text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: 5.1.2.1 Barn fött i Sverige

text: 5.1.3.1 Ofullständigt angiven födelsetid i sökandes pass

text: 5.1.3.2 Sökanden känner inte till sin exakta födelsetid

text: 5.1.3.3 Undvik att registrera vissa födelsedatum

text: 5.1.3.5 Tveksamhet om den sökandes ålder

nyckelord:
Praxis
Pass
Barn
Medborgarskap
Lagstiftning
Uppehållstillstånd
Barnets bästa
Folkbokföring
Överklagande
Födelsebevis
Utlänningslag
Registrering
Namn
Åldersbestämning
Beviskrav
Identitetshandlingar

title: Registrering av identitetsuppgifter

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Sammanfattning

text: I detta rättsliga ställningstagande ges vägledning för hur en sökandes identitetsuppgifter ska anges i ärendehanteringssystemen.

text: Sökandes identitet består av namn, födelsetid och som huvudregel medborgarskap. Vid en ansökan om uppehållstillstånd är det den sökande som har att styrka/klarlägga sin identitet. I vissa fall kan dock en bevislättnad förekomma, vilket innebär att det räcker att identiteten görs sannolik.

text: När en person som inte tidigare varit i kontakt med Migrationsverket ansöker om uppehållstillstånd registreras hans eller hennes identitetsuppgifter. Normalt sker registreringen i enlighet med de uppgifter som finns i sökandes pass. Om den sökande inte har ett godkänt pass får andra handlingar ligga till grund för registreringen. När den sökande är i avsaknad av handling är huvudregeln att identiteten registreras i enlighet med de uppgifter den sökande lämnar.

text: 2. Bakgrund

text: Migrationsverket tar emot ansökningar gällande verkets ansvarsområden. När en ansökan ges in till Migrationsverket ska den registreras. En kontroll görs i Centrala utlänningsdatabasen (CUD, Migrationsverkets diarium för utlänningsärenden) för att avgöra om den sökande finns registrerad sedan tidigare. Om sökanden inte återfinns i databasen ska hans eller hennes identitetsuppgifter registreras med ett nytt dossiernummer. Detsamma gäller i de fall individen förekommer sedan tidigare, men i en annan identitet. Mer information om detta finns i Förvaltningshandboken, Alias – sammankoppling av individ.

text: Vad som sägs nedan gäller i tillämpliga delar även när det inte finns någon ansökan, men en utlännings identitetsuppgifter av någon annan anledning ska registreras i CUD. Samlad information om att registrera och diarieföra finns i Migrationsverket förvaltningshandbok.

text: 3. Gällande rätt angående registrering

text: Migrationsverkets hantering och registrering av identitetsuppgifter regleras i EU:s dataskyddsförordning,

text: utlänningsdatalagen (2016:27)

text: utlänningsdataförordningen (2016:30)

text: och förordningen (

text: ) med instruktion för Migrationsverket.

text: Av regelverket framgår att Migrationsverket får behandla bland annat identitetsuppgifter och att de personuppgifter som samlas in ska behandlas korrekt samt vara riktiga och adekvata.

text: 4. Identitet

text: 4.1 Identitetsbegreppet i praxis

text: En persons identitet består av namn, födelsetid och, som huvudregel, medborgarskap (se

text: MIG 2011:11

text: och

text: MIG 2012:1

text: 4.2 Beviskrav i ärenden om uppehållstillstånd

text: Utgångspunkten i ärenden om uppehållstillstånd är att det är den sökande som ska klarlägga sin identitet eller åtminstone göra den sannolik, beroende på ärendesort. Mer information om beviskraven avseende sökandens identitet finns i de rättsliga ställningstagandena RS/037/2021 (Kraven på klarlagd identitet och pass i ärenden om uppehållstillstånd) och RS/031/2021 (Sannolik identitet i asylärenden). Det naturliga sättet att klarlägga identiteten är att genom dokument visa vem man är.

text: I svensk rätt gäller principen om fri bevisföring, vilket innebär att det är tillåtet att ta upp alla former av bevis vid en rättslig prövning. Med detta menas att det i princip inte uppställs några begränsningar i fråga om de källor som får användas för att ta reda på sanningen. Även bevisvärderingen är fri. Det finns inte några legala regler om hur värderingen av bevis ska ske. Sammanfattningsvis gäller alltså i fråga om klargörande av identitet att det inte kan finnas någon bestämd regel angående vad som ska godtas som bevisning. All bevisning som tillförts ärendet ska beaktas och all bevisning värderas utifrån sina meriter.

text: 5 Rättslig bedömning

text: 5.1 Registrering av identitetsuppgifter

text: Huvudregeln vid registrering av identitetsuppgifter är att uppgifterna i hemlandspass eller motsvarande följs. Om personen uppger att uppgifterna inte stämmer bör han eller hon uppmanas att göra en rättelse av handlingen hos utfärdande myndighet.

text: Om sökanden vid ansökningstillfället varken genom pass eller genom andra handlingar kan klarlägga sin identitet, får de handlingar som uppvisas ligga till grund för registreringen av identitetsuppgifterna. När den sökande är helt i avsaknad av handlingar får istället hans eller hennes egna uppgifter ligga till grund för registreringen.

text: I de fall registreringen av identiteten inte grundas på uppgifterna i ett hemlandspass eller motsvarande ska en tjänsteanteckning göras, där det framgår vilka uppgifter som ligger till grund för registreringen.

text: Att registreringen av den sökandes identitet grundas helt på obestyrkta uppgifter innebär inte att någon värdering av uppgifterna ur bevishänseende görs.

text: 5.1.1 Samband med folkbokföringen

text: Vid inflyttning till Sverige ska en person folkbokföras om nattvilan eller motsvarande vila (dygnsvilan) kan antas regelmässigt komma att tillbringas i landet under ett år (se

text: 3 § folkbokföringslagen

text: För den som ansöker om uppehållstillstånd och, om ansökan beviljas, kan antas komma att bli folkbokförd här i landet bör Migrationsverkets rutiner för registrering av individuppgifter i möjligaste mån motsvara den bedömning som görs vid folkbokföringen.

text: När individuppgifterna i hemlandspasset inte överensstämmer med de som framgår av uppehållstillståndskortet kommer individen i folkbokföringen att registreras i enlighet med hemlandspasset. Att Migrationsverket och Skatteverket har en samsyn gällande registrering av individuppgifter underlättar för den enskilde, samtidigt som eventuellt merarbete från myndigheternas sida därigenom kan undvikas.

text: Motsvarande önskemål gör sig dock inte gällande vid andra former av uppehållstillstånd, t.ex. ett tidsbegränsat uppehållstillstånd för besök här i landet. Enhetliga rutiner bör dock eftersträvas, förutsatt att det inte finns något motstående intresse som kan anses väga över.

text: 5.1.2 Namn

text: Personens namnuppgifter registreras enligt huvudregeln i enlighet med uppgifterna i hans eller hennes pass.

text: Om endast ett namn finns angivet i passet registreras detta namn som efternamn. Individens förnamn får då registreras i enlighet med andra handlingar, eller om handlingar saknas på grundval av egna uppgifter.

text: I pass från länder som använder ett annat alfabet än det latinska brukar innehavarens namn anges dels med det inhemska alfabetet, dels med det latinska. Namnet på personer från länder med ett annat alfabet registreras normalt i enlighet med den transkription av namnet som finns i passet.

text: Om den sökande är från ett land med annat alfabet än det latinska och saknar handling där hans eller hennes namn transkriberats bör normalt sökandes egen uppfattning om hur hans eller hennes namn stavas med latinska bokstäver följas.

text: I de fall registreringen av namnet grundar sig på annat underlag än personens pass, eller på något sätt avviker från uppgifterna i passet, ska en tjänsteanteckning göras.

text: För barn som föds i Sverige men ännu inte fått ett namn registreras, i avvaktan på att barnet namnges, normalt okänt både som för- och efternamn. Efternamn kan dock registreras om det enligt medborgarskapslandets lagstiftning följer med automatiskt.

text: I vissa länder förs enbart ett av förnamnen in i passet eller ett förnamn anges med en initial eller en förkortning. Den som genom födelseattest eller annat kan visa att han eller hon har fler förnamn än vad som framgår av passet kan få dessa namn registrerade. Om ett namn i passet endast angetts genom initial eller förkortning, och personen saknar handling där det fullständiga namnet framgår, kan även hans eller hennes muntliga uppgifter ligga till grund för registrering av det fullständiga namnet.

text: Bedömningen och vad som legat till grund för registreringen ska framgå av en tjänsteanteckning.

text: I många länder saknas efternamn i vår mening. Exempelvis bär en person i många muslimska länder sin fars och farfars namn efter det egna namnet. I sådana fall registreras det tredje namnet, d.v.s. farfars namn, som efternamn. Det egna namnet och fars namn registreras som förnamn, i denna ordning.

text: 5.1.3 Födelsetid

text: Sökandes födelsetid registreras enligt huvudregeln i enlighet med vad som anges i hans eller hennes pass. I avsaknad av pass får födelsetiden registreras enligt andra handlingar eller, om sådana saknas, på grundval av muntliga uppgifter.

text: I de fall registreringen av födelsetiden grundar sig på annat underlag än personens pass ska en tjänsteanteckning göras.

text: I vissa utländska pass är födelsetiden ofullständigt angiven, d.v.s. enbart födelseår framgår. Avgörande för hur födelsetiden ska registreras blir i sådana fall om personen kan förväntas bli folkbokförd i Sverige eller inte, eftersom en fullständig födelsetid kommer att krävas vid folkbokföring.

