doctype: stallningstagande

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Prop. 2005/06:77

text: , Genomförande av EG-direktiven om unionsmedborgares rörlighet inom EU och om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning 2

text: Prop. 2005/06:77, s. 154

text: Enligt

text: artikel 16.1 i direktivet

text: om varaktigt bosatta är en förutsättning för att familjemedlemmar ska beviljas uppehållstillstånd att han eller hon uppfyller villkoren i

text: artikel 4.1 i direktiv 2003/86/EG av den 22 september 2003

text: om rätt till familjeåterförening. Där anges dels vilka som kan vara familjemedlemmar, dels att villkoren i artikel 16 i samma direktiv ska iakttas. I sistnämnda artikel, punkten 2, anges bland annat att en medlemsstat får återkalla ett uppehållstillstånd eller avslå en ansökan om förlängt uppehållstillstånd om det är fråga om ett skenförhållande. Vidare anges, punkten 4, att medlemsstaterna får utföra särskilda kontroller när det finns välgrundade misstankar om vilseledande eller skenförhållande samt att särskilda kontroller får utföras när uppehållstillstånd förnyas.

text: Prop. 2005/06:77, s. 154

text: 5 I fråga om vilka som är familjemedlemmar till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat hänvisar 4 kap. 16 a § utlänningsförordningen uttryckligen till definitionen av familjemedlemmar till EES-medborgare i

text: 3 a kap. 2 § första stycket utlänningslagen

text: . En ny förvaltningslag (

text: SOU 2010:29

text: ), s. 591. 7

text: Prop. 2005/06:72 s. 38

text: f.

text: I detta sammanhang kan även noteras att

text: MIG 2018:5

text: inte bedöms vara tillämpligt när det är fråga om skenförhållanden. I det målet konstaterade förvisso Migrationsöverdomstolen att bestämmelser i ett EU-direktiv måste ha införlivats i nationell rätt för att kunna tillämpas. Även om det inte i de svenska bestämmelserna om varaktig bosatta finns en uttrycklig bestämmelse om att en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt får avslås om det är fråga om ett skenförhållande eller annat vilseledande följer – som angetts ovan – av förvaltningsrättsliga principer att ett gynnande beslut kan rättas om det utverkats genom att den enskilde lämnat vilseledande uppgifter eller förtigit relevanta fakta.

nyckelord:
Praxis
Uppehållstillstånd
Skenäktenskap
Varaktigt bosatta

publisher: Migrationsverket

status: gällande

title: Rätten till uppehållstillstånd för familjemedlemmar till personer som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat när det finns ett skenförhållande

org: migr

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

type: rubrik

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

type: stycke

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: Enligt 4 kap. 16 a § utlänningsförordningen ska en familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat beviljas uppehållstillstånd. Det finns ingen uttrycklig bestämmelse om att uppehållstillstånd får vägras om familjebandet tillkommit genom att sökanden adopterats, ingått äktenskap eller inlett ett samboförhållande endast för att få uppehållstillstånd (fortsättningsvis ”skenförhållande”).

text: I

text: MIG 2009:11

text: fann Migrationsöverdomstolen att en tredjelandsmedborgare som ingått äktenskap med en EES-medborgare uteslutande i syfte att kringgå bestämmelserna om inresa och vistelse för medborgare i tredje land inte har uppehållsrätt i Sverige.

text: Enligt Migrationsverket är domstolens slutsatser även tillämpliga vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Detta eftersom syftet med de svenska bestämmelserna om varaktigt bosatta var att de skulle överensstämma med de svenska bestämmelserna om uppehållsrätt. Vidare hänvisar de svenska bestämmelserna om varaktigt bosatta i flera avseenden till de svenska bestämmelserna om uppehållsrätt. Dessutom tillåter direktivet om varaktigt bosatta att en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem avslås om det är ett skenförhållande.

text: Sammanfattningsvis innebär detta att Migrationsverket får vägra att bevilja en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat om det är ett skenförhållande.

text: Syfte

text: Syftet med ställningstagandet är att klargöra hur en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat ska bedömas när familjebandet tillkommit genom ett skenförhållande.

text: Bakgrund

text: Direktiv

text: om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (fortsättningsvis ”rörlighetsdirektivet”) och direktiv

text: av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (fortsättningsvis ”direktivet om varaktigt bosatta”) genomfördes år 2006 i ett sammanhang i svensk rätt.

text: Bestämmelserna om uppehållsrätt infördes i

text: 3 a kap.

text: utlänningslagen

text: och 3 a kap. utlänningsförordningen. Bestämmelserna om varaktigt bosatta infördes i

text: 5 a kap.

text: utlänningslagen

text: och 4 kap. utlänningsförordningen. I

text: 5 a kap.

text: utlänningslagen

text: återfinns bestämmelserna om ställning som varaktigt bosatt i Sverige. I 4 kap. utlänningsförordningen infördes bestämmelserna som gäller personer som har ställning som varaktigt bosatta i en annan EU-stat och deras familjemedlemmar. I förarbetena anges att huvudsyftet med bestämmelserna är att varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare som är etablerade i unionen ska få möjlighet att utöva fri rörlighet inom unionen på ett sätt som liknar unionsmedborgare. Vidare anges att personer med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och deras familjemedlemmar därför ska kunna få uppehållstillstånd i Sverige enligt de villkor som hittills gällt för unionsmedborgare. Utöver sådana övergripande uttalanden ger dock inte förarbetena någon ledning om den närmare tillämpningen av bestämmelserna som fördes in i utlänningsförordningen.

text: Regleringen om familjemedlemmars uppehållsrätt respektive rätt till uppehållstillstånd som familjemedlem till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EES-stat överensstämde i detta skede i huvudsak med varandra. Enligt

text: 3 a kap. 4 § utlänningslagen

text: hade sådana familjemedlemmar till EESmedborgaren som avsågs i

text: 3 a kap. 2 § utlänningslagen

text: – huvudsakligen kärnfamiljen – uppehållsrätt om EES-medborgare hade det.

text: Enligt 4 kap. 16 a § utlänningsförordningen skulle en utlänning som på ett sätt som avses i

text: är familjemedlem till en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat beviljas uppehållstillstånd.

text: Även om det följde av såväl rörlighetsdirektivet som direktivet om varaktigt bosatta – genom att det sistnämnda direktivet hänvisar till Rådets direktiv

text: av den 22 september 2003 om rätt till familjeåterförening– att en familjemedlem inte har uppehållsrätt eller rätt till uppehållstillstånd om det var ett skenförhållande infördes inte någon sådan bestämmelse i vare sig

text: utlänningslagen

text: eller utlänningsförordningen.

text: Frågan om en tredjelandsmedborgare som ingått äktenskap med en EESmedborgare uteslutande i syfte att kringgå bestämmelserna om inresa och uppehälle för medborgare i tredje land kunde ha uppehållsrätt kom i stället att prövas av Migrationsöverdomstolen i avgörandet

text: MIG 2009:11

text: . Domstolen fann att så inte kunde vara fallet. Frågan om inte heller uppehållstillstånd som familjemedlem till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat ska beviljas om det är ett skenförhållande har emellertid inte prövats av Migrationsöverdomstolen. År 2014 infördes sedan en uttrycklig bestämmelse i

text: utlänningslagen

text: 3 a kap. 4 § tredje stycket

text: , om att uppehållsrätt inte föreligger om ett äktenskap ingåtts, ett samboförhållande inletts eller en utlänning adopterats uteslutande i syfte att ge utlänningen uppehållsrätt. Någon motsvarande bestämmelse infördes inte – vare sig direkt eller indirekt genom en laghänvisning – i bestämmelserna som gäller personer med ställning som varaktigt bosatta i annan EU-stat och deras familjemedlemmar.

text: Gällande rätt

text: Se bilaga.

text: Rättslig bedömning

text: Migrationsöverdomstolen prövade i

text: MIG 2009:11

text: om en tredjelands-medborgare som ingått äktenskap med en EES-medborgare uteslutande i syfte att kringgå bestämmelserna om inresa och uppehälle för medborgare i tredje land kunde ha uppehållsrätt.

text: Vid tiden för domstolens prövning gällde enligt 3 a kap. 4 § att sådana familjemedlemmar till EES-medborgare som avsågs i

text: 3 a kap. 2 § utlänningslagen

text: hade uppehållsrätt om EES-medborgare hade det. Det fanns ingen bestämmelse om att en familjemedlem inte kunde ha uppehållsrätt om det var ett skenförhållande. Domstolen konstaterade att det inte var en faktisk familjerelation om det var ett skenförhållande och att det följer av EG-domstolens rättspraxis att gemenskapsrätten inte får åberopas när det är fråga om missbruk eller bedrägeri (se t.ex. EG-domstolens domar i

text: mål C-212/97

text: och

text: ). Mot denna bakgrund fann Migrationsöverdomstolen i huvudsak följande. Det går inte att grunda någon uppehållsrätt på ett äktenskap som ingåtts endast i syfte att kringgå bestämmelserna om inresa och uppehälle för medborgare i tredje land. En sådan rättstillämpning måste också anses stå i överensstämmelse med den svenska migrationspolitiska målsättningen att upprätthålla en reglerad invandring (se t.ex. Skr. 2008/09:33 s. 4).

text: Nu är frågan vilken betydelse avgörandet kan ges vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Förvisso gäller inte avgörandet uttryckligen denna situation. Å andra sidan framgår av förarbetena till bestämmelserna om varaktigt bosatta att huvudsyftet med bestämmelserna är att varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare som är etablerade i unionen ska få möjlighet att utöva fri rörlighet inom unionen på ett sätt liknande vad som gäller för unionsmedborgare. Vidare anges att personer med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat av denna anledning ska kunna få uppehållstillstånd i Sverige enligt de villkor som hittills gällt för unionsmedborgare. Enligt Migrationsverket innebär det att praxis gällande uppehållsrätt i vissa fall även kan ha betydelse vid tillämpningen av de svenska bestämmelserna om varaktigt bosatta. Det får som regel anses vara fallet i frågor som gäller vilka som är att anse som familjemedlemmar till en person med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Detta eftersom de svenska bestämmelserna om varaktigt bosatta i denna del uttryckligen hänvisar till de svenska bestämmelserna om uppehållsrätt.

text: För att detta även ska vara fallet i fråga om

text: MIG 2009:11

text: talar att det av direktivet om varaktigt bosatta följer att medlemsstaterna får avslå en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat om det är fråga om ett skenförhållande. Vidare följer av allmänna förvaltningsrättsliga principer att ett gynnande beslut kan rättas om det utverkats genom att den enskilde lämnat vilseledande uppgifter eller förtigit relevanta fakta. För att det inte krävs ett uttryckligt lagstöd för att avslå en ansökan om uppehållstillstånd på grund av vilseledande eller skenförhållande talar även förarbetena till

text: 5 kap. 17 a § utlänningslagen

text: . Där framgår att bestämmelsen infördes för tydlighet skull och att vilseledande och skenförhållande redan tidigare kunde leda till att en sådan ansökan avslogs.

text: Mot denna bakgrund bedömer Migrationsverket att Migrationsöverdomstolens slutsatser i

text: MIG 2009:11

text: är tillämpliga vid prövningen av en ansökan om

text: uppehållstillstånd enligt

text: 4 kap. 16 a § utlänningslagen

text: . Det innebär att Migrationsverket får vägra att bevilja en ansökan om uppehållstillstånd som familjemedlem till en person som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat om det är ett skenförhållande.

text: Bilaga till RS/038/2021

text: Gällande rätt

text: Rådets Direktiv

text: av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning

text: Artikel 16.1

text: Om varaktigt bosatta utövar sin rätt till bosättning i en andra medlemsstat och om familjen redan var bildad i den första medlemsstaten, skall sådana familjemedlemmar som uppfyller villkoren i

text: artikel 4.1 i direktiv 2003/86/EG

text: tillåtas medfölja eller förena sig med varaktigt bosatta.

text: Artikel 16.5

text: Om familjen inte redan var bildad i den första medlemsstaten skall bestämmelserna i direktiv

text: gälla.