text: Huvudregeln är att den sökandes födelsetid registreras i enlighet med uppgifterna i passet. När födelsetiden är ofullständigt angiven i passet, såtillvida att endast födelseår framgår, registreras månad och dag med siffran noll. För en sökande som är född år 1952 innebär det att personens födelsetid i CUD registreras 520000. Huvudregeln tillämpas exempelvis när det är frågan om ett uppehållstillstånd för besök här i landet. Därmed kommer uppgifterna i individens uppehållstillståndskort att överensstämma med vad som anges i hans eller hennes pass.

text: Om det kan antas att den sökande kommer att folkbokföras här i landet ska en fullständig födelsetid, där både år, månad och dag framgår, registreras. När födelsetiden är ofullständigt angiven i passet får registrering ske enligt annan handling eller, om sådan saknas, på muntliga uppgifter angående månad och dag.

text: Om den sökande inte vet vilket år han eller hon är född får en uppskattning av åldern göras, i samförstånd med den sökande.

text: Det förekommer att den sökande inte känner till sin födelsemånad eller födelsedag. Registreringen ska i så fall i möjligaste mån ta hänsyn till vad den sökande känner till. Om han eller hon t.ex. uppger sig vara född på våren bör en vårmånad, men hänsyn tagen till årstiderna i hemlandet, registreras som födelsemånad.

text: Men när personen inte alls vet när han eller hon är född registreras den månad och dag personen ansöker om uppehållstillstånd som födelsetid.

text: Frågan om den sökande är under eller över 18 år kan ha stor betydelse vid prövningen av en ansökan om uppehållstillstånd. Men vad som sagts ovan gäller även om den sökande uppger sig fylla 18 innevarande år, trots att konsekvensen blir att dessa ungdomar därmed alltid registreras som 18 år den dag de ansöker om uppehållstillstånd.

text: Den sökande informeras om hur och på vilken grund födelsedatumet registreras. Allt dokumenteras i en tjänsteanteckning.

text: När födelsetiden registreras enligt egna uppgifter ska dagarna den 1 januari respektive den 1 juli undvikas av hänsyn till folkbokföringen, eftersom det för vissa av dessa födelsetider saknas födelsenummer. Istället får födelsetiden anges med en närliggande dag.

text: För att ett främlingspass ska kunna utfärdas krävs att sökanden har en fullständig födelsetid – där år, månad och dag framgår – angiven.

text: Det kan hända att det uppkommer tveksamhet om den ålder den sökande uppger är korrekt. Situationen kan uppstå t.ex. när den sökande uppges vara under 18 år, men det är tveksamt om den sökande verkligen är minderårig.

text: Denna bedömning kan ha stor betydelse för prövningen av ansökan.

text: Mer information om hanteringen av dessa situationer finns i det rättsliga ställningstagandet om åldersbedömning, RS/040/2021.

text: 5.1.4 Medborgarskap

text: Bedömningen av en persons medborgarskap sker i första hand utifrån uppgifterna i hans eller hennes pass.

text: För den som saknar pass får medborgarskapet registreras i enlighet med andra handlingar eller, då personen är i avsaknad av handling utvisande medborgarskap, på grundval av den sökandes egna uppgifter.

text: I de fall registreringen av medborgarskapet grundas på annat än uppgifter i individens pass ska de överväganden som gjorts framgå i en tjänsteanteckning.

text: Om personen är statslös registreras han eller hon i enlighet därmed.

text: Undantaget från ovan nämnd rutin är när medborgarskapet är helt okänt vid ansökningstillfället, och inte med rimlig ansträngning går att klargöra med den sökande. I dessa fall registreras medborgarskapet som under utredning.

text: Frågan om sökandes medborgarskap får därefter utredas under handläggningen av hans eller hennes ansökan. Om uppgifter om sökandens medborgarskap framkommer ändras registreringen till aktuellt medborgarskap. Om medborgarskapet fortfarande är okänt när beslut fattas i ärendet ändras registreringen i enlighet därmed till okänt.

text: 5.2 Ändring av identitetsuppgifter

text: När individregistreringen sker på obestyrkta uppgifter, men därefter andra individuppgifter framkommer kan, om de senare uppgifterna styrks, eller i förekommande fall görs sannolika, registreringen ändras. För att registreringen ska ändras krävs som huvudregel att ny bevisning tillkommit som styrker/gör sannolika sökandens egna uppgifter. Enbart det faktum att den sökande kommer med nya uppgifter bör normalt inte föranleda någon ändring.

text: Det är den sökande som har att styrka sin identitet, eller i förekommande fall göra den sannolik.

text: Vid en prövning av en asylansökan måste alltid initialt bedömas om sökanden gjort sin identitet och sitt ursprung sannolik, bl.a. för att fastställa vilket eller vilka länder ansökan ska prövas mot (se

text: MIG 2007:12

text: ). Även frågan om den sökande är vuxen eller barn kan ha stor betydelse vid prövningen av de åberopade skälen, t.ex. för att ett barn ska ha rätt att återförenas med en förälder. När det framkommer andra uppgifter om identiteten än de som sökanden lämnat, kan det hända att Migrationsverket före det att ansökan om uppehållstillstånd avgörs ändrar registreringen av identitetsuppgifterna, emot vad den sökande uppgett. Observera dock vad som gäller för åldersbedömning i det rättsliga ställningstagandet RS/040/2021.

text: Om Migrationsverket beslutar att ändra en identitetsuppgift, som har avgörande betydelse för bedömningen av ärendet om uppehållstillstånd, ska själva bedömningen normalt framgå av beslutet när ärendet avgörs. Om Migrationsverket i sitt beslut finner att den sökande t.ex. inte har gjort sitt uppgivna medborgarskap sannolikt ska också registreringen av medborgskap ändras till okänt.

text: Frågan om andra identitetsuppgifter än de tidigare uppgivna kan även aktualiseras i samband med återvändandeskedet. Ny dokumentation angående identiteten kan komma fram i verkställighetsarbetet. Till exempel kan en passhandling med nya identitetsuppgifter visas upp för polismyndigheten och en ändring ska då göras i CUD. Se mer om detta i Förvaltningshandboken, Alias – sammankoppling av individer.

text: Här är viktigt att noggrant dokumentera ev. dokumentation som leder till att en annan identitet kan anses ha gjorts sannolik eller styrkt. Det kan ha betydelse för en ev. prövning av verkställighetshinder. JO uttalade i beslut den 9 december 2008 att den omständigheten att polismyndigheten inte dokumenterade hanteringen av identitetsfrågan gjorde det svårt att bedöma om de nya uppgifterna i detta fall var sådana att de kunde påverka bedömningen av eventuella verkställighetshinder, (JO 4023-2007, 2008-12-09).

text: Migrationsverket ändrar inte identitetsuppgifterna för en person som är folkbokförd här i landet. Han eller hon ska i sådana fall hänvisas till folkbokföringen.

text: Varje känd identitetsuppgift ska registreras i CUD och motsvaras av ett dossiernummer (se Förvaltningshandboken, Alias – sammankoppling av individer).

text: 5.3 Överklagbarhet

text: Den sökande kan klaga på de identitetsuppgifter som registreras i CUD i samband med att ärendet om uppehållstillstånd slutligen avgörs.

type: stallningstagande


doctype: stallningstagande

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2024-08-30 2.0 Hela ställningstagandet RA/050/2024 2025-05-23 3.0 Avsnitt 1, 3 och 4 RA/051/2025 2025-10-01 4.0 Avsnitt 4 RA/070/2025

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: R Ä T T S L I G T S T Ä L L N I N G S T A G A N D E

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Migrationsverket, Migrationsanalys, Officiella syriska handlingar och dokument: Procedurer vid registrering, ansökan och utfärdande, 2024-01-24, (Lifos dokumentnr. 48047), https://lifos.migrationsverket.se/dokument?documentSummaryId=48047 2 Migrationsverkets föreskrifter och allmänna råd om handlingar som får godtas som pass. https:// /Om-Migrationsverket/Var-verksamhet/Styrning-ochuppfoljning/Foreskrifter.html

text: Enligt föreskrifterna avses med begreppet erkänd resehandling i dessa föreskrifter en resehandling som markerats som erkänd av Sverige i den förteckning som upprättats genom Europaparlamentets och rådets beslut nr

text: av den 25 oktober 2011 om förteckningen över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas samt om införandet av en mekanism för upprättandet av denna förteckning. För tillgång till förteckningen, se https://www.consilium.europa.eu/prado/SV/prado-recognised-documents.html RS/037/2021, se https://lifos.migrationsverket.se/dokument?documentSummaryId=48398

text: Information från Syriens ambassad i Stockholm vid möte den 25 februari 2025. 6 Regeringens förordningsmotiv 1989:3 s. 5. 7 Se Sveriges kommentar om icke-erkännande av pass utan namnteckning i förteckningen som anges i fotnot 2. En namnteckning som endast finns lagrad i passets chip uppfyller inte kravet i 2 kap. 4 § andra stycket 3 utlänningsförordningen. Namnteckningen ska vara synlig vid en vanlig okulär kontroll, utan att det krävs tekniska hjälpmedel.

text: Landinfo, Temanotat Syria, Identitetsdokumenter og pass, s. 30, 2022-09-30 (Lifos dokumentnr. 46782), https://lifos.migrationsverket.se/dokument?documentSummaryId=46782 9 Se även Sveriges kommentar om icke-erkännande av syriska Q-pass i förteckningen som anges i fotnot 2.

nyckelord:
Praxis
Dokument
Pass
Syrien
Falska dokument
Identitetshandlingar

publisher: Migrationsverket

status: gällande

title: Bedömningen av syriska pass

org: migr

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

type: rubrik

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

type: stycke

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Innehållsförteckning 1. Sammanfattning

text: Enligt vad som framgår av den tillgängliga rapportering som fanns före Assadregimens fall uppfyller syriska pass generellt kraven i utlänningsförordningen (2006:97 [UtlF]). Inga konkreta indikationer på substantiella avbrott eller förändringar kopplade till utfärdandeprocessen av pass har framkommit efter maktövertagandet. Migrationsverket bedömer därför att syriska pass i regel styrker innehavarens identitet i ärenden som prövas enligt

text: utlänningslagen

text: (2005:716 [UtlL]) eller utlänningsförordningen, oavsett om de utfärdats före eller efter maktövertagandet i december 2024.

text: Det kan finnas anledning att ifrågasätta ett syriskt pass, t.ex. om det framkommer indikationer på att passet är falskt, att handlingar som använts för att erhålla passet är falska, att passet använts av en annan person än innehavaren (med innehavaren menas den person som passet har utfärdats till) eller att passet är utfärdat av en icke-behörig myndighet (vilket bland annat gäller så kallade Q-pass).

text: 2. Bakgrund och syfte

text: Syftet med det här rättsliga ställningstagandet är att ge vägledning om hur syriska pass ska bedömas.

text: Information om utfärdande av syriska pass finns i rapporten Officiella syriska handlingar och dokument: Procedurer vid registrering, ansökan och utfärdande.

text: 3. Gällande rätt

text: Enligt

text: 2 kap. 1 §

text: UtlL ska en utlänning som reser in i eller vistas i Sverige ha pass.

text: Enligt 2 kap. 4 § UtlF får en resehandling godtas som pass (hemlandspass), om handlingen är utfärdad av en behörig myndighet i det land där innehavaren är medborgare och innehåller (bl.a.) uppgifter om innehavarens medborgarskap och fullständiga namn samt födelsedatum och födelseort.

text: Migrationsverket har med stöd av 2 kap. 22 § UtlF utfärdat föreskrifter och allmänna råd om handlingar som får godtas som pass publicerade i Migrationsverkets författningssamling.

text: Av föreskrifterna framgår att ett hemlandspass är en erkänd resehandling som uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4–6 §§ UtlF, som omfattas av 4–5 §§ denna föreskrift eller som har godkänts särskilt enligt 2 kap. 22 § andra stycket UtlF. I föreskrifterna anges även att med begreppet resehandling avses i dessa föreskrifter en handling som är utfärdad i huvudsakligt syfte att möjliggöra gränspassage.

text: 4. Rättslig bedömning

text: För att en sökande ska anses ha styrkt sin identitet på ett godtagbart sätt ska han eller hon som huvudregel kunna visa ett hemlandspass i original eller en fotoförsedd identitetshandling i original utfärdad av behörig myndighet i hemlandet, allt under förutsättning att det i det enskilda fallet inte finns anledning att tvivla på dokumentets äkthet (jfr

text: prop. 1997/98:178 s. 8

text: I Migrationsverkets rättsliga ställningstagande angående kraven på klarlagd identitet och pass i ärenden om uppehållstillstånd beskrivs närmare hur Migrationsverket bedömer om en person har styrkt sin identitet respektive gjort den sannolik.

text: Utgångspunkten är att ett pass som uppfyller kraven i utlänningsförordningen godtas till styrkande av en sökandens identitet vid prövning som sker enligt

text: utlänningslagen

text: . Migrationsverket har att utgå från att andra länders pass utfärdas efter en – med hänsyn tagen till högst skiftande nationella förutsättningar – rimligt noggrann kontroll av identiteten och att de utfärdas av landets behöriga myndigheter (inklusive dess utländska representationer).

text: Den snabba händelseutvecklingen i Syrien under hösten 2024, där Hay’at Tahrir al-Sham (HTS) och en rad andra väpnade sunnigrupper understödda av Turkiet (SNA) gjorde snabba framryckningar över flera frontlinjer mot regeringsstyrkor, ledde till Assadregimens fall den 8 december 2024.

text: Trots den komplexa konfliktdynamik som råder i landet och att säkerhetsutvecklingen i Syrien för närvarande är mycket osäker och svårbedömd, visar befintlig rapportering att den nya regimen i Damaskus signalerar ambition att låta så mycket som möjligt av den basala syriska myndighetsutövningen fortgå som tidigare och att t.ex. kompetenta tjänstemän ska fortsätta utföra sina arbeten.

text: Exempelvis har arbetet vid inrikesministeriets avdelning för migration och pass i Syrien och motsvarande arbete vid syriska utlandsmyndigheter återupptagits med i stort sett samma tjänstemän som tidigare.

text: Enligt Migrationsverkets bedömning innebär ett maktövertagande inte i sig att det nödvändigtvis behöver göras någon annan bedömning av om nya handlingar därefter är utfärdade av behörig myndighet. När det gäller pass tar kravet på behörig myndighet i 2 kap. 4 § UtlF sikte på att handlingen ska vara utfärdad av någon av de myndigheter som enligt det aktuella landets nationella rätt får utfärda pass. Om det finns tillräcklig kontinuitet och stabilitet i de delarna bör utgångspunkten vara att det finns behöriga myndigheter även efter maktövertagandet.

text: Enligt vad som framgår av den tillgängliga rapportering som fanns före Assadregimens fall bedömer Migrationsverket att syriska pass generellt uppfyller kraven i utlänningsförordningen. De nya syriska passen som utfärdas efter maktövertagandet kommer vara utfärdade av samma myndighet som tidigare. Eftersom inga konkreta indikationer på substantiella avbrott eller förändringar kopplade till utfärdandeprocessen har framkommit sedan Assadregimens fall bedömer Migrationsverket att de nya syriska passen (utfärdade efter maktövertagandet) och underlaget de bygger på håller samma standard som tidigare. Det syriska inrikesministeriets avdelning för migration och pass har återupptagit processen med att ta emot passansökningar i alla provinser i landet samt med återupptagande av utfärdanden av pass i Syrien. Giltighetstiden på passen ska, enligt uppgift, från och med nu generellt vara sex år. Den nya regimen i Damaskus uppges för närvarande inte ha några konkreta planer på att ändra utseendet på passen.

text: Enligt information som framkom före Assadregimens fall kan vissa syriska pass som är i omlopp (gäller E-pass som har utfärdats under en inledande period efter att den nya modellen infördes) sakna fält för innehavarens namnteckning. Syriska pass som uppfyller kraven i utlänningsförordningen styrker, vilket redogjorts för tidigare, i regel innehavarens identitet i ärenden som prövas enligt

text: utlänningslagen

text: eller utlänningsförordningen.

text: Vissa brister i förhållande till kraven i utlänningsförordningen som påverkar passets godtagbarhet som resehandling behöver inte medföra att handlingen inte styrker innehavarens identitet. En sådan brist är att ett pass som innehåller namnteckningsfält inte har signerats.

text: I enskilda ärenden kan det finnas anledning att ifrågasätta ett syriskt pass. Detta kan vara fallet om det framkommit indikationer på att passet är falskt, att handlingar som använts för att erhålla passet är falska, att passet används av en annan person än innehavaren (så kallad look-alike-användning) eller att passet är utfärdat av en icke-behörig myndighet. Bedömningen av vad som är behörig utfärdande myndighet ska utgå från passets utfärdandedatum och vilken myndighet som vid den tidpunkten fick utfärda pass enligt landets nationella rätt.

text: Det finns handlingar som i huvudsak är utformade som syriska hemlandspass men där vissa detaljer, bland annat bokstaven Q i ordet ”REPUBLIQUE”, har en avvikande utformning jämfört med syriska hemlandspass. Enligt tillgänglig landinformation har dessa handlingar, så kallade Q-pass, utfärdats innan Assadregimens fall av syriska konsulat i t.ex. Turkiet som stått under den dåvarande oppositionens kontroll. Eftersom sådana handlingar inte utfärdats av behöriga syriska myndigheter uppfyller de inte kraven för en resehandling i 2 kap. 4 § UtlF. De är inte godtagbara som pass. Handlingarna styrker inte innehavararens identitet, och kan inte heller göra innehavarens identitet sannolik.


text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och utlänningsförordningens bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 3.0 Friskrivningsklausul RA/066/2026

text: 2025-03-13 2.0 2.2, 2.2.2 och 2.2.3 RA/022/2025

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU

text: om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (omarbetning). 2 Se EU-domstolens dom den 19 mars 2020 i

text: mål C-564/18

text: p. 29-30.

text: En fjärde situation, nämligen

text: artikel 33

text: .a d) asylprocedurdirektivet vilken motsvaras av

text: 12 kap. 19 § första stycket utlänningslagen

text: , behandlas inte här. Jfr

text: MIG 2013:8

text: och

text: MIG 2012:9

text: . 5 Europaparlamentets och rådets förordning 604/2013 av den 26 juni 2013 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (omarbetning).