text: Rådets Direktiv

text: av den 22 september 2003 om rätt till familjeåterförening

text: Artikel 4.1

text: 1. Medlemsstaterna skall, enligt detta direktiv och med iakttagande av villkoren i kapitel IV och i

text: artikel 16

text: , tillåta inresa och vistelse för följande familjemedlemmar:

text: a) Referenspersonens make/maka.

text: b) Underåriga barn till referenspersonen och dennes make/maka, inbegripet barn som har adopterats i enlighet med ett beslut som har fattats av den berörda medlemsstatens behöriga myndighet eller ett beslut som är automatiskt verkställbart enligt den medlemsstatens internationella förpliktelser, eller som måste erkännas enligt internationella förpliktelser.

text: c) Underåriga barn, inbegripet adopterade barn, till referenspersonen om denne har vårdnaden och barnen är beroende av honom/henne för sin försörjning. Medlemsstaterna får tillåta familjeåterförening för barn som står under gemensam vårdnad, under förutsättning att den andra vårdnadshavaren har lämnat sitt medgivande.

text: d) Underåriga barn, inbegripet adopterade barn, till maken/makan om denne har vårdnaden och barnen är beroende av honom/henne för sin försörjning. Medlemsstaterna får tillåta familjeåterförening för barn som står under gemensam vårdnad, under förutsättning att den andra vårdnadshavaren har lämnat sitt medgivande.

text: Underåriga barn enligt denna artikel får inte ha uppnått myndighetsålder enligt den berörda medlemsstatens lagstiftning och får inte vara gifta.

text: När ett barn är över tolv år och anländer på egen hand utan resten av sin familj, får medlemsstaterna med avvikelse från ovanstående, innan de ger barnet tillstånd till inresa och vistelse enligt detta direktiv, pröva om barnet uppfyller kriteriet för integrering, om deras lagstiftning vid den tidpunkt då detta direktiv genomförs föreskriver en sådan prövning.

text: Artikel 16

text: 1. Medlemsstaterna får avslå en ansökan om inresa och vistelse för familjeåterförening eller, i förekommande fall, återkalla ett uppehållstillstånd eller avslå en ansökan om förnyelse av uppehållstillstånd för en familjemedlem i följande fall:

text: a) Om villkoren i detta direktiv inte är uppfyllda eller inte längre är uppfyllda. Om referenspersonens tillgångar vid förnyelse av uppehållstillståndet inte räcker till utan hjälp från den berörda medlemsstatens socialbidragssystem enligt

text: artikel 7.1 c

text: skall medlemsstaten beakta familjemedlemmarnas bidrag till hushållets inkomst.

text: b) Om referenspersonen och dennes familjemedlemmar inte eller inte längre lever som gifta eller har ett fullständigt familjeliv.

text: c) Om det kan konstateras att referenspersonen eller dennes ogifta partner är gift med eller har ett varaktigt förhållande med en annan person.

text: 2. Medlemsstaterna får även avslå en ansökan om inresa och vistelse för familjeåterförening, återkalla ett uppehållstillstånd eller avslå en ansökan om att förnya uppehållstillståndet om det är fastställt

text: a) att falska eller vilseledande uppgifter eller falska eller förfalskade handlingar har använts, eller att tillstånd har erhållits genom vilseledande eller på andra olagliga sätt,

text: b) att ett äktenskap eller partnerskap har ingåtts eller en adoption har utförts uteslutande för att ge den berörda personen möjlighet att resa in och vistas i en medlemsstat.

text: När medlemsstaterna gör en bedömning som gäller denna punkt får de särskilt ta hänsyn till det faktum att äktenskapet eller partnerskapet ingicks eller att adoptionen gjordes efter det att uppehållstillståndet utfärdades för referenspersonen.

text: 3. Medlemsstaterna får återkalla ett uppehållstillstånd eller avslå en ansökan om förnyat uppehållstillstånd för en familjemedlem om referenspersonen inte längre vistas i medlemsstaten och familjemedlemmen ännu inte har rätt till eget uppehållstillstånd enligt

text: artikel 15

text: Utlänningslag (

text: 3 a kap. 2 §

text: Med familjemedlem till EES-medborgare avses i denna lag en utlänning som följer med eller i Sverige ansluter sig till en EES-medborgare och som är 1. make eller sambo till EES-medborgaren, 2. släkting i rakt nedstigande led till EES-medborgaren eller till hans eller hennes make eller sambo, om släktingen är beroende av någon av dem för sin försörjning eller är under 21 år, 3. släkting i rakt uppstigande led till EES-medborgaren eller till hans eller hennes make eller sambo, om släktingen är beroende av någon av dem för sin försörjning, eller 4. annan familjemedlem, om familjemedlemmen i det land som han eller hon har kommit från är beroende av EES-medborgaren för sin försörjning eller ingår i EESmedborgarens hushåll eller om det av allvarliga hälsoskäl absolut krävs att EESmedborgaren personligen tar hand om familjemedlemmen.

text: 3 a kap. 4 §

text: En sådan familjemedlem till en EES-medborgare som avses i 2 § första stycket har uppehållsrätt om EES-medborgaren har uppehållsrätt enligt 3 §.

text: En sådan familjemedlem till en EES-medborgare som avses i 2 § andra stycket har uppehållsrätt.

text: Uppehållsrätt enligt första eller andra stycket föreligger inte om ett äktenskap ingåtts, ett samboförhållande inletts eller en utlänning adopterats uteslutande i syfte att ge utlänningen uppehållsrätt. Lag (

text: Utlänningsförordning (

text: 4 kap. 9 §

text: Uppehållstillstånd ska beviljas en utlänning som visar upp ett giltigt pass eller identitetskort och som är medborgare i Schweiz eller har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och inte enligt

text: 2 kap. 8 b § utlänningslagen (2005:716)

text: är undantagen från kravet på uppehållstillstånd, om han eller hon 1. är arbetstagare som har ett anställningsbevis eller egen företagare som genom en handling kan visa att han eller hon är egen företagare, 2. tillhandahåller eller tar emot tjänster och kan styrka detta genom en handling, 3. är egen företagare som har upphört med sin verksamhet om han eller hon - har uppnått 65 års ålder när han eller hon upphör med sin verksamhet, bedrivit sin verksamhet i Sverige under de närmast föregående tolv månaderna och varit bosatt i Sverige i tre år, eller

text: - slutar sin verksamhet på grund av en bestående arbetsoförmåga och utan avbrott har bott i Sverige under minst två år, eller - slutar sin verksamhet på grund av arbetsoförmåga som är en följd av en arbetsskada som berättigar till pension som helt eller delvis betalas av en svensk institution, eller - efter tre års oavbruten verksamhet och bosättning i Sverige har fortsatt sin verksamhet i en annan EES-stat eller Schweiz och behållit sin bostad i Sverige till vilken han eller hon återvänt minst en gång i veckan, 4. är egen företagare för vilken tredje punkten inte gäller och pensionerade arbetstagare för vilka

text: kommissionens förordning (EEG) nr 1251/70 av den 29 juni 1970

text: om arbetstagares rätt att stanna kvar inom en medlemsstats territorium efter att ha varit anställda där inte gäller, om han eller hon får en pension som är tillräcklig för uppehället och, om han eller hon inte omfattas eller kommer att omfattas av den svenska socialförsäkringen, har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i Sverige, 5. är studerande som är inskriven vid en erkänd utbildningsanstalt och försäkrar att han eller hon har tillräckliga egna medel för sin försörjning samt, om han eller hon inte omfattas eller kommer att omfattas av den svenska socialförsäkringen, har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i Sverige, eller 6. om han eller hon har tillräckliga medel för sin försörjning och, om han eller hon inte omfattas eller kommer att omfattas av den svenska socialförsäkringen, har en heltäckande sjukförsäkring som gäller i Sverige.

text: Rätten för en egen företagare att efter avslutad verksamhet få uppehållstillstånd enligt tredje punkten påverkas inte, om han eller hon vistas utanför Sverige högst tre månader om året eller om han eller hon lämnar Sverige för att göra militärtjänst. Rätten påverkas inte heller av att en företagare efter avslutad verksamhet under högst två år vistas utomlands. Förordning (

text: 4 kap. 10 §

text: Uppehållstillstånd ska beviljas för 1. fem år för sådana arbetstagare och egna företagare som avses i 9 § första stycket 1, 3 och 4, om anställningstiden överstiger tre månader men understiger tolv månader får dock uppehållstillstånd beviljas för den tid anställningen varar, 2. den tid som tjänsten utförs i de fall som avses i 9 § första stycket 2, 3. den tid som utbildningen varar i de fall som avses i 9 § första stycket 5, om utbildningen pågår längre än ett år, får dock uppehållstillstånd beviljas för ett år i taget, eller 4. fem år för sådana utlänningar som avses i 9 § första stycket 6.

text: 4 kap. 16 a §

text: En utlänning som på ett sätt som avses i

text: 3 a kap. 2 § första stycket utlänningslagen (2005:716)

text: är familjemedlem till en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat ska beviljas uppehålls-tillstånd under förutsättning att den varaktigt bosatta som utlänningen har anknytning till uppfyller något av villkoren i 9 § första stycket. Uppehållstillstånd ska beviljas i samma omfattning som för den varaktigt bosatta som utlänningen har anknytning till. Förordning (2014:185).

text: 4 kap. 17 §

text: En ansökan om uppehållstillstånd ska kunna bifallas om ansökan görs av en EES-medborgare, en medborgare i Schweiz eller en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat, även om han eller hon befinner sig i Sverige eller om ansökan prövas när han eller hon befinner sig i Sverige.

text: Detsamma gäller för en ansökan som görs av en sådan familjemedlem till en EES-medborgare som avses i

text: 3 a kap. 2 § utlänningslagen (2005:716)

text: eller av en utlänning som på ett sätt som avses i

text: är familjemedlem till en schweizisk medborgare eller en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat.

text: Första stycket tillämpas även på en ansökan om uppehållstillstånd enligt 7 §. En sådan ansökan kan för utlänningens räkning göras av dennes arbetsgivare, som ska intyga de förhållanden som ligger till grund för ansökan.

type: stallningstagande


text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och utlänningsförordningens bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 2.0 Friskrivningsklausul RA/065/2021

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: 13 kap.

text: 18 §§

text: utlänningslagen

text: Prop. 2016/17:121 s. 32

text: 3 4 kap. 21 d § utlänningsförordningen 4

text: Prop. 1997/98:178 s. 8

text: MIG 2010:17

text: MIG 2011:11

text: och

text: MIG 2012:1

text: Jfr bl.a.

text: MIG 2017:6

text: 1 kap. 10 § utlänningslagen

text: , se även RS/009/2020 Rättsligt ställningstagande angående prövning av barns bästa

text: Prop. 2016/17:121 s. 18

text: Prop. 2016/17:121 s. 13

text: 13 kap. 17 § utlänningslagen

text: 13 kap. 18 § utlänningslagen

text: Prop. 2016/17:121 s. 17

text: f. 12 VIS är en förkortning för Visa Information System, EU:s informationssystem för viseringar.

text: Se vidare bland annat gällande rättslig styrning för vägledning om klarläggande av identitetsuppgifter. 14 Se RS/009/2020 Rättsligt ställningstagande angående prövning av barns bästa.

text: MIG 2014:1

text: 16 Jfr bl.a.

text: MIG 2011:11

text: Prop. 2004/05:170 s. 153

text: Prövning av migrationsärenden, BEVIS 8, Simon Andersson, Christian Diesen, Annika Lagerqvist Veloz Roca, Madelaine Seidlitz, Alexandra Wilton Wahren, s. 70 19 Se RS/010/2020, Rättsligt ställningstagande om att höra barn.