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU

text: om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet. 7 Jfr

text: artikel 12

text: Dublinförordningen. 8 Se

text: MIG 2017:27

text: . 9 I RK/001/2025 rättslig kommentar angående EU-domstolens dom

text: ges närmare stöd och riktlinjer för tolkning och tillämpning av aktuell dom.

text: Se

text: MIG 2012:20

text: Det är förenligt med

text: artikel 29.2

text: skyddsgrundsdirektivet (

text: ) att personer med alternativ skyddsstatus endast kan erhålla grundläggande sociala förmåner, men de måste vara på samma nivåer och med samma villkor som för landets egna medborgare. 12 Se RS/ 005/2021, Rättsligt ställningstagande angående tillämpningen av den s.k. diskretionära klausulen i

text: artikel 17.1

text: Dublinförordningen.

text: Viseringsfri tid är 90 dagar från inresan i Schengenområdet. Detta framgår av art. 4.1 och bilaga II i förordning

text: (EU) 2018/1806

text: om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav. I bilaga I respektive II till förordningen finns förteckningar över länder vars medborgare är viseringsskyldiga respektive viseringsfria.

text: Artikel 6

text: EU:s förordning 2016/399, kodex om Schengengränserna) 14 Se

text: prop. 2015/16:147 s. 10

text: f. 15 RS/071/2021. https://lifos.migrationsverket.se/dokument?documentSummaryId=45549 16 Se även

text: där EU-domstolen bl.a. uttalat att

text: artikel 33.2 a

text: skyddsgrundsdirektivet inte kan tillämpas på en ansökan om internationellt skydd som lämnats in av ett underårigt barn när det inte är det underåriga barnet, utan dess föräldrar, som beviljats internationellt skydd i en annan medlemsstat.

text: EU-domstolens dom den 35 juli 2018 i

text: mål C-585/16

text: (Alheto) och EU-domstolens dom den 13 januari 2021 i

text: mål C-507/19

text: Jfr Europadomstolens dom M.S.S. mot Grekland, nr 30696/09, p. 289-293.

text: Prop. 2009/10:31 s. 194

text: . 20 Vägledning om särskilda förfarandegarantier finns i DUA:s handbok för processområde asyl och rutinen ”Ta ställning till särskilda behov”.

text: Se

text: 8 kap. 10 f § utlänningsförordningen (2006:97)

text: . 22 Jfr även EU-domstolens dom den 16 juli 2020 i

text: mål C-517/17

text: , som gällde

text: artikel 33.2

text: § asylprocedurdirektivet (skyddsstatus i ett annat EU-land). 23

text: Prop. 2020/21:71 s. 19

text: f.

text: Se

text: prop. 2011/12:60 s. 32

text: . 25 Se

text: MIG 2008:19

text: och

text: MIG 2015:23

text: om vad som kan utgöra särskilda skäl att inte meddela återreseförbud. 26 Se dom i

text: mål C-181/16

text: (Gnandi), p. 62-67.

text: Prop. 2016/17:17 s. 84

nyckelord:
Första asylland
Praxis
Avvisning
Omedelbar verkställighet
Lagstiftning
Uppehållstillstånd
Tredjeland
Utlänningslag
Tillfällig lag

title: Avvisning av ansökan om uppehållstillstånd med stöd av 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Avvisning av ansökan om uppehållstillstånd med stöd av

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: 1. Bakgrund

text: En asylansökan får enligt

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen (2005:716)

text: avvisas under vissa förutsättningar utan att den prövas i sak. Migrationsverket ska då besluta att avvisa eller utvisa personen. Detta rättsliga ställningstagande ger vägledning för bedömning av under vilka förutsättningar en asylansökan kan avvisas enligt detta lagrum. Det ges även stöd för handläggning av sådana ärenden.

text: Huvudregeln i svensk rätt är att ett beslut om avvisning eller utvisning, som fattats i samband med att en ansökan om asyl, dvs. skyddsstatus, har avslagits, inte får verkställas innan beslutet fått laga kraft, se

text: 12 kap. 8 a § utlänningslagen

text: . I

text: 8 kap. 19 § utlänningslagen

text: finns undantag från denna huvudregel. Där anges att Migrationsverket får besluta om att beslut om avvisning får verkställas även om det inte har fått laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet) om en asylansökan avvisas med stöd av 5 kap. 1 b § första stycket 1 och 2

text: utlänningslagen

text: . Det här rättsliga ställningstagandet ger också vägledning i denna situation.

text: 2. Rättslig bedömning

text: 2.1 Allmänt om

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: I artikel 33.2 asylprocedurdirektivet finns det flera situationer där medlemsstaterna inte behöver pröva en asylansökan i sak mot hemlandet (materiellt). Uppräkningen i artikel 33.2 är uttömmande. Det är alltså inte tillåtet för medlemsstaterna att i nationell rätt ställa upp andra eller kompletterande villkor för att inte pröva en asylansökan materiellt.

text: Tre av dessa situationer som har genomförts i svensk rätt behandlas här:

text: • En annan medlemsstat har beviljat internationellt skydd, dvs. flyktingstatus eller status som subsidiärt/alternativt skyddsbehövande; (artikel 33.2 a) som motsvaras av

text: 5 kap. 1 b § första stycket 1 utlänningslagen

text: . • Ett land som inte är en medlemsstat betraktas som ett första asylland; (artikel 33.2 b) jämförd med

text: 5 kap. 1 b § första stycket 2 utlänningslagen

text: • Ett land som inte är en medlemsstat betraktas som ett säkert tredjeland för den sökande; (artikel 33.2 c) jämförd med

text: 5 kap. 1 b § första stycket 3 utlänningslagen

text: . Rättsföljden av att ansökan inte prövas materiellt är att den avvisas. Det innebär att det inte ska göras någon materiell prövning av den sökandes åberopade skäl mot sitt hemland. Det ska alltså inte prövas huruvida den sökande är flykting eller skyddsbehövande i förhållande till hemlandet, jfr

text: 4 kap. 3 b § utlänningslagen

text: Det ska heller inte göras någon materiell prövning av andra grunder för uppehållstillstånd, t.ex. anknytning eller synnerligen ömmande omständigheter. Bestämmelsen i

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: är fakultativ, vilket innebär att man får underlåta att pröva en ansökan i de uppräknade situationerna. För det fall det finns sådana omständigheter i ärendet som gör att en avvisning av ansökan är oskälig, kan man således avstå från att tillämpa 5 kap. 1 b §. Då ska ansökan om asyl i stället prövas i sak mot hemlandet.

text: När en asylansökan avvisas, ska Migrationsverket fatta beslut om att avvisa eller utvisa den sökande. Beslut om avvisning av en person kan fattas fram till tre månader efter att personen ansökt om uppehållstillstånd efter ankomsten till landet. Efter tre månader måste det fattas beslut om utvisning, se

text: 8 kap. 5 § utlänningslagen

text: . I de situationer som beskrivs nedan i avsnitt 2.2 och 2.3 nedan är det möjligt att fatta beslut om avvisning med omedelbar verkställighet, d.v.s. verkställighet kan ske utan hinder av att avvisningsbeslutet vunnit laga kraft. När det gäller avvisning på grund av att det finns ett s.k. säkert tredjeland, är det enligt lagens ordalydelse (

text: 8 kap. 19 § utlänningslagen

text: ) inte möjligt att fatta beslut med omedelbar verkställighet. Även om beslutet fattas inom tremånadersgränsen, måste beslutet få laga kraft för att verkställighet ska kunna ske.

text: Asylansökningar från personer som omfattas av Dublinförordningen ska avvisas med stöd av

text: 5 kap. 1 c § utlänningslagen

text: och det ska fattas beslut om överföring av personen med stöd av Dublinförordningen.

text: För det fall Migrationsverket redan har gjort en hemlandsprövning och beviljat skyddsstatusförklaring och uppehållstillstånd, kan det först senare, t.ex. vid ansökan om förlängning av uppehållstillståndet, framkomma att den sökande t.ex. har skyddsstatusförklaring i en annan EU-stat eller att det finns indikationer på ett säkert tredjeland. Eftersom den ursprungliga asylansökan har resulterat i att skyddsstatus och uppehållstillstånd har beviljats, kan ansökan inte avvisas och

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: kan därmed inte tillämpas. Skyddsstatusförklaringen kan återkallas om det finns förutsättningar för det, se rättslig styrning om förutsättningarna för att återkalla en skyddsstatusförklaring. Förutsättningarna för att återkalla ett uppehållstillstånd regleras uttömmande i

text: 7 kap.

text: utlänningslagen

text: 2.2 Personer med skyddsstatus i en annan EU-stat

text: När en person som har status som flykting eller subsidiärt (alternativt) skyddsbehövande i ett annat EU-land ansöker om asyl kan ansökan avvisas enligt bestämmelserna i

text: . Bestämmelsen innebär att artikel 33.2 a i asylprocedurdirektivet är genomförd i svensk rätt.

text: Giltighetstiden av det uppehållstillstånd som följer av skyddsstatusen saknar betydelse. För det fall ett uppehållstillstånd har löpt ut men statusen som flykting eller skyddsbehövande inte har återkallats slutligt i den utfärdande EU-staten, har personen fortfarande skydd och ansökan kan då avvisas. Den utfärdande staten har då en skyldighet enligt artikel 24 i skyddsgrundsdirektivet att pröva en förlängning av uppehållstillståndet.

text: När en asylsökande inte har skyddsstatus i en annan medlemsstat, men däremot har uppehållstillstånd i en annan medlemsstat på annan grund än internationellt skydd, kan en annan medlemsstat vara ansvarig för prövningen av asylansökan enligt Dublinförordningens bestämmelser. Eftersom det i Dublinförordningen finns frister för att ställa begäran till en annan medlemsstat bör det i ärenden där det finns Dublinindikationer utredas skyndsamt om en annan medlemsstat är ansvarig för prövningen av den sökandes ansökan om asyl. Dublinenheterna hanterar ärenden inom ramen för Dublinförordningen.