text: Prövning av migrationsärenden, BEVIS 8, Simon Andersson, Christian Diesen, Annika Lagerqvist Veloz Roca, Madelaine Seidlitz, Alexandra Wilton Wahren, s. 273 21 Jfr

text: Prop. 2016/17:121

text: sid. 22 22 Ibid. s. 264 23

text: Ds 2016:37 s. 24

text: f,

text: Prop. 2016/17:121 s. 25

text: , och 65 24

text: Prop. 1996/97:25 s. 98

text: , I

text: MIG 2006:1

text: uttalar Migrationsöverdomstolen följande om officialprincipen i förhållande till tvivelsmålets fördel ”i vissa fall måste [myndigheten] utnyttja alla till buds stående medel för att få fram erforderlig bevisning till stöd för den sökande [...] det kan även finnas påståenden som inte låter sig bevisa. Om den sökandes redogörelse förefaller trovärdig [...] ges en fördel av det uppkomna tvivelsmålet” (Art. 196).

text: UNHCR Guidelines on Policies and Procedures in Dealing with Unaccompanied Children Seeking Asylum, February 1997, punkt 5.11 26 UNCHR Guidelines on International Protection: Child Asylum Claims under Articles 1(A)2 and 1(F) of the 1951 Convention and/or 1967 Protocol relating to the Status of Refugees, punkt 75, Lagrådsremiss Åldersbedömning tidigare i asylprocessen, 2 feb. 2017, s. 8

text: Wikrén och Sandesjö,

text: Utlänningslagen

text: med kommentarer, elfte upplagan s. 700

text: Jfr KR Jpg Mål nr 900-17, KR Jpg Mål nr 884-17 och KR Gbg Mål nr 4233-16. 29 Mål som endast rör frågan om status omfattas inte av

text: 13 kap.

text: 18 §§

text: utlänningslagen

text: R Ä T T S L I G T S T Ä L L N I N G S T A G A N D E

nyckelord: Praxis Barn Lagstiftning Verkställighetshinder Utlänningslag Åldersbestämning Beviskrav Utredningsansvar Bevisvärde

title: Åldersbedömning - RS/040/2021 (Version 2.0)

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Syfte

text: Detta ställningstagande innehåller vägledning för dig som arbetar med åldersbedömningsfrågor. Du får svar på frågor av rättslig karaktär och stöd för att göra de rättsliga överväganden som krävs för olika moment när det gäller åldersbedömning.

text: Dokumentet syftar till att du ska få kunskaper om

text: • varför vi bedömer ålder på personer som ansöker om asyl • tillfälliga och slutliga beslut om ålder • uppenbara fall • bevisvärdering • centrala begrepp som ålder, underårighet och födelsetid • överklagandehantering • frågor om verkställighetshinder

text: Det finns andra aspekter av åldersbedömning som är av praktisk och processuell karaktär, detta dokument tar i huvudsak sikte på rättsliga frågor.

text: 1. Åldersbedömning

text: Detta rättsliga ställningstagande tar sikte på åldersbedömning enligt de bestämmelser som infördes i

text: utlänningslagen

text: den 1 maj 2017 . Det finns dock grundläggande principer gällande åldersbedömning som är lika viktiga att vi beaktar oavsett om ärendet hanteras enligt de nya bestämmelserna eller inte, därför gäller detta rättsliga ställningstagande, i tillämpliga delar, alla ärenden där åldersbedömning aktualiseras.

text: I korthet innebär

text: utlänningslagens

text: bestämmelser om åldersbedömning att vi har en skyldighet att göra en åldersbedömning i ärenden där det finns skäl att ifrågasätta en sökandes uppgift om att denne är barn. I dessa fall är huvudregeln att vi så snart som möjligt ska erbjuda den sökande att genomgå en medicinsk åldersbedömning och fatta ett tillfälligt beslut om ålder.

text: Genom kravet att det ska finnas skäl att ifrågasätta att den sökande är under 18 år undantas de fall där det klart framgår att den sökande är ett barn trots att han eller hon saknar identitetshandlingar.

text: 1.1 Begreppsdefinitioner

text: När begreppet medicinsk åldersbedömning används i detta dokument avser det uteslutande processen hos Rättsmedicinalverket som slutar med att ett rättsmedicinskt utlåtande om ålder skickas till Migrationsverket.

text: Med begreppet barn avses en person som är under 18 år och med begreppet vuxen avses i detta dokument en person som är 18 år eller äldre.

text: Det finns ingen legal definition av begreppet identitet i svensk lagstiftning, men enligt förarbeten och praxis består identiteten av namn, födelsetid/ålder och, som huvudregel, medborgarskap .

text: Åldern/födelsetiden utgörs av en persons födelseuppgifter, alltså år, månad och dag för personens födelse.

text: I detta ställningstagande görs skillnad mellan begreppen ålder/födelsetid respektive underårighet. Underårighet är en egenskap som följer av att födelsetiden visar att personen är under 18 år. Underårighet är synonymt med att den sökande är ett barn, en egenskap som förändras med tiden.

text: En sökande som har gjort sin födelsetid sannolik har gjort ett specifikt födelsedatum sannolikt, samt sin underårighet om den sökande är barn.

text: En sökande som inte gör sin födelsetid sannolik kan ändå göra sannolikt att hon eller han är underårig. Att en asylsökande gjort sin underårighet sannolik innebär, i motsats till vad som gäller för födelsetiden, inte alltid att hon eller han även gjort sin födelsetid sannolik, men prövningen ska ske med beaktande av den särreglering som gäller för barn, barnets bästa ska prövas och barnspecifik landinformation ska beaktas. Underårighet kan också vara direkt kopplat till skyddsskälen . Att underårigheten gjorts sannolik är då också en förutsättning för att uppehållstillstånd på grund av barnspecifika skyddsskäl ska kunna beviljas.

text: Frågan om underårighet i förhållande till olika grader av sannolikhet för den sökandes födelsetid kan förenklat illustreras genom nedanstående figur.

text: 1.2 Varför är det viktigt att bedöma om den sökande är barn eller vuxen?

text: I varje fall som rör barn har vi en skyldighet att tillvarata barnets rättigheter, detta kommer bland annat till uttryck genom portalparagrafen om barnets bästa. Att bedöma vem som är vuxen och vem som är barn är viktigt för att kunna avgöra om särskild lagstiftning gällande barn ska tillämpas. Åldersbedömning är vidare av vikt när det gäller att skapa förutsättningar för en god boendemiljö för barn, för att förbättra förutsättningarna att motverka människohandel och barnäktenskap samt för att tillse att samhällets resurser som avsatts för barn inte felaktigt går till vuxna asylsökande.

text: Det kan förekomma att ett barn felaktigt uppger sig vara vuxen. Även i ett sådant fall är det viktigt att vi vid behov bedömer den sökandes ålder för att försäkra oss om att principen om barnets bästa och andra bestämmelser som gäller barn följs.

text: 1.3 Vad händer om olika myndigheter bedömer åldern olika?

text: Vår uppgift är att bedöma den sökandes ålder i fall där den sökande har ett öppet ansökningsärende hos Migrationsverket. Migrationsverkets bedömning i åldersfrågan är inte bindande för andra myndigheter, även om vårt beslut om ålder i många fall i praktiken blir vägledande även för dessa. Det står andra myndigheter fritt att självständigt ta ställning till asylsökandes ålder inom ramen för myndighetens verksamhet. Om vi får information om att en annan myndighet har gjort en annan bedömning i åldersfrågan bör vi i enlighet med officialprincipen – principen om myndigheternas utredningsskyldighet – överväga möjligheten att inhämta underlag gällande den sökandes identitet/ålder från myndigheten i fråga för att säkerställa att vi har ett fullgott utredningsunderlag i ärendet.

text: 1.4 När ska du erbjuda en medicinsk åldersbedömning?

text: Om vi bedömer att det finns skäl att ifrågasätta att den sökande är barn ska vi så snart som möjligt göra en åldersbedömning och fatta ett tillfälligt beslut om ålder. Utgångspunkten är att en sådan åldersbedömning i första hand ska göras utifrån skriftlig bevisning tillsammans med sökandens egna muntliga uppgifter. Om denna bevisning inte är tillräcklig och Migrationsverket därför överväger att fatta ett beslut som innebär att den sökande bedöms vara vuxen är vi skyldiga att erbjuda den sökande en medicinsk åldersbedömning. Bestämmelserna tillämpas inte i rena tillståndsärenden (d.v.s. ärenden där den sökande inte ansöker om asyl) eller när den sökande inte befinner sig i Sverige. Bestämmelsen tillämpas inte heller i ärenden som enbart rör frågan om statusförklaring.

text: Åtgärden att erbjuda en medicinsk åldersbedömning ska föregås av muntlig handläggning och en samlad bedömning ska göras i varje enskilt ärende. Syftet med bedömningen är att redan tidigt i handläggningsprocessen skilja ut de ärenden där den sökande har gjort sin identitet, eller i vart fall sin underårighet, sannolik.

text: Att vi gör en bedömning av den sökandes underårighet innan vi erbjuder medicinsk åldersbedömning är betydelsefullt av flera anledningar.

text: Dels är det av vikt att vi inte initierar medicinsk åldersbedömning om det inte är befogat eftersom medicinska undersökningar som initieras av Migrationsverket får anses påverka den enskildes integritet, vilket vi inte ska göra om det inte finns ett behov i det enskilda ärendet. En annan orsak är att vi har en grundläggande förvaltningsrättslig skyldighet att handlägga alla ärenden så enkelt, snabbt och billigt som möjligt utan att säkerheten eftersätts. Detta innebär sammanfattningsvis

text: att vi ska göra en individuell bedömning av varje sökandes underårighet innan vi går vidare och erbjuder en medicinsk åldersbedömning.

text: 2. Uppenbara fall

text: Om det är uppenbart att en sökande som uppger sig vara ett barn är vuxen ska Migrationsverket registrera den sökande som vuxen. I sådana fall ska vi inte göra

text: Uppenbarhet - inget

text: någon egentlig åldersbedömning och vi ska inte heller

text: utrymme för en annan

text: fatta något tillfälligt beslut om ålder. Det är dock

text: bedömning

text: viktigt att dokumentera enligt gällande rutiner även i dessa fall.

text: Uppenbarhetsrekvisitet har införts i

text: utlänningslagen

text: genom en bestämmelse i

text: 13 kap. 17 § utlänningslagen

text: . Migrationsverket har dock hanterat uppenbara fall på detta sätt redan tidigare med stöd av allmänna förvaltningsrättsliga principer. När begreppet uppenbart används i rättsliga sammanhang för att uttrycka ett beviskrav är syftet att i princip helt och hållet utesluta risken för felbedömningar. Som en jämförelse kan nämnas att begreppet uppenbart är ett striktare beviskrav än styrkt och får anses motsvara i princip full säkerhet att den sökande är vuxen. I förarbetena till nämnda bestämmelse kommer detta till uttryck genom formuleringen att det endast är i ”otvetydigt klara fall, där det inte finns något utrymme för en annan bedömning än att sökanden är vuxen, som ett tillfälligt beslut inte behöver fattas. Det ska alltså vara tydligt för var och en att det rör sig om en vuxen, eller finnas bevisning som tveklöst klarlägger sökandens ålder”.

text: 2.1 När använder du uppenbarhetsrekvisitet?

text: Beviskravet uppenbart innebär att det i princip inte finns något egentligt bedömningsutrymme i frågan om en sökande ska bedömas vara uppenbart vuxen. Det är endast när det är helt tydligt att den sökande utan minsta tvekan är vuxen som vi får registrera den sökande som vuxen på grund av uppenbarhetsskäl. Detta innebär att det i normalfallet inte krävs någon ingående utredning för vi ska kunna konstatera om den sökande är uppenbart vuxen. Det är enbart om det utan närmare överväganden tveklöst kan konstateras att den sökande är uppenbart vuxen som vi får hantera ärendet enligt uppenbarhetsrekvisitet.

text: Om det finns annan bevisning i ärendet, till exempel en passhandling, som tveklöst klarlägger den sökandes ålder kan sådan bevisning läggas till grund för beslutet. Även en så kallad VIS-träff torde i normalfallet medföra att sökandens ålder är tveklöst klarlagd.

text: Eftersom det förekommer felaktiga VIS-träffar kan det dock, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, finnas anledning att vidta ytterligare utredningsåtgärder kopplade till VIS-träffen.

text: Med hänsyn till principen om fri bevisprövning är det inte möjligt att närmare specificera exakt vilken typ av bevisning som kan leda till bedömningen att åldern är tveklöst klarlagd.