text: Om man av något skäl, som anges nedan, avstår från att tillämpa

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: för att i stället pröva asylansökan mot personens medborgarskapsland trots att en annan EU-stat har beviljat en person skyddsstatus, strider det inte mot principen om non-refoulement att besluta om verkställighet till hemlandet, förutsatt att Migrationsverket då prövar personens skyddsbehov mot hemlandet. Skyddsstatusen i det andra EU-landet kan utgöra särskilda skäl att ange även detta land som verkställighetsland i avvisnings/utvisningsbeslutet.

text: EU-domstolen har i

text: uttalat att när den behöriga myndigheten i en medlemsstat inte kan använda sig av den möjlighet som ges i artikel 33.2 a i asylprocedurdirektivet att avvisa en ansökan om internationellt skydd från en sökande som av en annan medlemsstat redan har beviljats skydd är myndigheten skyldig att göra en ny prövning av ansökan och vid denna prövning fullt ut beakta den andra medlemsstatens beslut. Av domen följer även att den myndighet som ånyo ska pröva ansökan om asyl måste upprätta ett informationsutbyte med den behöriga myndigheten i den medlemsstat som tidigare beviljat samma sökande flyktingstatus.

text: 2.2.1 Skäl som talar mot att tillämpa 5 kap. 1 § b då den sökande har skyddsstatus i en annan medlemsstat

text: Skyddsskäl Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2013:8

text: uttalat att bestämmelsen i

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: är fakultativ och att det finns situationer då den inte bör tillämpas och att ansökan då ska prövas i Sverige. En sådan situation är om en verkställighet skulle innebära ett verkställighetshinder enligt

text: 12 kap.

text: eller

text: 2 §

text: utlänningslagen

text: eller om det skulle innebära att Sverige inte levde upp till sina åtaganden enligt

text: artikel 3 Europakonventionen

text: För det fall den sökande åberopar skyddsskäl mot det aktuella EU-landet, t.ex. att personen inte kan förväntas få skydd av myndigheterna i EU-landet mot kriminella aktörer, kan dessa inte betraktas som asylskäl och kan heller inte prövas inom ramen för prövning av skydd. Detta eftersom en person inte kan få status som flykting eller annan skyddsbehövande i förhållande till ett land som man inte är medborgare i. Migrationsöverdomstolen har i stället ansett att skyddsskäl mot det den EU-stat som beviljat skydd, kan aktualisera en tillämpning av

text: 5 kap. 6 § utlänningslagen

text: , se

text: MIG 2013:8

text: EU-domstolen har i avgörande den 19 mars 2019 i mål nr

text: uttalat sig om det finns hinder mot att tillämpa bestämmelsen i artikel 33.2 a (som motsvarar

text: ) när det gäller sådana skäl som inte når upp till skyddsskäl, men som innebär att den sökande i den medlemsstat som redan beviljat skydd kan förväntas få en sämre behandling än i den medlemsstat där personen senare ansöker om asyl. I avgörandet var det frågan om personer som hade beviljats alternativ skyddsstatus i Bulgarien respektive Polen men som sedan ansökte om asyl i Tyskland. EU-domstolen säger att det ska presumeras att behandlingen av personer som beviljats internationellt skydd överensstämmer med kraven i EU-stadgan, Genèvekonventionen och Europakonventionen. Det kan dock, trots presumtionen, inte uteslutas att systemet brister på ett sådant sätt att det finns risk för att en person i en medlemsstat behandlas på ett sätt som innebär omänsklig eller förnedrande behandling. Förbudet mot sådan behandling gäller oavsett om det rör sig om själva överföringen (enligt Dublinförordningen), under asylförfarandet eller efter avslutandet av asylförfarandet.

text: Endast det faktum att den sociala tryggheten och/eller levnadsförhållandena är bättre i den medlemsstat, där personen har ansökt om asyl än i den medlemsstat som redan har beviljat skydd medför inte att personen skulle löpa risk för att utsättas för en behandling som strider mot

text: artikel 4 i EU-stadgan

text: (vilken motsvarar

text: artikel 3 Europakonventionen

text: ). Endast i det fall en person som beviljats internationellt skydd och som helt och hållet blir beroende av bistånd från det offentliga, hamnar i en situation av extrem materiell fattigdom som gör det omöjligt för personen att tillgodose sina mest grundläggande behov, såsom att äta, tvätta sig och ha tak över huvudet, och detta skadar personens fysiska eller mentala hälsa eller utsätter personen för omänsklig förnedring, kan en utvisning till en annan medlemsstat vara oförenlig med

text: artikel 4 EU-stadgan

text: När personer som beviljats subsidiärt skydd inte får försörjningsstöd eller att detta är lägre i förhållande till andra medlemsstater, men utan att de behandlas annorlunda än medborgarna i den aktuella medlemsstaten, finns det risk för omänsklig eller förnedrande behandling endast om personen på grund av sin särskilda utsatthet och oberoende av sina personliga val hamnar i extrem materiell fattigdom.

text: Familjeanknytning Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2013:8

text: också uttalat att de principer som anges i

text: MIG 2007:32

text: om underlåtenhet att tillämpa Dublinförordningen ska gälla som skäl för att inte tillämpa

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: . Endast det förhållandet att en person skulle kunna beviljas uppehållstillstånd på grund av anknytning eller synnerligen ömmande omständigheter, medför inte att ansökan ska prövas i sak. Det måste framstå som stötande ur ett humanitärt perspektiv att tillämpa

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: . Uttalandet medför att man för att få ledning kan snegla på avgöranden där det finns skäl att inte tillämpa Dublinförordningen, och i stället själv ta över prövningen enligt den s.k. diskretionära klausulen i artikel 17.1 i förordningen. Här finns viss praxis från både EU-domstolen och Migrationsöverdomstolen .

text: Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2017:20

text: (som dock gällde tillämpningen av

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: ), ansett att den obligatoriska bestämmelsen i

text: 5 kap. 3 § första stycket 5 utlänningslagen

text: har företräde framför 5 kap. 1 b §. Bestämmelsen härrör från skyddsgrundsdirektivet (

text: ) och ger föräldrar till ett ogift barn, som är flykting eller alternativt skyddsbehövande, rätt till uppehållstillstånd i syfte att hålla samman familjen. Ett barn hade beviljats flyktingstatus och permanent uppehållstillstånd. Hennes fars ansökan om uppehållstillstånd skulle då inte ha avvisats enligt 5 kap. 1 b §, utan i stället ha prövats i sak.

text: I

text: MIG 2013:23

text: skulle en överföring enligt Dublinförordningen resultera i att olika familjemedlemmar (föräldrar, minderåriga barn samt vuxna barn som inte bildat egen familj och som då ansågs ingå i familjelivet) skulle få sina asylansökningar prövade i olika länder. Migrationsöverdomstolen ansåg att den kränkning av rätten till familjeliv som en överföring skulle leda till, var oproportionerlig i förhållande till syftet med att upprätthålla principerna i Dublinförordningen. En överföring ansågs strida mot

text: artikel 8 i Europakonventionen

text: och medförde att Sverige skulle ta över ansvaret för prövningen. Av rättsfallet kan dras den slutsatsen att

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: inte bör tillämpas om det leder till en familjesplittring som strider mot

text: artikel 8 Europakonventionen

text: Hälsoskäl EU-domstolen har i

text: mål C-578/16

text: i ett ärende om överföring enligt Dublinförordningen uttalat sig om överföring vid allvarlig sjukdom.

text: Om en överföring gäller en asylsökande som lider av en särskilt allvarlig psykisk eller fysisk sjukdom och överföringen medför en verklig och konstaterad risk för en avsevärd och oåterkallelig försämring av personens hälsotillstånd, utgör överföringen en sådan omänsklig och förnedrande behandling som avses i

text: artikel 4 i EU-stadgan

text: (motsvarande

text: artikel 3 Europakonventionen

text: 2.2.2 Särskilt om personer med giltigt uppehållstillstånd i en annan EU-stat samt viseringsfria tredjelandsmedborgare

text: Om en person med skyddsstatus i en annan EU-stat dessutom har ett giltigt uppehållstillstånd i detta land och asylansökan avvisas med stöd av

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: , är det möjligt att besluta att avvisa eller utvisa personen med stöd av undantaget i

text: 8 kap. 6 a § andra stycket 1 samma lag

text: utan uppmaning till avresa.

text: Tredjelandsmedborgare som har uppehållstillstånd i ett annat EU-land kan ofta vara viseringsfria under tre månader. En viseringsfri person får avvisas om han/hon inte har för avsikt att lämna Sverige efter att den viseringsfria tiden har löpt ut,

text: 8 kap. 2 § 3. utlänningslagen

text: . Exempel på att en person inte har för avsikt att lämna Sverige är när personen under vistelsen ansöker om asyl. Se närmare i rättsligt ställningstagande angående avvisning med omedelbar verkställighet till hemlandet inklusive säkra ursprungsländer.

text: 2.2.3 Nyfödda barn till förälder med skyddsstatus i en annan EU-stat

text: I ärenden där ett i Sverige nyfött barn har en förälder som har beviljats skyddsstatus i en annan EU-stat så kan barnets asylansökan under vissa förutsättningar prövas av denna EU-stat, se artikel 9 i Dublinförordningen. Det krävs att den sökande, i detta fall barnets vårdnadshavare, skriftligen samtycker till att denna medlemsstat prövar ansökan.

text: I annat fall (såvida inga övriga kriterier i Dublinförordningen bedöms vara tillämpliga) ska en ansökan om asyl från ett i Sverige nyfött barn prövas i Sverige och den kan i så fall inte avvisas med hänvisning till förälderns skyddsstatus i annan EU-stat. Det framgår av Migrationsöverdomstolens dom i

text: MIG 2014:26

text: där en ansökan om uppehållstillstånd från ett i Sverige nyfött barn till en förälder som hade flyktingstatusförklaring i ett annat EU-land, inte kunde avvisas enligt

text: . Det är endast möjligt att avvisa en asylansökan om den sökande har förklarats vara flykting eller alternativt skyddsbehövande i en annan EU-stat. Det nyfödda barnet kunde därför inte omfattas av bestämmelsen.

text: 2.3 Första asylland –

text: När sökanden har förklarats vara flykting eller har motsvarande skydd i ett land som inte är en EU-stat, är detta ett s.k. första asylland. Asylansökan kan då avvisas utan att prövas i sak. Det finns flera rekvisit som medför att prövningen måste ske i flera steg.

text: Ett första villkor är att landet inte är en medlemsstat i EU. Vidare måste sökanden ha erkänts som flykting eller ha motsvarande skydd i det första asyllandet. Statusen som flykting måste fortfarande vara giltig i tiden och får inte ha upphört. Den sökande ska också ha möjlighet att kunna resa in i landet.

text: Därefter ska prövas om den sökande är skyddad mot förföljelse i det första asyllandet. Om så är fallet, ska det prövas om personen är skyddad mot att sändas vidare till ett annat land, t.ex. hemlandet, där han eller hon riskerar förföljelse (nonrefoulement). Detta krav gör att det kan vara svårt att bedöma om nationella former av skydd eller uppehållstillstånd än flyktingstatus i ett land innebär att sökanden är skyddad mot att sändas vidare.

text: Om det är uppenbart att den sökande är skyddad i båda dessa avseenden kan asylansökan avvisas och den sökande avvisas med omedelbar verkställighet till det första asyllandet. I vissa fall måste man göra en ingående bedömning av huruvida sökanden t.ex. har flyktingstatus eller motsvarande skydd i landet och/eller mot att sändas vidare. Det kan då inte anses uppenbart att rekvisiten är uppfyllda och då kan avvisning med omedelbar verkställighet inte ske.

text: För det fall den sökande anför andra skäl mot det första asyllandet som inte faller in under risk för förföljelse eller vidaresändning, utan som kan falla in under

text: 5 kap. 6 § utlänningslagen

text: om synnerligen ömmande omständigheter, kan det som anges i avsnitt 2.2.1 ovan och den rättspraxis som redovisas där tillämpas analogt. I så fall kan man även här avstå från att tillämpa 5 kap. 1 b § och i stället göra en sakprövning gentemot hemlandet.

text: EU-domstolen har ansett att för statslösa palestinier, som är UNRWA-registrerade, kan ett annat land än den statslöse palestinierns vanliga vistelseland och där UNRWA är verksamt, under vissa förutsättningar anses vara ett första asylland för en UNRWA-registrerad palestinier.

text: 2.4 Säkert tredjeland –

text: Om det finns ett säkert tredjeland för sökanden kan asylansökan avvisas. Ett tredjeland är ett land som inte är en medlemsstat i EU. Även i detta fall måste prövningen ske i flera steg.

text: Då Migrationsverket avvisar en asylansökan för att det finns ett säkert tredjeland är det, till skillnad mot vad som gäller avvisning till ett första asylland eller då den sökande har skyddsstatus i ett EU-land, inte möjligt att fatta beslut om avvisning med omedelbar verkställighet med stöd av

text: 8 kap. 19 § utlänningslagen

text: (se avsnitt 2.2.1 ovan). Avvisningsbeslutet måste alltså vinna laga kraft för att verkställighet ska kunna ske i detta fall.

text: Först ställs det vissa krav på landet och det skydd som en sökande ska ha där:

text: Om den sökande • inte riskerar att utsättas för förföljelse, • inte riskerar att utsättas för dödsstraff, kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, • är skyddad mot att sändas vidare till ett land där han eller hon inte har motsvarande skydd, • har möjlighet att ansöka om skydd som flykting är landet ett säkert tredjeland för personen.

text: Samtliga kriterier måste vara uppfyllda i det enskilda fallet.

text: Landinformationen är av central betydelse för att göra en bedömning av dessa kriterier. Det får givetvis inte råda inre väpnad konflikt i landet. Det måste också framgå av landinformationen att det aktuella landet iakttar rättigheterna i konventionen i praktiken, i synnerhet principen om non-refoulement. För det fall den sökande åberopar någon av flyktinggrunderna som risk för förföljelse, måste det framgå av landinformationen att det i landet inte förekommer förföljelse av personer som omfattas av denna flyktinggrund.

text: Vad gäller kraven på att sökanden ska vara skyddad mot att sändas till ett annat land, t.ex. hemlandet, och att personen ska ha möjlighet att ansöka om skydd som flykting krävs inte endast att det finns en sådan formell möjlighet, utan det måste också iakttas i praktiken. Asylsystemet måste uppfylla krav på en rättssäker prövning och det måste finnas ett effektivt rättsmedel, dvs. en rätt till överprövning och möjlighet till suspensiv effekt (att den överprövande myndigheten kan besluta att verkställigheten uppskjuts), när den sökande gör gällande att han eller hon vid en verkställighet riskerar att utsättas för behandling som strider mot

text: artikel 3

text: . Det måste alltså framgå av landinformationen att det tredjelandet uppfyller dessa krav på asylsystemet.

text: Förutom att tredjelandet ska uppfylla vissa krav, finns det också ett krav på att det ska vara rimligt för den enskilde sökanden att resa till det tredjelandet. I

text: artikel 38.2 a

text: ) i asylprocedurdirektivet ska det finnas bestämmelser i nationell rätt inklusive bestämmelser om att den sökande måste ha en anknytning till det tredjelandet som gör att det är rimligt för personen att resa dit.

text: EU-domstolen har i dom den 19 mars 2020 i

text: mål C-564/18

text: ansett att transitering via ett land inte kan anses vara en anknytning till ett säkert tredjeland i direktivets mening.

text: Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2015:12

text: och i

text: MIG 2017:13

text: bedömt kravet på anknytning till ett säkert tredjeland som gör det rimligt att åka dit. Äktenskap med en medborgare i ett säkert tredjeland har ansetts utgöra en sådan anknytning. Det krävs då inte att den sökande har uppehållit sig i tredjelandet.

text: För det fall tredjelandet uppfyller kraven på att vara säkert, men den sökande anför andra skäl mot landet som kan falla in under

text: 5 kap. 6 § utlänningslagen

text: Om den sökande har en make/maka, ett barn eller en förälder som är bosatt i Sverige och sökanden inte har en lika stark familjeanknytning till det aktuella tredjelandet, får ansökan inte avvisas. Ansökan får heller inte avvisas om sökanden på grund av tidigare långvarig vistelse i Sverige med uppehållstillstånd eller uppehållsrätt fått särskild anknytning hit och saknar motsvarande anknytning eller anknytning genom anhöriga i det aktuella tredjelandet.

text: 2.5 Offentligt biträde

text: Enligt

text: 18 kap. 1 § utlänningslagen

text: finns det en presumtion för offentligt biträde i ärenden om avvisning eller utvisning. Ett sådant ska förordnas om det inte måste antas att behov av biträde saknas. I förarbetena uttalas att offentligt biträde i praktiken förordnas i alla asylärenden om ansökningarna inte anses vara uppenbart ogrundade eller på annat sätt okomplicerade.

text: Migrationsverket har i asylärenden ett mer omfattande utredningsansvar än i andra ansökningsärenden och Migrationsverket har också en allmän serviceskyldighet som innebär att verket ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan tillvarata sina intressen, se

text: 6 § förvaltningslagen (2017:900)

text: I de situationer som beskrivs i detta rättsliga ställningstagande är utgångspunkten att offentligt biträde inte ska förordnas. Det måste dock göras en individuell bedömning i det enskilda fallet, t.ex. då ålder, sjukdom, psykisk ohälsa eller andra liknande skäl påverkar sökandens förmåga att utföra sin talan vid prövningen. Det kan i sådana fall finnas behov av offentligt biträde. Om den sökande bedöms vara i behov av s.k. särskilda förfarandegarantier i asylprocessen, kan det finnas behov av ett offentligt biträde. Migrationsverket ska så tidigt som möjligt försöka identifiera sökande som kan vara i behov av särskilda förfarandegarantier.

text: Om man måste göra någon mer ingående bedömning av det första asyllandet eller det tredjelandet är säkert kan offentligt biträde förordnas. Även om det förordnas ett offentligt biträde för att kunna utreda ärendet, hindrar det inte att ansökan kan avvisas.

text: För barn utan vårdnadshavare som ansöker om asyl ska offentligt biträde förordnas, se

text: 18 kap. 1 § andra stycket utlänningslagen

text: 2.6 Utredning och kommunicering av landmaterial

text: Det finns ingen särskild reglering om handläggningen av ärenden där omedelbar verkställighet övervägs.

text: Migrationsverket ska generellt i samband med att en person ansöker om asyl informera den sökande om förfarandet, om den sökandes rättigheter och skyldigheter och om tänkbara konsekvenser av att inte uppfylla skyldigheterna eller av att inte samarbeta med Migrationsverket och andra myndigheter. Det innebär att verket bl.a. måste informera den sökande om processen då omedelbar verkställighet övervägs.