text: 2.2 Varför är det viktigt att uppenbarhetsrekvisitet hanteras korrekt?

text: En anledning till att Migrationsverket har i uppdrag att identifiera uppenbara fall är att det är viktigt att vuxna inte placeras i samma boendemiljöer som ensamkommande barn, vilket får anses vara i linje med verkets skyldighet att beakta barnets bästa. Av samma anledning är det av yttersta vikt att de uppenbarhetsbedömningar som genomförs av Migrationsverket är korrekta; – om ett barn felaktigt bedöms som uppenbart vuxen går barnet miste om alla de rättigheter som tillkommer barn och samtidigt blir Migrationsverkets möjlighet att bevaka barnets bästa i det närmaste obefintlig. I en sådan situation går barnet även miste om rätten att erbjudas en medicinsk åldersbedömning och rätten att få ett tillfälligt beslut om ålder.

text: Om det råder tvivel i frågan om den sökande är vuxen eller barn är rekvisitet uppenbart inte uppfyllt, då ska vi inte bedöma att den sökande är uppenbart vuxen.

text: Om det under handläggningen skulle visa sig att ett tidigare ställningstagande att en asylsökande är uppenbart vuxen är felaktigt, det vill säga att det inte längre kan bedömas att denne är uppenbart vuxen, ska vi omgående ändra bedömningen och skyndsamt vidta de åtgärder som detta föranleder i det enskilda ärendet.

text: 3. Bevisvärdering

text: I alla ansökningsärenden är det av grundläggande betydelse att all bevisning värderas på ett korrekt sätt. Den sökande har rätt att lämna in den bevisning som denne vill åberopa i sitt ärende och vi har en skyldighet att värdera den inlämnade bevisningen.

text: Detta ställningstagande är inte ämnat att ge en uttömmande redogörelse för de grundläggande principerna gällande bevisvärdering, men i det följande berörs vissa bevisvärderingsfrågor som är av särskild vikt när det gäller åldersbedömning.

text: 3.1 Beviskrav och bevisbörda

text: Det är den sökande som ska bevisa sin ålder och/eller underårighet genom att göra den i vart fall sannolik . I asylärenden är det vanligt att den sökande inte känner till sitt födelsedatum. I dessa ärenden kan den sökande istället bevisa att han eller hon är ett barn. Födelsedatum och underårighet är därmed två olika omständigheter (bevisteman) som sökanden kan göra sannolikt för att uppfylla sin bevisbörda.

text: 3.2 Fri bevisföring

text: Den sökande behöver bevisning för att uppfylla bevistemat ålder eller underårighet. I svensk rätt gäller principen om fri bevisprövning. Principen kommer till uttryck i

text: 35 kap. 1 § rättegångsbalken

text: och omfattar både fri bevisföring och fri bevisvärdering. När vi ska pröva om sökanden har gjort sin ålder eller underårighet sannolik innebär principen om fri bevisföring att det inte finns några begränsningar för den bevisning som får användas. Vi ska bedöma och besluta om värdet av den bevisning som lagts fram i ärendet. Frågan om sökanden har uppfyllt sin bevisbörda får sedan bedömas i det enskilda fallet.

text: 3.3 Utredningsansvaret

text: I asylrätten, liksom i förvaltningsrätten i övrigt, är det vanligt att det förekommer bevissvårigheter. Vad gäller bevistema födelsedatum och underårighet är bevissvårigheterna ofta kopplade till avsaknad av id-handlingar. Bevissvårigheterna i dessa ärenden regleras genom en fördelning av bevisskyldigheten som innebär att vi som myndighet också ska ta ansvar för att inhämta bevis enligt den så kallade utrednings- eller officialprincipen. Vi har en skyldighet att, i de fall bevisningen inte räcker till, informera den sökande om detta och bistå denne genom att exempelvis lämna information om vilken typ av bevisning som skulle kunna räcka till i det enskilda fallet.

text: 3.4 Skriftlig bevisning

text: Utgångspunkten får anses vara att den sökande ska lämna in skriftlig bevisning, i första hand i form av identitetshandlingar, om det är möjligt i det enskilda ärendet. Utöver identitetshandlingar kan det röra sig om andra handlingar från hemlandet som myndighetsdokument, betyg och vaccinationskort. Det förekommer även att sökanden ger in skriftlig bevisning inhämtad i Sverige. Det kan röra sig om intyg från den gode mannen, läkarintyg, tillväxtkurvor och intyg från personer i den sökandens närhet. Varje bevis ska värderas för sig med motivering till den bedömning som görs, för att sedan ingå i den sammantagna bedömningen. I

text: MIG 2014:1

text: uttalar Migrationsöverdomstolen att det inte är möjligt att avgöra en asylsökandes ålder genom att göra en bedömning av hans eller hennes utseende. Migrationsöverdomstolen hänvisar också till att Socialstyrelsen tidigare har ansett att en bedömning av utseendet inte är en acceptabel utredningsmetod för barn i övre tonåren.

text: När personer i den sökandes närhet yttrar sig om sökandens ålder eller underårighet är det därför viktigt att särskilja bedömningar som bara hänför sig till utseendet från bedömningar som grundar sig på andra omständigheter.

text: 3.5 Muntlig bevisning

text: Eftersom vi som huvudregel ska utreda åldern muntligen kommer den sökandes egen berättelse alltid att vara ett bevismedel. Som utgångspunkt handlar bevisprövningen av den muntliga utsagan inte om att bedöma om sökanden är trovärdig, utan om att avgöra vilket värde den muntliga bevisningen har för det aktuella bevistemat. I avgörandet

text: MIG 2014:1

text: har Migrationsöverdomstolen uttalat att när det gäller uppgifter om ålder så är det, i likhet med vad som gäller för övriga uppgifter om en sökandes identitet, i första hand skriftlig bevisning som är relevant. Uppgifter som lämnats muntligen kan tjäna som komplement till den skriftliga bevisningen.

text: Om det saknas skriftlig bevisning om den sökandes identitet ska vi ge den sökande möjlighet att berätta varför denne inte har kunnat lämna in exempelvis pass eller andra identitetshandlingar. För att identiteten ska kunna bedömas som sannolik krävs normalt sett att den sökande kan lämna en rimlig förklaring till avsaknaden av handlingar. När vi gör bedömningen bör vi ta hänsyn till varje enskilt barns individuella förutsättningar och sådana faktorer som hur barnets ålder och mognad påverkar den lämnade berättelsen.

text: Detta innebär inte ett sänkt beviskrav, men det är viktigt att ha i beaktande att det kan finnas skillnader mellan barn och vuxna när det gäller sådant som hur barn i olika åldrar uttrycker sig och vilka referensramar barnet har. Detta påverkar i sin tur hur vi bör tolka barnets förklaringar till exempelvis motsägelsefulla svar eller avsaknad av handlingar. Det krävs att utredaren och beslutsfattaren har adekvata barnrelaterade kunskaper för att utreda och bedöma barns asylansökningar.

text: Den fria bevisföringens princip innebär att vi aldrig kan kräva en viss bevisning för ett visst bevistema, om det inte framgår av lag eller förordning. Detta innebär i sin tur att den sökande kan göra sin identitet, och därmed även sin underårighet, sannolik genom bevismedlet muntliga uppgifter. Vid bedömningen av om en asylsökande har gjort sin identitet och/eller underårighet sannolik ska Migrationsverket ta ställning till om de lämnade uppgifterna är sammanhängande och klara, detaljerade, oförändrade och rimliga. Uppgifterna får inte vara motstridiga, om det inte finns rimliga förklaringar till motstridigheterna, eller strida mot allmänt kända fakta.

text: 3.6 Yttrande enligt

text: 17 kap. 1 § utlänningslagen

text: I

text: 17 kap. 1 § utlänningslagen

text: finns en bestämmelse enligt vilken Socialnämnden är skyldig att lämna ut uppgifter om en utlännings personliga förhållanden om Migrationsverket begär det och det behövs för att avgöra ett ärende om uppehållstillstånd. När vi har identifierat att det ska göras en sådan förfrågan i ett ärende blir svaret på förfrågan bevisning som ska värderas på motsvarande sätt som övrig bevisning i ärendet. I en sådan värdering kan det vara relevant att ta hänsyn till omständigheter som vem det är som skrivit yttrandet, hur många gånger han eller hon har träffat den sökande och på vilka grunder bedömningen om sökandens ålder gjorts. Även för denna typ av bevisning är det viktigt att skilja på yttranden som bara grundar sig på den sökandes utseende, från de som grundar sig på omständigheter som är mer objektiva, exempelvis som om den sökande uppträder åldersadekvat jämfört med andra barn i motsvarande ålder.

text: 3.7 Medicinsk åldersbedömning

text: I de ärenden där det finns en medicinsk åldersbedömning är detta ett bevismedel som ska värderas på motsvarande sätt som övrig bevisning. Resultatet av en sådan medicinsk åldersbedömning ger enbart stöd för att den sökande är över eller under 18 år. Den medicinska åldersbedömningen är därmed inte bevisning som i sig kan medföra att den sökande har gjort sin ålder sannolik, utan ett bevismedel som talar för eller emot bevistemat underårighet. Resultatet kommer att ingå som ett bevismedel i den sammantagna prövningen.

text: I bevisvärderingen är det viktigt att tänka på att den medicinska åldersbedömningen inte är ett svar på om den sökande är vuxen eller barn, utan bevisning som talar för eller mot sökandens egen uppgift i frågan.

text: Det förekommer att den sökande lämnar in egen medicinsk bevisning gällande sin underårighet. Även i en sådan situation är det fråga om att bedöma varje bevismedel för sig. Ledning för bevisvärderingen kan dock vara om åldersbedömningen framstår som objektiv, vetenskaplig, kvalitativ och rättssäker.

text: De rättsmedicinska utlåtandena om ålder upprättas av Rättsmedicinalverket som är RMV står för expertkunskap expertmyndighet på området. Migrationsverket bevisvärderar Rättsmedicinalverket ansvarar för frågor som rör exempelvis metodval och vetenskaplighet. Migrationsverkets utgångspunkt bör därför vara att inom vårt ansvarsområde utgå från de utlåtanden som upprättas av Rättsmedicinalverket när det gäller frågan om åldersbedömning. Det ankommer därför inte på Migrationsverket att värdera de vetenskapliga metoder som ligger till grund för de rättsmedicinska utlåtandena om ålder. Vår uppgift är att utifrån sakinnehållet i de rättsmedicinska utlåtandena tillmäta utlåtandena ett korrekt bevisvärde i varje enskilt ärende. Denna ansvarsfördelning innebär att bevisvärderingen inte överlämnas till den rättsmedicinska experten – bevisvärdering är Migrationsverkets ansvar. Vi ska på juridiska grunder, med expertuppfattningar som tolkningshjälp, dra våra slutsatser.

text: Om den sökande gör invändningar mot exempelvis Rättsmedicinalverkets metod har vi dock en skyldighet att ta invändningarna i beaktande och med utgångspunkt i principerna i ovanstående stycke och utifrån vedertagna bevisvärderingsprinciper göra en bedömning i det enskilda ärendet.

text: 3.8 Den sammantagna bedömningen

text: Bevisvärderingen utgår från att uppskatta styrkan hos bevisningen som är av betydelse i förhållande till den sökandes ålder eller underårighet. Detta gör vi genom att fastställa vilket värde de enskilda bevisen ska ha och även vilket värde de olika bevisen ska ha i förhållande till varandra. Därefter sker en sammantagen bedömning av samtlig bevisning för att avgöra om sökanden har gjort sin ålder sannolik.

text: Om vi istället går direkt till frågan om temat är uppfyllt eller inte finns det risk för att bedömningen påverkas av en subjektiv uppfattning som vi har fått när materialet i ärendet gåtts igenom. När vi skriver den sammantagna bedömningen bör vi tänka på att ta med all bevisning som åberopats och vara transparanta och tydliga i vår bedömning. Om den sökande har argumenterat för eller emot bevisningen ska förklaringar och invändningar bemötas.