text: Det finns inget undantag i svensk rätt från kravet på muntlig handläggning i ärenden som handläggs i processen för omedelbar verkställighet, se

text: 13 kap. 1 § utlänningslagen

text: . Muntlig utredning ska alltså alltid ske. Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2006:7

text: uttalat sig om att kraven på rättssäkerhet alltid måste uppfyllas och reglerna om förfarandet i bl.a.

text: förvaltningslagen

text: och

text: utlänningslagen

text: måste följas. Detta framhålls även i förarbeten till senare författningsändringar.

text: Som ovan nämnts, har Migrationsverket en långtgående utredningsskyldighet och en serviceskyldighet. Denna utökas än mer eftersom den sökande normalt saknar offentligt biträde. Verket måste aktivt se till att den sökande redogör för sina skäl till att ansökan inte ska avvisas så fullständigt som möjligt, t.ex. genom att ställa relevanta följdfrågor. Detta gäller särskilt för sökande som kan ha svårt att föra sin talan.

text: Det är styrkan i de åberopade skälen och inte processen som sådan, som är avgörande för hur handläggningen ska ske. Om det i ett ärende inte är möjligt att fatta beslut om omedelbar verkställighet enligt

text: 5 kap. 1 b § utlänningslagen

text: bör handläggning och beslutsfattande ändå ske skyndsamt för att förkorta tiden i mottagningssystemet.

text: Verket ska också uppmana den sökande att ge in relevant bevisning. Den sökande bör vidare upplysas om vikten av att samtliga uppgifter lämnas eftersom det inte är säkert att han eller hon kan få fler tillfällen att komma till tals. Den landinformation som verket använder sig av bör läsas upp för den sökande vid den muntliga utredningen och han eller hon ska upplysas om möjligheten att själv inhämta information på verkets externa hemsida och landinformationsdatabasen Lifos.

text: Det är i ärenden om första asylland och säkert tredjeland som det finns behov av landinformation.

text: I ärenden som rör barn har barnet samma rätt att komma till tals som i ärenden som hanteras i den ordinarie asylprocessen.

text: Det är av stor vikt att all kommunicering av landmaterial m.m. dokumenteras i protokollet som ska läsas upp för den sökande.

text: 2.7 Återreseförbud

text: I

text: 8 kap. 21 § första stycket 5 utlänningslagen

text: anges att en tidsfrist för frivillig avresa inte ska meddelas när en utlänning avvisas av Migrationsverket med omedelbar verkställighet. Med ”avvisas med omedelbar verkställighet” avses de fall där Migrationsverket förordnar om omedelbar verkställighet med stöd av

text: 8 kap. 19 § utlänningslagen

text: . När man fattar beslut om omedelbar verkställighet med stöd av 8 kap. 19 § är alltså huvudregeln att det ska förenas med återreseförbud om det inte finns särskilda skäl med hänsyn till utlänningens personliga förhållanden som talar mot att besluta om återreseförbud.

text: 2.8 Överklagande av beslut med omedelbar verkställighet

text: När ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet överklagas kräver asylprocedurdirektivet att prövningen om inhibition görs av domstol. Om ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet överklagas, ska den migrationsdomstol som prövar överklagandet, ex officio (på eget initiativ) fatta beslut i frågan om inhibition, se

text: 12 kap. 8 a § andra stycket utlänningslagen

text: . Under den tid som domstolen prövar frågan om inhibition får verkställighet inte ske.

text: 2.9 Återvändande och förvar m.m.

text: EU-domstolen har uttalat att under den tid ett beslut om återvändande, d.v.s. avvisning eller utvisning, kan överklagas och fram till dess att överklagandet har avgjorts, ska samtliga rättsverkningar av beslutet upphöra. Det innebär att inga verkställighetsåtgärder får vidtas från avvisnings- eller utvisningsbeslutet, under överklagandefristen och om personen överklagar, fram till dess att migrationsdomstolen beslutat i inhibitionsfrågan. Om domstolen beslutar att inte inhibera verkställigheten, får beslutet verkställas.

text: Det finns begränsat utrymme att ta en person i förvar eller ställa en person under uppsikt under tiden som han eller hon har rätt att uppehålla sig i Sverige som asylsökande. För den som har avvisats med omedelbar verkställighet innebär det som framgår ovan under överklagandefristen och, om personen överklagar, fram till dess att migrationsdomstolen beslutat i inhibitionsfrågan. Under denna period får personen inte tas i förvar i avlägsnandesyfte, dvs. verkställighetsförvar enligt

text: 10 kap. 1 § andra stycket 3 utlänningslagen

text: Det finns rättslig vägledning om när en person som har rätt att uppehålla sig i Sverige som asylsökande får tas i förvar eller ställas under uppsikt.

text: Ett återvändandearbete som innebär att endast undersöka generella möjligheter att anskaffa resehandlingar el. dyl. kan inte anses vara ”rättsverkningar”, och det bör vara möjligt att fortsätta med sådana undersökningar även under överklagandefristen och migrationsdomstolens handläggning. Detta så länge som det inte omfattar personens medverkan. Denne bör under tiden inte ombes skriva under handlingar i återvändandesyfte. Hemlandets myndigheter bör heller inte kontaktas under denna tid. Personen kan däremot kallas in till samtal för information om återvändande och vad Migrationsverket kan assistera med. Det finns särskild rättslig styrning om verkställighet av ensamkommande barn.

text: Bestämmelsen i

text: 12 kap. 8 § andra stycket utlänningslagen

text: om att ett beslut att avvisa ett ensamkommande barn med omedelbar verkställighet inte får verkställas förrän tidigast en vecka efter den dag då barnet fick del av avvisningsbeslutet får mot bakgrund av EU-domstolens ovanstående dom begränsad praktisk betydelse.

text: För det fall någon annan myndighet än Migrationsverket ansvarar för verkställigheten, måste verket omedelbart underrätta den myndigheten när ett överklagande kommer in. När domstolen har avgjort inhibitionsfrågan ska den underrätta den verkställande myndigheten om detta.


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: ¹ Av 3 § MIGRFS 01/2016 framgår att ett hemlandspass är en erkänd resehandling som uppfyller de krav som anges i 2 kap. 4–6 § utlänningsförordningen, som omfattas av 4–5 § § denna föreskrift eller som har godkänts särskilt enligt 2 kap. 22 § andra stycket utlänningsförordningen. I 1 § MIGRFS 01/2016 anges att med begreppet resehandling avses i dessa föreskrifter en handling som är utfärdad i huvudsakligt syfte att möjliggöra gränspassage.

text: ¹ Enligt 2 § MIGRFS 01/2016 avses med begreppet erkänd resehandling i dessa föreskrifter en resehandling som markerats som erkänd av Sverige i den förteckning som upprättats genom Europaparlamentets och rådets beslut nr

text: av den 25 oktober 2011 om förteckningen över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas samt om införandet av en mekanism för upprättandet av denna förteckning.

nyckelord:
Praxis
Dokument
Pass
Afghanistan
Falska dokument
Identitetshandlingar

title: angående bedömningen av afghanska pass

text: Bedömningen av afghanska pass

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Sammanfattning

text: Det kan finnas anledning att ifrågasätta ett afghanskt pass, t.ex. om det framkommer indikationer på att passet är falskt, att handlingar som använts för att erhålla passet är falska, att passet används av en annan person än innehavaren eller att passet är utfärdat av en icke-behörig myndighet.

text: Trots detta kan maskinläsbara afghanska ordinarie pass, diplomatpass och tjänstepass (nedan afghanska pass) som är utfärdade år 2012 eller senare som regel bedömas styrka innehavarens identitet i ärenden som prövas enligt

text: utlänningslagen (2005:716)

text: (UtlL).

text: 2. Syfte och bakgrund

text: Syftet med det här rättsliga ställningstagandet är att ge vägledning om hur afghanska pass ska bedömas.

text: Information om utfärdande av afghanska pass finns bl.a. i Landinformation: Afghanistan – Medborgarskap, folkbokföring och identitetshandlingar (Lifos dokumentnr. 44876).

text: För att få ett pass krävs att man har en tazkira. Myndigheterna ska kontrollera tazkiran och personuppgifterna mot registren innan pass utfärdas.

text: Afghanska ordinarie pass godkänns som resehandling inom hela EU-kretsen.

text: 3. Gällande rätt

text: Enligt

text: 2 kap. 1 §

text: UtlL ska en utlänning som reser in i eller vistas i Sverige ha pass.

text: Enligt 2 kap. 4 § UtlF får en resehandling godtas som pass (hemlandspass), om handlingen är utfärdad av en behörig myndighet i det land där innehavaren är medborgare och innehåller bl. a. uppgifter om innehavarens medborgarskap och fullständiga namn samt födelsedatum och födelseort.

text: Migrationsverket har med stöd av 2 kap. 22 § utlänningsförordningen utfärdat föreskrifter och allmänna råd om handlingar som får godtas som pass (MIGRFS 01/2016).