text: 3.9 Bevislättnad

text: Om tvivel kvarstår kring den sökandes ålder uppstår frågan om denne kan få bevislättnad. I avgörandet

text: MIG 2007:12

text: uttalar Migrationsöverdomstolen att om förhållanden som enligt en asylsökande innebär ett skyddsbehov inte kan göras sannolika med skriftlig eller annan bevisning finns bevislättnadsregeln om tvivelsmålets fördel till förmån för den asylsökande. En förutsättning för att den asylsökande ska kunna få förmånen av denna bevislättnadsregel är att han eller hon har gjort ett ärligt försök att styrka sin berättelse och att den allmänna trovärdigheten inte kan ifrågasättas. Även i Migrationsöverdomstolens avgörande

text: MIG 2007:37

text: uttalas att principen om tvivelsmålets fördel bara tillämpas när all tillgänglig bevisning har inhämtats och det inte finns skäl att betvivla den sökandes allmänna trovärdighet.

text: När det gäller bedömningen av en sökandes ålder framgår det av UNHCR:s riktlinjer för mottagande av asylsökande ensamkommande barn bl.a. att en viss felmarginal bör accepteras när vetenskapliga förfaranden används för att bestämma ett barns ålder och att barnet ska ges tvivelsmålets fördel om den exakta åldern är

text: osäker. Enligt UNHCR ska vidare en individ i tveksamma fall betraktas som ett barn.

text: Migrationsöverdomstolens avgörande och UNHCR:s riktlinjer innebär tillsammans att det kan bli aktuellt att Tvivelsmålets fördel tillämpa tvivelsmålets fördel för den sökande om det gäller även ålder kvarstår tvivel i förhållande till åldern eller underårigheten för att sökanden ska ha nått upp till beviskravet sannolikt. Detta förutsätter dock att all tillgänglig bevisning har inhämtats, den sökande har gjort ett ärligt försök att styrka sin berättelse samt att det inte finns skäl att ifrågasätta hans eller hennes allmänna trovärdighet.

text: 3.10 Hur ska du tolka begreppen godtagbar anledning och nekat samtycke i utlänningsförordningen?

text: Av det omarbetade asylprocedurdirektivets artikel 25.5 framgår det att information ska lämnas till den sökande om konsekvenserna av en vägran att genomgå en läkarundersökning.

text: Av 8 kap. 10 h § punkten 2 utlänningsförordningen framgår att konsekvensen av ett nekat samtycke till medicinsk åldersbedömning utan godtagbar anledning kan bli att den sökande bedöms vara 18 år eller äldre.

text: Vad som kan vara en godtagbar anledning beror på omständigheterna i det enskilda fallet. Ett exempel på godtagbar anledning till nekat samtycke kan vara att det är förknippat med medicinska risker för den sökande att genomgå en magnetkameraundersökning. Även allvarligt trauma kan, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, utgöra en godtagbar anledning. Det bör i normalfallet krävas mer än enbart en uppgift om att sökanden lider av sådant trauma eller fysiskt tillstånd för att vi ska godta uppgiften, vi kan i ett sådant fall exempelvis upplysa den sökande om att denne kan lämna in ett läkarintyg. Enbart omständigheten att sökanden vill skynda på sin asylprocess bör i normalfallet inte anses vara ett godtagbart skäl. Denna situation bör dock skiljas från den där sökanden inte vill ge sitt samtycke för att 18-årsdagen inträffar inom kort och sökanden inte vill gå igenom en medicinsk undersökning i onödan. Det senare fallet kan, utifrån omständigheterna i det enskilda fallet, vara ett exempel på en godtagbar anledning. I de fall den sökande har en godtagbar anledning till nekat samtycke har vi att bedöma om den sökande är underårig utifrån den övriga bevisningen i ärendet med tillämpning av vedertagna asylrättsliga bevisvärderingsprinciper.

text: Eftersom tvivelsmålets fördel som huvudregel kräver att all tillgänglig bevisning har inhämtats bör avsaknad av en godtagbar anledning till nekat samtycke medföra att den sökande inte kan åtnjuta tvivelsmålets fördel när det gäller frågan om underårighet.

text: 3.11 Ska du göra en beställning av medicinsk åldersbedömning även om frågan om ålder inte har betydelse för ärendets utgång?

text: Vi ska alltid göra en åldersbedömning i ärenden där ett ensamkommande asylsökande barn uppger att han eller hon är under 18 år och något av undantagen inte är tillämpligt. Om vi finner skäl att ifrågasätta sökandens ålder ska vi ge sökanden möjlighet att genomgå medicinsk åldersbedömning enligt

text: 13 kap. 17 § utlänningslagen

text: . Frågan ställs på sin spets för de sökande som enligt sina egna uppgifter fyller 18 år inom kort. Bestämmelsen har dock inga undantag och inte heller finns det stöd i förarbetena att underlåta denna skyldighet. Det blir därför svårt att se tidsintervallet till 18-årsdagen som ett undantag i de ärenden där underårigheten är tvistig. Därtill får den medicinska åldersbedömningen inte sällan betydelse i domstolsprocessen, både avseende det tillfälliga beslutet och det slutliga beslutet i asylärendet.

text: Frågan om ålder har inte bara betydelse för den materiella prövningen av ärendet, utan även för mottagandet av ensamkommande barn samt kommunernas möjlighet att erhålla statlig ersättning. För de som beviljas uppehållstillstånd blir den registrerade åldern betydelsefull för en eventuell efterkommande anknytningsprocess och utgör i praktiken den sökandes fortsatta ålder för bosättningen i Sverige. Den sökandes ålder har följaktligen betydelse i ett bredare perspektiv än enbart asylbeslutet. Mot denna bakgrund och då

text: 13 kap. 17 § utlänningslagen

text: är en obligatorisk bestämmelse ska åldersbedömningar göras även i presumtiva bifallsärenden.

text: 4 Tillfälligt beslut om ålder

text: Enligt

text: 13 kap 17 § utlänningslagen

text: ska vi fatta ett tillfälligt beslut om den sökandes ålder så snart som möjligt efter ansökan om asyl. Det tillfälliga beslutet går att överklaga, men gäller omedelbart även om det överklagas. Migrationsdomstolen kan dock fatta beslut om att ett tillfälligt beslut tills vidare inte ska gälla. I samband med att vi fattar beslut i ärendet om asyl ska vi samtidigt göra en slutlig bedömning av den sökandes ålder. Beslutet i asylärendet medför att det tillfälliga beslutet om ålder upphör att gälla.

text: 4.1 Vad gör du om bevisläget ändras i åldersfrågan innan asylärendet är beslutsklart – kan du fatta ett till tillfälligt beslut om ålder?

text: Ett ändamål med de nya reglerna om tillfälliga åldersbeslut var att så tidigt som möjligt i asylprocessen - genom ett rättssäkert och överklagbart beslut – se till att enbart barn hanteras som barn och minimera risken att vuxna hamnar i boenden avsedda för ensamkommande barn. Mot denna bakgrund behöver vi ha möjlighet att ändra ett tidigare fattat tillfälligt beslut om bevisläget i ärendet ändras. Detta kan illustreras genom ett exempel:

text: En ensamkommande asylsökande (A) uppger sig vid ansökningstillfället vara under 18 år, men lämnar inte in någon skriftlig bevisning.

text: Den muntliga bevisningen bedöms inte göra A:s underårighet sannolik och efter genomförd medicinsk åldersbedömning bedöms A genom ett tillfälligt beslut vara vuxen. Om A i det läget presterar bevisning som gör sannolikt att denne är under 18 år inträder en skyldighet för Migrationsverket att skriva ned A i ålder. Eftersom varje barn som söker asyl har särskilda rättigheter som endast tillkommer barn och det är Migrationsverkets skyldighet att tillse att alla barn inom verkets verksamhetsområde får sina rättigheter tillgodosedda behöver verket i en sådan situation ändra beslutet.

text: Om asylärendet kan avgöras i sak minst lika snabbt Felaktiga beslut ska som det tillfälliga beslutet om ålder kan ersättas med ändras ett nytt tillfälligt beslut bör ett sådant slutligt beslut fattas skyndsamt. Om så inte är fallet ska det tillfälliga beslutet om ålder ersättas med ett nytt tillfälligt beslut om ålder. Migrationsverkets allmänna skyldighet att ändra felaktiga beslut följer även av

text: 13 kap 13 § utlänningslagen

text: Ett exempel på en orsak som kan ligga till grund för att fatta ett nytt tillfälligt beslut om ålder är om det kommer in handlingar som styrker att den sökande är över eller under 18 år. Det finns inget hinder mot att fatta upprepade tillfälliga beslut om ålder i samma asylärende, även om utgångspunkten bör vara att handläggningen ska vara så skyndsam att detta inte inträffar ofta.

text: Ett nytt tillfälligt beslut om ålder kan fattas med innebörden att den sökande registreras som antingen barn eller som vuxen.

text: 4.2 Vad gör du om du bedömer att det är uppenbart att en sökande som fått ett tillfälligt beslut om ålder som barn, är vuxen?

text: Denna situation bör vara ovanlig förutsatt att den initiala åldersbedömningen genomförts korrekt. Ett exempel på när situationen ändå kan uppstå är när det inkommer ett hemlandspass som tveklöst klarlägger att den sökande är vuxen.

text: I

text: 13 kap. 17 § utlänningslagen

text: finns angivet att om det är uppenbart att den sökande är vuxen så krävs inte något tillfälligt beslut om ålder för registrera den sökande som vuxen. Bestämmelsen i fråga utesluter inte att verket fattar ett tillfälligt beslut om ålder även i ett uppenbart fall om det är motiverat i det enskilda ärendet. I en situation där den sökande redan har fått ett tillfälligt beslut om ålder bör en senare åldersjustering av uppenbarhetsskäl regelmässigt föregås av ett tillfälligt beslut om ålder enligt

text: 13 kap. 17 § utlänningslagen

text: , eftersom den sökande i en sådan situation lämpligen bör ges rätt att föra talan mot beslutet.

text: 5 Registrering av ålder

text: Så snart vi fattar ett tillfälligt eller slutligt beslut om ålder med innebörden att den sökandes ålder justeras upp eller ner ska vi även registrera den sökandes ålder i ärendehanteringssystemet.

text: Om den sökandes födelsetid styrks, till exempel genom att den sökande lämnar in en passhandling, registreras åldern i enlighet med den aktuella bevisningen. I det följande beskrivs några typsituationer där registreringsfrågan aktualiseras i samband med åldersbedömning.

text: 5.1 Den sökande bedöms vara vuxen

text: Om vi bedömer att den sökande är vuxen registreras den sökande som om denne fyller 18 år dagen för beslutet i åldersfrågan. Även när vi konstaterar att den sökande är uppenbart vuxen ska den sökandes ålder registreras som om denne fyller 18 år den dagen en åldersjustering av uppenbarhetsskäl genomförs.

text: 5.2 Den sökande bedöms vara barn

text: Eftersom den sökande som huvudregel registreras enligt egna identitetsuppgifter i samband med ansökan om asyl är utgångspunkten att den sökande som genom ett tillfälligt eller slutligt beslut bedöms vara barn kvarstår i registrerad ålder.

text: Om den samlade bevisningen i ärendet talar för att en annan födelsetid är mer korrekt kan istället denna uppgift registreras efter en individuell bedömning.

text: 5.3 Den sökande är registrerad som vuxen men bedöms vara barn

text: Det händer att vi ställs inför situationen att vi bedömer att en sökande som är registrerad som vuxen, efter en åldersbedömning ska betraktas som barn. Detta uppstår till exempel om den sökande först har fått ett tillfälligt beslut som vuxen och bevisläget i ärendet därefter ändras så att den sökande istället bedöms vara barn. I ett sådant läge uppstår frågan om vilka födelseuppgifter som ska registreras i ärendehanteringssystemet.

text: Huvudregeln för denna typ av registreringsfrågor är att det måste göras en individuell bedömning i varje enskilt ärende. Registreringen ska i möjligaste mån ta hänsyn till vad den sökande känner till, i beaktande av bevisningen i övrigt. Om den sökande exempelvis endast känner till sitt födelseår men uppger sig vara född på sommaren bör en sommarmånad (med hänsyn tagen till årstiderna i hemlandet) registreras som födelsemånad.

text: I beaktande av verkets skyldighet att tillförsäkra varje enskilt barn dess barnspecifika rättigheter bör en försiktighetsprincip tillämpas när det gäller registrering av åldersuppgifter. Om utredningsmöjligheterna i ett enskilt ärende har uttömts när det gäller den sökandes födelsetid bör det datum väljas som minimerar risken att den sökande hanteras som vuxen trots att denne är barn. Detta kan illustreras genom följande exempel:

text: Den sökande, A, kan redogöra för vilket år och vilken månad denne är född men känner inte till sitt exakta födelsedatum. Förutsatt att ingenting i ärendet motsäger denna uppgift ska vi i ett sådant fall registrera A såsom född det år och den månad som A har uppgett. Som födelsedag ska registreras den dag i månaden vilken medför att A är barn så lång tidsperiod som möjligt.

text: Om omständigheten istället hade varit att A känner till att denne är född ”i början av året”, ”under sommaren” eller liknande och födelsedatumet trots noggrann utredning inte kan preciseras närmare får det göras en sammantagen bedömning av födelsedatumet med tillämpning av den ovan beskrivna försiktighetsprincipen.

text: 6 Överklaganden och ärenden om verkställighetshinder

text: Den som får ett tillfälligt beslut om ålder kan överklaga detta beslut separat. Därefter tas i samband med beslut i asylärendet slutligt ställning i frågan om ålder, vilket precis som tidigare endast kan överklagas i samband med överklagande av beslutet i asylärendet. Om beslutet i asylärendet inte kan överklagas, så kan frågan om ålder inte överklagas separat.

text: Ett slutligt ställningstagande eller tillfälligt beslut om ålder blir direkt gällande, även om det inte fått laga kraft , till skillnad från den bedömning som görs i sak i det slutliga beslutet, gällande exempelvis uppehållstillstånd och ut-/avvisning.

text: När något tillfälligt beslut inte fattas, men den sökande registreras som vuxen av uppenbarhetsskäl, kan den ändrade åldersregistreringen endast överklagas i samband med överklagande av beslutet om uppehållstillstånd med mera.

text: Ärenden som överklagas, blir, om inte en omprövning föranleder att ett nytt beslut fattas, överlämnade till någon av landets fyra migrationsdomstolar. Domstolen avgör vilka åtgärder som ska vidtas när ärendet handläggs där. Om Migrationsdomstolen förelägger Migrationsverket att inhämta en medicinsk åldersbedömning från Rättsmedicinalverket, så har vi en skyldighet att göra det. Detta kan exempelvis ske om den enskilde ändrat sig ifråga om medicinsk åldersbedömning, och nu samtycker till en sådan, om förutsättningarna för genomförande av en medicinsk åldersbedömning har ändrats eller om en ny medicinsk åldersbedömning av någon anledning behöver genomföras.

text: 6.1 Vad ska du göra med ett överklagande av ett avgörande som inte kan överklagas?

text: Det är domstolen som avgör om ett avgörande kan överklagas enligt lag eller inte, överklagandet ska bara avvisas av Migrationsverket om det är för sent inkommet. Om överklagandet har inkommit i rätt tid ska vi överlämna ett sådant överklagande till Migrationsdomstolen.

text: 6.2 Vad ska du göra om behov av medicinsk åldersbedömning uppstår under domstolens handläggning?

text: En medicinsk åldersbedömning kan genomföras när ett mål gällande uppehållstillstånd handläggs vid domstolen , men det är domstolen som avgör om beställning ska ske. I yttrande till domstolen kan vi upplysa om att vi exempelvis förordar att det genomförs en medicinsk åldersbedömning, eller föra fram argument mot att en sådan åldersbedömning genomförs.

text: 6.3 Ärenden om verkställighetshinder

text: Av

text: 13 kap.

text: 18 §§

text: utlänningslagen

text: framgår att bestämmelserna om tillfälliga beslut om ålder och erbjudande om medicinsk åldersbedömning avser personer som uppger sig vara ensamkommande barn och söker uppehållstillstånd och status som flykting eller skyddsbehövande.

text: Då det finns ett beslut om av- eller utvisning som fått laga kraft är det inte längre fråga om ett ärende om uppehållstillstånd, om omständigheter som uppges vara nya framkommer eller anförs, utan om ett ärende om verkställighetshinder.

text: Bestämmelserna om åldersbedömning tidigare i asylprocessen och metoden för medicinska åldersbedömningar tillämpas av denna anledning inte i ärenden på verkställighetsstadiet.

text: Den medicinska åldersbedömningen är endast ett av flera bevismedel och ärenden som avgjorts utan en medicinsk åldersbedömning har bedömts utifrån de bevismedel som fanns tillgängliga vid beslutstillfället.

text: Personer som befinner sig i verkställighetsstadiet kan åberopa verkställighetshinder och lämna in egen bevisning till stöd för sin ålder. I enlighet med principen om fri bevisföring kan personen på egen hand genomgå en läkarundersökning eller ta fram annan medicinsk bevisning till stöd för uppgiften om att denne är ett barn.

text: Om en ansökan om verkställighetshinder leder till att en ny prövning av frågan om uppehållstillstånd beviljas ändras dock förutsättningarna för genomförande av medicinsk åldersbedömning. Ärendet gäller då frågan om uppehållstillstånd med anledning av skyddsbehov och det kan bli aktuellt att under handläggningen genomföra en medicinsk åldersbedömning.

text: 6.4 Det har inte genomförts någon medicinsk åldersbedömning i grundärendet. Sökanden har bedömts vara vuxen och har fått ett beslut om utvisning. Nu har denne lämnat in en ansökan om verkställighetshinder, framför att denne är ett barn och vill genomgå en medicinsk åldersbedömning. Vad gör du?

text: Ärendet gäller inte frågan om uppehållstillstånd och någon medicinsk åldersbedömning ska inte erbjudas. Sökanden kan själv lämna in ny medicinsk bevisning. Vi ska ta ställning till om nya omständigheter anförts som föranleder ny prövning av frågan om uppehållstillstånd. Inom ramen för den prövningen, om sådan beviljas, kan medicinsk åldersbedömning erbjudas.

text: På nästa sida följer en förenklad illustration av möjligheten att erbjuda medicinsk åldersbedömning efter laga kraft.

text: Bilaga till RS/040/2021

text: I denna bilaga presenteras ett urval relevanta avgöranden från Migrationsöverdomstolen och Justitieombudsmannen.

text: MIG 2006:1

text: I mål om uppehållstillstånd, där klaganden åberopar skyddsbehov och till stöd för detta ingivit handlingar som bedömts kunna vara äkta av svensk ambassad samt där klagandens trovärdighet är avgörande för bedömningen, åligger det migrationsdomstolen att se till att målet blir tillräckligt utrett, t.ex. genom att hålla muntlig förhandling eller på annat sätt utreda oklarheterna i målet. Migrationsdomstolen kan vidta utredningsåtgärder om en åberopad dom, t.ex. genom att försöka utreda eller låta Migrationsverket utreda domens äkthet genom svensk ambassad.

text: MIG 2007:12

text: Skyddsgrunder skall hållas åtskilda från övriga grunder vid en bedömning av om en utlänning skall beviljas uppehållstillstånd. När en utlänning har bedömts ha skyddsskäl mot en särskild del av hemlandet skall bedömningen av om det finns ett internt flyktalternativ ske inom ramen för bestämmelserna om skyddsbehov. Bedöms det inte möjligt, relevant och rimligt att tillämpa ett internt flyktalternativ skall utlänningen beviljas uppehållstillstånd såsom flykting eller skyddsbehövande i övrigt enligt

text: 4 kap.

text: eller

text: 2 §

text: utlänningslagen

text: och inte med stöd av bestämmelsen om synnerligen ömmande omständigheter i

text: 5 kap. 6 § utlänningslagen

text: . Även fråga om tillämpning av UNHCR:s rekommendationer.

text: MIG 2007:37

text: Fråga om förfarandet vid prövning av skyddsskäl. Tillika fråga om begreppet välgrundad fruktan och bedömningen av beviskravet för risk för förföljelse. Migrationsöverdomstolen utvecklar resonemanget kring tvivelsmålets fördel.

text: MIG 2010:17

text: En av förutsättningarna för att en person ska kunna beviljas svenskt medborgarskap efter ansökan (naturalisation) är att denne har styrkt sin identitet. En eller flera var för sig otillräckliga handlingar kan sammantagna med övriga omständigheter anses utgöra tillräcklig bevisning. Identiteten har inte ansetts styrkt bl.a. då flera av de ingivna handlingarna inte bedömdes ha utfärdats efter tillfredsställande identitetskontroll eller då de inte innehållit kontrollerbara dokumentsäkringar.

text: MIG 2011:11

text: Vid prövning av en ansökan om uppehållstillstånd grundad på anknytning enligt

text: 5 kap. 3 § första stycket 1 utlänningslagen

text: , alternativt

text: 5 kap. 3 a § första stycket 1 samma lag

text: , krävs att sökandens identitet är klarlagd när han eller hon ansöker om uppehållstillstånd från hemlandet eller något annat land och det endast kan bli fråga om att bevilja ett tidsbegränsat uppehållstillstånd.

text: MIG 2012:1

text: I ärende om uppehållstillstånd på grund av anknytning till förälder respektive make (familjeåterförening) enligt 5 kap. 3 § första stycket 2 a respektive 1

text: utlänningslagen

text: , har båda makarnas föräldraskap visats genom bl.a. DNA-analys. Den identitet som uppgivits och godtagits såsom sannolik respektive tilldelats vid beviljande av uppehållstillstånd som skyddsbehövande för anknytningspersonen har godtagits i målet som grund för prövning av barnets och makans ansökan om uppehållstillstånd på grund av anknytning till honom. Som huvudregel ställs ett högt beviskrav för uppgifter om en sökandes identitet. När det varit omöjligt för barnet och den sökande makan att genom traditionella bevismedel visa sin identitet, har domstolen gjort en individuell bedömning, innefattande proportionaliteten av ett högt beviskrav. Denna har utmynnat i att det i det bedömda enskilda fallet har varit tillräckligt att envar av sökandena gjort sin identitet sannolik.

text: MIG 2014:1

text: Migrationsöverdomstolen har i en dom den 11 februari 2014 uttalat att det är den asylsökande som har att göra sannolikt att han är minderårig. I första hand är skriftlig bevisning relevant. En asylsökande har inte kunnat göra sannolikt att han är minderårig genom sin muntliga utsaga samt identitetskort, s.k. tazkira.

text: MIG 2017:6

text: Det våld och de andra övergrepp som barn riskerar att utsättas för i ett land är av sådan karaktär att detta måste anses utgöra omänsklig eller förnedrande behandling. På grund av omfattningen av övergreppen och situationen i landet samt när barnet saknar föräldrar, släkt eller annat nätverk liksom lokalkunskap om landet finns det en sådan individuell och specifik risk för att barnet utsätts för övergrepp att alternativ skyddsstatusförklaring ska beviljas.

text: Justitieombudsmannen (JO) beslut från den 9 april 2015 (diarienummer 6942-2013)

text: Justitieombudsmannen riktar kritik mot Migrationsverket som utan att ha fog för det har fattat beslut om sökandens ålder innan beslut i asylärendet fattades. I beslutet uttalar JO att den åldersuppgift som den asylsökande har lämnat vid ansökningstillfället i normalfallet ska godtas fram till dess att Migrationsverket fattar ett beslut om överföring enligt Dublinförordningen eller något annat slutligt beslut i ärendet.


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Denna kontroll syftar inte till att kontrollera att den myndighet som fattat förvarsbeslutet är den handläggande myndigheten, utan endast att det är en myndighet som enligt lag har rätt att fatta beslut om förvar.

text: Se JO:s beslut från den 9 mars 2016 (dnr 6050-2015). 4 JO har i ett beslut från den 23 november 2017 (dnr 1210-2016) riktat kritik mot Migrationsverket för att verket fattat beslut om placering i häkte utan att ha tagit del av den ändring av ett förvarsbeslut som Polismyndigheten skulle göra, och utan att det hade gjorts en tillräckligt ingående kontroll av förvarsbeslutets giltighet. Se JO:s beslut från den 9 mars 2016 (dnr 6050-2015).

text: Bilaga till RS/041/2021

nyckelord: Verkställighet Praxis Förvar Förvarsbeslut

title: Kontroll av förvarsbesluts giltighetstid

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Syfte och bakgrund

text: Detta rättsliga ställningstagande syftar till att ge vägledning om vilket ansvar förvarsenheten har för kontroll av förvarsbeslutets giltighet vid verkställighet av ett frihetsberövande, samt vilket ansvar förvarsenheten har för att kontrollera förvarsbeslutets fortsatta giltighet under den tid som frihetsberövandet pågår.

text: 2. Gällande rätt

text: Se bilaga.

text: 3. Rättslig bedömning

text: Frihetsberövande är en av de mest ingripande formerna av myndighetsutövning som kan riktas mot en enskild. Av den anledningen ställs det särskilda krav på de myndigheter som har del i att frihetsberöva människor när det kommer till att kontrollera att det finns laglig grund för ett frihetsberövande, för att motverka att personer blir frihetsberövade utan laglig grund. De kontroller som förvarsenheten gör i samband med att ett beslut om förvar verkställs, och därefter under tiden som förvarstagandet pågår, fyller alltså en viktig funktion i att minimera risken för oriktiga frihetsberövanden.

text: 3.1 Verkställighet av beslut om förvar

text: 3.1.1 Förvarsenhetens ansvar inför verkställighet av ett beslut om förvar

text: När förvarsenheten ska verkställa ett beslut om förvar har enheten ett ansvar för att göra en första kontroll av beslutets formella giltighet. Det förutsätter alltså att enheten har tillgång till dels beslutet om förvar, dels eventuellt avlägsnandebeslut för det fall sådant finns. Detta gäller oavsett om det är Migrationsverket eller någon annan myndighet som är den myndighet som fattat beslut om förvar.

text: Kontroll innan beslutet om förvar verkställs

text: Denna kontroll omfattar följande omständigheter:

text: - Att det finns ett gällande beslut om förvar. - Att beslutet om förvar fattats av en myndighet som enligt lag får fatta beslut om förvar.

text: Dessa kontroller ska göras innan beslutet om förvar verkställs. Beslutet om förvar ska endast verkställas om dessa båda förutsättningar är uppfyllda.

text: Kontroll efter att beslutet om förvar verkställts

text: Förvarsenheten har också ett ansvar för att göra en mer ingående kontroll av beslutet om förvar och underlaget för detta. Denna mer ingående kontroll syftar till att i ett tidigt skede upptäcka eventuella oklarheter i förvarsbeslutet. Det kan alltså sägas utgöra ett slags kontrollfunktion, och bör i ett första skede utföras så snart som möjligt efter det att förvarsbeslutet verkställts. Det är dock viktigt att kontrollerna även utförs löpande under frihetsberövandets gång när det uppkommer omständigheter som gör att det kan finnas anledning att fundera över frihetsberövandets giltighet. Kontrollen bör omfatta omständigheter som kan vara av betydelse för förvarsbeslutets giltighet, som t.ex. frågan om handläggande myndighet, grunden för beslutet om förvar, samt eventuella tidsfristsfrågor. Om det konstateras att det finns brister eller oklarheter i beslutet om förvar eller i underlaget för beslutet måste förvarsenheten agera. Hur enheten ska agera beror på om Migrationsverket är handläggande myndighet i förvarsärendet eller inte.

text: Om Migrationsverket är handläggande myndighet och förvarsenheten är den enhet på verket som enligt interna rutiner är ansvarig för förvarsärendet, får övervägas om bristerna kan läkas, t.ex. genom ett nytt beslut om förvar eller genom en tjänsteanteckning, eller om bristerna är så allvarliga att den förvarstagne ska tas ur förvar.

text: Om Migrationsverket däremot inte är handläggande myndighet, eller om förvarsenheten inte är den enhet på verket som enligt interna rutiner är ansvarig för förvarsärendet, är det den handläggande myndigheten/enheten som har det formella ansvaret för beslutets giltighet. Förvarsenheten kan i detta läge inte överpröva en annan myndighets eller enhets beslut. Det betyder att förvarsenheten inte kan besluta att ta en person ur förvar om brister i förvarsbeslutet upptäcks. Förvarsenheten har dock ett ansvar att såsom verkställande enhet kontakta ansvarig myndighet/enhet och uppmärksamma dem på de brister som upptäckts. Detta syftar till att ansvarig myndighet/enhet ska ha möjlighet att ta ställning till de oklarheter och brister som upptäckts vid förvarsenhetens kontroll.

text: För att det ska vara möjligt att i efterhand bekräfta att kontroll har skett och att enheten har kontaktat ansvarig myndighet/enhet, är det av central betydelse att såväl resultatet av kontrollen som kontakten med den ansvariga myndigheten/enheten dokumenteras.

text: 3.1.2 Förvarsenhetens ansvar inför beslut om avskiljande eller häktesplacering

text: Beslut om att avskilja en förvarstagen eller placera denne i häkte inskränker den förvarstagnes rörelsefrihet ytterligare. Det är därför viktigt att förvarsenheten inför ett sådant beslut gör en sådan mer ingående kontroll av förvarsbeslutets giltighet, som beskrivs i avsnitt 3.1.1 ovan. Kontrollen bör omfatta frågan om grunden för förvaret, frågan om handläggande myndighet och eventuella tidsfristfrågor. Skulle man vid denna ingående kontroll kunna konstatera att det finns formella brister i förvarsbeslutets giltighet bör inte beslut om ytterligare frihetsinskränkningar fattas förrän dessa brister utretts, och vid behov åtgärdats av den handläggande myndigheten. Ett exempel på när ett placeringsbeslut inte bör fattas utan att bristerna åtgärdats är när det står klart att beslutet om förvar fattats med stöd av fel lag, eller då den myndighet som fattat beslutet inte varit handläggande myndighet.

text: Om rättsläget i frågan är oklart, eller om de båda myndigheterna inte är överens om det föreligger en brist i underlaget, ska förvarsenheten dokumentera de eventuella brister som konstaterats och att dessa påtalats för den handläggande myndigheten/enheten. Om den handläggande myndigheten/enheten inte bedömer att det finns några brister i underlaget ska förvarsenheten dokumentera även detta. I ett sådant läge bör förvarsenheten normalt sett inte underlåta att fatta beslut om avskiljande/placering om förutsättningarna för detta i övrigt är uppfyllda. Är situationen däremot sådan att det är en allvarlig brist som konstaterats, och rättsläget bedöms vara klart, ska något placeringsbeslut inte fattas.

text: 3.2 Förvarsenhetens ansvar för löpande kontroll av frihetsberövandets giltighet

text: Förvarsenheten har ett ansvar för att kontrollera frihetsberövandets lagenlighet även under den tid förvaret består. Detta omfattar dels en kontroll i samband med att det fattas nytt beslut om förvar i ärendet, dels en löpande bevakning av tidsfrister. Enhetens ansvar i detta avseende har sin grund i att enheten, som rent fysiskt kontrollerar den förvarstagne, har goda förutsättningar för att upptäcka och agera om grunden för frihetsberövandet upphör.

text: 3.2.1 Förvarsenhetens ansvar för kontroll av nya beslut om förvar

text: När det fattas nytt beslut om förvar under pågående förvarstagande aktualiseras en liknande kontroll som den som beskrivs ovan under avsnitt 3.1.1. På samma sätt som beskrivs ovan är förvarsenheten skyldig att agera om brister identifieras. Hur enheten ska agera är beroende av om verket är handläggande myndighet eller inte.

text: 3.2.2 Förvarsenhetens ansvar för kontroll av tidsfrister

text: Under ett förvarstagande löper ett antal tidsfrister. Att dessa upprätthålls är av betydelse för att förvarstagandet ska fortsätta vara lagligt. Vilka åtgärder förvarsenheten ska vidta är beroende av vilken sorts tidsfrist det är som överskrids och av om det är förvarsenheten som är ansvarig för förvarsbeslutet. Syftet med kontrollerna är att undvika att tidsfrister överskrids. Om det är en annan myndighet eller enhet på Migrationsverket, är det viktigt att förvarsenheten har kontakt med myndigheten/enheten inför att en tidsfrist är på väg att löpa ut.

text: Tidsfrister som omnämns i

text: 10 kap. 9 § utlänningslagen

text: Av

text: 10 kap. 10 § utlänningslagen

text: framgår att ett beslut om förvar som inte prövas på nytt inom föreskriven tid upphör att gälla. Av

text: 10 kap. 9 § samma lag

text: framgår inom vilka tidsfrister som ett beslut om förvar ska omprövas. Om en tidsfrist i

text: 10 kap. 9 § utlänningslagen

text: överskrids finns det alltså inte längre något gällande beslut om förvar. Förvarsenheten har därför ett särskilt ansvar för att bevaka att tidsfristerna i

text: 10 kap. 9 § utlänningslagen

text: upprätthålls.

text: Om Migrationsverket är handläggande myndighet och förvarsenheten är den enhet som enligt interna rutiner är ansvarig för förvarsbeslutet ska enheten omgående släppa den förvarstagne ur förvar om en tidsfrist i 10 kap. 9 § överskrids.

text: När förvarsenheten inte är ansvarig för förvarsbeslutet gäller följande. Migrationsverket/förvarsenheten är inte en överprövande myndighet/enhet. Det betyder att handläggande myndighets/enhets bedömning av om en tidsfrist överskridits blir bindande för förvarsenheten.

text: Även om förvarsenheten bedömer att en tidsfrist har löpt ut är det först om denna bedömning delas av ansvarig myndighet/enhet som förvarsenheten kan och ska släppa personen ur förvar. Om förvarsenheten bedömer att en tidsfrist har passerats, och enheten inte fått del av något nytt beslut om förvar, måste förvarsenheten genom omgående kontakt med ansvarig myndighet/enhet kontrollera om de delar uppfattningen att tidsfristen har passerats. Om så är fallet ska förvarsenheten omgående släppa personen ur förvar, eftersom förvarsbeslutet då har upphört att gälla. Kontakterna med ansvarig myndighet/enhet ska dokumenteras.

text: Tidsfrister som inte omnämns i

text: 10 kap. 9 § utlänningslagen

text: Det finns också andra tidsfrister som är av betydelse för förvarstagandets laglighet, men där ett passerande inte i sig innebär att förvarsbeslutet upphör att gälla. Att en sådan tidsfrist passeras betyder dock enligt Migrationsverkets mening att ett fortsatt förvarstagande av en person blir olagligt.

text: Däremot betyder det inte att förvarsbeslutet som sådant har upphört att gälla, på det sätt som anges i 10 kap.

text: 10 § utlänningslagen

text: . Detta rör sig om tidsfristerna för utredningsförvar och tremånadersprövning i

text: 10 kap. 4 § utlänningslagen

text: , tolvmånadersfristen för verkställighetsförvar i samma paragraf, tidsfristen för förvar av barn i

text: 10 kap. 5 § utlänningslagen

text: , tidsfristen i art. 28 Dublinförordningen, och den grundläggande tidsfristen för överföring i Dublinförordningen. Detsamma gäller också om det avlägsnandebeslut som ligger till grund för ett beslut om verkställighetsförvar preskriberas.

text: Om Migrationsverket är handläggande myndighet och förvarsenheten är den enhet som enligt interna rutiner är ansvarig för förvarsbeslutet ska enheten omgående fatta beslut om att ta den förvarstagne ur förvar om en av de ovan nämnda tidsfristerna överskrids.

text: När förvarsenheten inte är ansvarig för förvarsbeslutet gäller följande. Migrationsverket/förvarsenheten är inte en överprövande myndighet/enhet. Det betyder att handläggande myndighets/enhets bedömning av om en tidsfrist överskridits eller ej blir bindande för förvarsenheten. Om förvarsenheten bedömer att en tidsfrist har överskridits ska enheten omgående uppmärksamma ansvarig myndighet/enhet på detta. Till skillnad från vad som gäller ovan är det dock i denna situation handläggande myndighet/ansvarig enhet som har ansvar för att fatta beslut om att ta den förvarstagne ur förvar. Kontakten med ansvarig myndighet/enhet ska dokumenteras.

text: En person hade häktats i sin utevaro. Häktningsförhandling skulle ha ägt rum inom fyra dygn efter det att häktningsbeslutet hade verkställts. Av oklara skäl skedde aldrig någon förhandling, och därmed saknades laglig grund för att hålla den intagne frihetsberövad efter det att de fyra dygnen hade passerat. Trots detta blev den intagne kvar i häktet i ytterligare sex veckor.

text: JO konstaterade att åtgärden att frihetsberöva en enskild är en av de mest ingripande formerna av myndighetsutövning. Kriminalvården har – i egenskap av myndighet som verkställer sådana beslut – en central funktion i den frihetsberövande processen. Eftersom Kriminalvården är den som rent fysiskt kontrollerar den frihetsberövade har myndigheten också goda förutsättningar att upptäcka och slå larm om en intagen har ”glömts bort” av någon av de andra aktörerna i processen. Av dessa skäl var det enligt JO fullt rimligt att kräva att Kriminalvården tar ansvar för att myndighetens verksamhetsställen inte bara genomför den inledande kontrollen av grunden för frihetsberövandet, utan även under hela frihetsberövandet håller sig uppdaterade om att grunden består. Om det accepterades att Kriminalvården inte behöver ta ett sådant ansvar fanns det enligt JO en inte obetydlig risk för att det som inträffade i det aktuella ärendet skulle komma att hända igen. JO konstaterade att detta är helt oacceptabelt i en rättsstat.

text: JO:s beslut från den 23 november 2017 (dnr 1210-2016)

text: Migrationsverket hade beslutat att överföra en person till Tyskland i enlighet med Dublinförordningen. Polismyndigheten beslutade att ta personen i förvar med stöd av

text: utlänningslagen

text: utan att vara handläggande myndighet i förvarsfrågan. Dagen efter att beslutet fattats gjordes ändringar i beslutet som bl.a. innebar en ny rättslig bedömning. Efter begäran från Polismyndigheten beslutade Migrationsverket att placera den förvarstagne i häkte, trots att Polismyndigheten inte varit behörig att fatta förvarsbeslutet.

text: JO konstaterade att ärendet visade att det är nödvändigt att verket tar del av det förvarsbeslut, och i förekommande fall det avlägsnandebeslut, som ligger till grund för en framställning om frihetsberövande åtgärder. En sådan ordning gör det möjligt för verket att upptäcka formella brister i besluten. Om formella brister konstateras kan det finnas anledning att göra mer ingående kontroller av beslutets laglighet. Eftersom Migrationsverket hade konstaterat formella brister i förvarsbeslutet fanns det anledning att göra en mer ingående kontroll av beslutets laglighet. Det fanns enligt JO skäl att anta att Migrationsverket vid en sådan kontroll skulle ha upptäckt att förvarsbeslutet inte hade stöd i lag. Migrationsverket kritiserades för att placeringsbeslutet fattades innan man hade tagit del av den ändring i förvarsbeslutet som Polismyndigheten skulle göra och utan att det hade gjorts en tillräckligt ingående kontroll av förvarsbeslutets laglighet.


nyckelord: Praxis Återtagande Lagstiftning Utlänningslag Dublinförordningen

title: Dublinförordningens övertagande och återtagandeförfarande


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: MIG 2006:5

text: MIG 2007:23

text: MIG 2014:2

text: och

text: MIG 2015:26

text: MIG 2016:21

nyckelord: Praxis Lagstiftning Förvar Utlänningslag Tvångsåtgärder Förvarsbeslut

title: Vilka förvarsbeslut som är bärare av tvångsåtgärden

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Sammanfattning

text: Förvarsbeslut som är bärare av tvångsåtgärden är:  det ursprungliga förvarsbeslutet,  beslut om förlängning av förvar för att en i lagen föreskriven tidsfrist är på väg att löpa ut och den handläggande myndigheten bedömer att förvaret ska bestå, samt  beslut om fortsatt tvångsåtgärd på annan grund än det ursprungliga beslutet.

text: Utöver detta kan beslut även fattas i följande fall:  beslut att upphäva förvarsbeslutet.

text: I övriga situationer behöver formellt beslut inte fattas. Ställningstagande får göras i annan form, t.ex. genom tjänsteanteckning eller ett dokument benämnt ställningstagande. Ett sådant dokument behöver ingen överklagandehänvisning.

text: Ett beslut om förvar som har överklagats en gång kan inte överklagas på nytt.

text: 2. Bakgrund

text: Migrationsöverdomstolen har i ett antal mål (

text: MIG 2006:5

text: MIG 2007:23

text: MIG 2014:2

text: MIG 2015:26

text: och

text: MIG 2016:21

text: ) uttalat sig i frågor som har bäring på när formella förvarsbeslut behöver fattas, vilka förvarsbeslut som är bärare av tvångsåtgärden och vilka förvarsbeslut som är överklagbara. I det här ställningstagandet redovisas rättsläget och Migrationsverkets hållning i dessa frågor.

text: 3. Rättslig bedömning

text: Av praxis är det möjligt att dra slutsatsen att endast följande beslut är bärare av tvångsåtgärden:

text:  det ursprungliga förvarsbeslutet,  beslut om förlängning av förvar, som föregåtts av muntlig förhandling, för att en i lagen föreskriven tidsfrist är på väg att löpa ut och den handläggande myndigheten bedömer att förvaret ska bestå, samt  beslut om fortsatt tvångsåtgärd på annan grund än det ursprungliga beslutet.

text: Utöver detta måste formellt beslut även fattas i följande fall:  beslut om upphävande av förvar då det inte längre föreligger grund för förvar.

text: Ett beslut om förvar kan dock upphöra utan att ett beslut om upphävande har fattats, exempelvis när ett avlägsnandebeslut verkställts eller när en förvarstagen börjar avtjäna ett fängelsestraff.

text: Övriga ställningstaganden om förvar som görs  i samband med att handläggande myndighet ändras,  när samma beslut om förvar överklagas fler än en gång,  när beslut fattas i frågan om uppehållstillstånd,  när ett överklagande av förvarsbeslutet kommer in, eller  när det yrkas att förvarsbeslutet ska upphöra och övervägande därmed måste ske om förvaret ska bestå, ska endast resultera i ett beslut i de fall förvaret ska upphöra.

text: Det är dock lämpligt att behörig tjänsteman för in ställningstagandet om fortsatt förvar i någon annan form än beslutsformen, t.ex. genom tjänsteanteckning eller ett dokument benämnt ställningstagande. Ett sådant dokument ska inte innehålla en överklagandehänvisning.

text: Rättsläget medför att det t.ex. kan inträffa att Polismyndighetens beslut om förvar överklagas när Migrationsverket är handläggande myndighet i förvarsfrågan. I sådana fall är det lämpligt att Polismyndigheten kontaktar Migrationsverket inför domstolsförfarandet.

text: Handläggande myndighets ansvar att regelbundet ta ställning till om förvarsbeslutet ska bestå kvarstår även om annan myndighet processar överklagandet.

text: Bilaga till RS/044/2021

text: Rättsliga förutsättningar

text: Lagrum

text: I 10 kap. 1 och

text: 2 § utlänningslagen

text: anges på vilka grunder en utlänning får tas i förvar. Av

text: 10 kap.

text: och

text: 5 §§

text: samma lag framgår tidsfristerna för hur länge ett förvar får pågå.

text: Enligt första stycket i 4 § får en utlänning som fyllt 18 år inte hållas i förvar för utredning med stöd av 1 § andra stycket 1 längre tid än 48 timmar.

text: Av andra stycket i samma lagrum framgår att en utlänning inte får hållas i förvar för verkställighet med stöd av 1 § andra stycket 3 längre tid än två månader, om det inte finns synnerliga skäl för en längre tid. Även om det finns sådana synnerliga skäl får utlänningen inte hållas i förvar längre tid än tre månader. Om det är sannolikt att verkställigheten kommer att ta längre tid på grund av bristande samarbete från utlänningen eller om det tar tid att införskaffa nödvändiga handlingar, får förvarstiden dock utsträckas till tolv månader. Tidsgränserna om tre och tolv månader gäller dock inte om utlänningen av allmän domstol utvisats på grund av brott.

text: I andra fall än som avses i första och andra styckena får en utlänning som har fyllt 18 år inte hållas i förvar längre tid än två veckor, om det inte finns synnerliga skäl för en längre tid.

text: I 9 § första stycket anges att ett beslut om förvar enligt 4 § andra eller tredje stycket ska prövas på nytt inom två veckor från den dag då det började verkställas. I de fall det finns beslut om avvisning eller utvisning som ska beslutet om förvar prövas på nytt inom två månader från den dag då det började verkställas. I tredje stycket samma paragraf anges att ny prövning ska ske fortlöpande inom samma tider om utlänningen hålls kvar i förvar eller fortfarande ska stå under uppsikt.

text: Det anges i 9 § fjärde stycket att ett beslut om förvar eller uppsikt omedelbart ska upphävas, om det inte längre finns skäl för beslutet.

text: Av 10 kap. 11 § framgår att varje ny prövning av ett beslut om förvar ska föregås av en muntlig förhandling.

text: Av domen framgår bl.a. följande. I

text: 10 kap. 9 § utlänningslagen

text: nämns två fall där den handläggande myndigheten är skyldig att fatta beslut i förvarsfrågan. Det ena är om det är fråga om ny prövning av förvar för att en i lagen föreskriven tidsfrist är på väg att löpa ut och den handläggande myndigheten bedömer att förvaret ska bestå. Det andra fallet är om det inte längre finns grund för förvar och förvarsbeslutet därför måste upphävas. Bestämmelsen uppställer inte några krav på formella beslut under löpande tidsfrister annat än om beslutet om förvar ska upphävas.

text: Lagrummet innebär med andra ord att en handläggande myndighet under löpande tidsfrister inte ska fatta formella beslut med innebörden att förvaret ska bestå. De handläggningsåtgärder en myndighet vidtar när den löpande överväger om förvaret alltjämt är sakligt motiverat kan - liksom andra viktiga handläggningsåtgärder som myndigheter vidtar – enligt domstolen lämpligen antecknas i akten. Innebörden av bestämmelserna i

text: 10 kap. 9 § utlänningslagen

text: är således att det endast finns två tillfällen när ett nytt formellt förvarsbeslut ska fattas.

text: Migrationsöverdomstolen finner att det bara är sådan ny prövning av ett förvarsbeslut som sker i syfte att förlänga tidsfristen enligt

text: 10 kap. 9 § första stycket utlänningslagen

text: som måste föregås av en muntlig förhandling enligt

text: 10 kap. 11 § första stycket samma lag

text: Någon skyldighet att hålla muntlig förhandling enligt

text: 10 kap. 11 § utlänningslagen

text: i samband med ett beslut att en utlänning fortfarande ska hållas i förvar enligt

text: 10 kap. 12 § andra stycket utlänningslagen

text: föreligger inte. Inte heller föreligger någon skyldighet att hålla muntlig förhandling i de fall förvar som ska omprövas inom två veckor övergår till förvar som ska prövas inom två månader.

text: Migrationsöverdomstolen konstaterar att ett beslut om förvar kan upphöra även om inget uttryckligt beslut har fattats om detta, t.ex. när utvisningsbeslutet verkställs eller när utlänningen börjar avtjäna ett fängelsestraff.

text: Migrationsöverdomstolen kommer i detta avgörande fram till att utvecklingen i rättspraxis innebär att vissa förvaltningsrättsliga beslut som varit föremål för prövning i domstol inte kan överklagas på nytt. Domstolen menar att motsvarande bör gälla även för beslut om förvar som efter överklagande har prövats av domstol. Eftersom den som sitter i förvar när som helst kan begära att beslutet om förvar ska upphävas finns det ingen anledning att tillåta att samma beslut om förvar ska kunna överprövas av domstol vid flera tillfällen.