text: 4. Rättslig bedömning

text: För att en sökande ska anses ha styrkt sin identitet på ett godtagbart sätt ska han eller hon som huvudregel kunna visa ett hemlandspass i original eller en fotoförsedd identitetshandling i original utfärdad av behörig myndighet i hemlandet, allt under förutsättning att det i det enskilda fallet inte finns anledning att tvivla på dokumentets äkthet (jfr

text: prop. 1997/98:178 s. 8

text: Utgångspunkten är att ett pass som uppfyller kraven i utlänningsförordningen godtas till styrkande av en sökandens identitet vid prövning som sker enligt

text: utlänningslagen

text: . Migrationsverket har att utgå från att andra länders pass utfärdas efter en - med hänsyn tagen till högst skiftande nationella förutsättningar - rimligt noggrann kontroll av identiteten och att de utfärdas av landets behöriga myndigheter (inklusive dess utländska representationer).

text: Mot bakgrund av tillgänglig rapportering finns det inte anledning att generellt ifrågasätta att maskinläsbara afghanska pass som är utfärdade år 2012 och senare uppfyller kraven i utlänningsförordningen. Sådana afghanska pass styrker därför i regel innehavarens identitet i ärenden som prövas enligt

text: utlänningslagen

text: I enskilda ärenden kan det finnas anledning att ifrågasätta ett afghanskt pass. Detta kan vara fallet om det framkommit indikationer på att passet är falskt, att handlingar som använts för att erhålla passet är falska, att passet används av en annan person än innehavaren (så kallad look-alike användning) eller att passet är utfärdat av en icke-behörig myndighet.


text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och utlänningsförordningens bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken. Fastställelsebeslut: RA/112/2021 Version 1.0 Beslutsdatum: 2021-04-29 Gäller för: hela myndigheten Gäller från och med: 2021-05-01

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 2.0 Friskrivningsklausul RA/065/2021

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: 3.3.1 Stater med väletablerade och välfungerande civila och rättsliga institutioner

text: Se asylprotokollet i Amsterdamfördraget, http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:12006E/PRO/29:SV:NOT

text: 3.3.2 Övriga stater med fungerande civila och rättsliga institutioner

text: 3.3.3 Stater med brister i civila och rättsliga institutioner

text: 3.3.4 Failed states och stater med pågående allvarlig konflikt

text: Se

text: MIG 2007:33

text: II,

text: MIG 2013:2

text: och

text: MIG 2018:14

text: . 3 Se

text: MIG 2019:14

text: En person, som riskerar att bli utsatt av enskilda för förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning, vägras … i vissa fall skydd i hemlandet som en uppenbar följd av rådande politiska, sociala, religiösa eller kulturella strukturer, vilka i detta sammanhang får sägas innefatta det som benämns könsmaktsstruktur. I sådana fall kan personen vara att betrakta som flykting. /…/ Om landets myndigheter genom att inte heller vidta nödvändiga åtgärder för att åstadkomma efterlevnad, i realiteten accepterar övergreppet har kvinnan ingen faktisk möjlighet att erhålla statens skydd mot förföljelsen. Likaså är mannens rätt att utöva makt över kvinnan i vissa kulturer en så obestridd och grundläggande del av samhällsstrukturen att det är omöjligt för kvinnan att få statens skydd mot våld och frihetsinskränkningar eller hedersrelaterade repressalier från män i hennes anhörigkrets.

text: Några exempel på detta är

text: MIG 2008:39

text: MIG 20211:8

text: och

text: MIG 2008:21

text: . 5 Se rättslig styrning om att höra barn.

text: Viss internationell praxis

text: http://www.refworld.org/docid/3ae6b6e04.html 7 http://www.refworld.org/docid/48ecb5642.html 8 http://www.refworld.org/pdfid/42cd4b9a4.pdf.

nyckelord:
Praxis
Omedelbar verkställighet
Lagstiftning
Utlänningslag
Myndighetsskydd

title: Ett effektivt myndighetsskydd

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Ett effektivt myndighetsskydd

text: 1. Bakgrund och syfte

text: När en person ansöker om internationellt skydd och gör sannolikt att det finns risk att utsättas för skyddsgrundande behandling från enskilda, ska det bedömas om det finns ett effektivt myndighetsskydd för den aktuella personen i hemlandet

text: Den svenska regleringen av myndighetsskydd återfinns i

text: 4 kap.

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: där det anges bl.a. att ett myndighetsskydd ska vara effektivt.

text: I detta rättsliga ställningstagande ges vägledning för bedömning av vad ett effektivt myndighetsskydd innebär.

text: 2. Vad är ett effektivt myndighetsskydd?

text: När en person ansöker om asyl och gör sannolikt att det finns risk att utsättas för skyddsgrundande behandling från enskilda aktörer, ska det bedömas om det finns ett effektivt myndighetsskydd för personen i hemlandet. I artikel 7.1 skyddsgrundsdirektivet anges att skydd i huvudsak ges av staten. Staten ska både vara villig och kapabel att erbjuda skydd. Den måste vidta rimliga åtgärder för att förhindra att en person förföljs eller lider allvarlig skada, bl. a. genom att ombesörja att det finns ett effektivt rättssystem för avslöjande, åtal och bestraffning av handlingar som innebär förföljelse eller allvarlig skada, och sökanden har tillgång till detta skydd. Skyddet måste vara verksamt och finnas över tid. Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är ansvariga för att utlänningen riskerar att utsättas för förföljelse eller löper en risk för skyddsgrundande behandling eller om det är enskilda aktörer som står för den förföljelsen/den skyddsgrundande behandlingen, men där myndigheterna inte kan eller vill tillhandahålla ett effektivt skydd. I skäl 35 till direktivet anges att risker som en befolkningsgrupp i ett land eller ett segment av befolkningen överlag är utsatta för utgör i normalfallet i sig inte ett personligt hot som kan betecknas som allvarlig skada.

text: I

text: prop. 2009/10:31 s. 132

text: anges att förföljelse från enskilda föreligger om statsmakten understödjer åtgärderna eller om statsmakten på grund av bristande vilja eller förmåga inte ingriper och bereder de förföljda skydd. I

text: prop. 2005/06:6 s. 28

text: f. anges att statens oförmåga kan bero på t.ex. resursbrist eller ineffektivitet vilket inte kan knytas till någon förföljelsegrund. Den utsatte är då inte en flykting i lagens mening.

text: De enskilda aktörerna kan vara personer eller organisationer som agerar helt utanför statens kontroll. Det kan också vara personer eller organisationer som är knutna till staten men ändå agerar i eget intresse utan sanktion från staten.

text: I det fall förföljelsen eller den skyddsgrundande behandlingen utgår från staten som sådan, inkluderat statliga eller regionala/lokala myndigheter, kan frågan om myndighetsskydd inte komma ifråga.

text: Utlänningslagens

text: begrepp ”effektivt” infördes i

text: 4 kap.

text: och

text: 2 §§

text: år 2015 och baseras på EU:s skyddsgrundsdirektiv (

text: ) och de engelska respektive franska versionernas uttryck. Migrationsöverdomstolen har i sina domar även använt andra begrepp som adekvat eller tillräckligt. De får i detta sammanhang anses ha samma betydelse.

text: Det finns förhållandevis begränsad vägledning i praxis och i litteratur om vad som utgör ett effektivt myndighetsskydd och på vilken nivå myndigheternas skydd ska vara för att vara effektivt.

text: Begreppet ”effektivt” innebär att det måste finnas en juridisk process som med nödvändiga rättssäkerhetsgarantier medger att en polisanmälan om brott kan leda fram till en fällande dom. Det får dock inte tolkas så att alla anmälningar om brott i samtliga fall – dvs. även i de fall där bevisning saknas och gärningsmännen är okända - ska leda fram till en fällande dom. Nivån på myndighetsskyddet för att det ska vara effektiv bör ses i ljuset härav.

text: Frågan om myndighetsskyddet i ett land är effektivt får bedömas mot bakgrund av om staten kommer att vidta rimliga åtgärder för att förhindra att en person förföljs eller lider allvarlig skada.

text: I bilagan finns vissa internationella rättsfall

text: 3. När blir det aktuellt att överväga om det finns ett effektivt myndighetsskydd?

text: 3.1 Situationer då avvisning med omedelbar verkställighet enligt 8 kap.

text: 19 § utlänningslagen

text: aktualiseras

text: En ansökan om asyl kan endast i tre fall anses som uppenbart ogrundad, med rättsföljd att den kan avslås och att ett avvisningsbeslut kan förenas med omedelbar verkställighet enligt

text: 8 kap. 19 § utlänningslagen

text: (i den lydelse bestämmelsen kommer att ha efter den 1 maj 2021). Dessa är när den sökande

text: • endast åberopar skäl som saknar betydelse för bedömningen av rätten till internationellt skydd • kommer från ett säkert ursprungsland • har lämnat uppenbart osannolika/oriktiga uppgifter. Dessa fall behandlas i kommande särskild rättslig styrning om omedelbar verkställighet till hemlandet inklusive säkra ursprungsländer. När den sökande endast åberopar skäl som inte är asylskäl, t.ex. fattigdom, aktualiseras normalt inte frågor om det finns ett myndighetsskydd. När det gäller säkra ursprungsländer har Migrationsverket bemyndigats att fastställa en lista över dessa länder.

text: Här gäller en presumtion för att det finns ett effektivt myndighetsskydd i de aktuella länderna. Någon utredning om huruvida myndighetsskyddet i ett sådant land är tillräckligt behöver därför inte göras. I det fall sökanden lämnar osanna eller oriktiga uppgifter i alla väsentliga delar kan det i undantagsfall bli nödvändigt att överväga huruvida myndighetsskyddet i den sökandes hemland är effektivt eller ej.

text: 3.2 Effektivt skydd i EU:s medlemsstater

text: EU-staterna presumeras skydda de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna i enlighet med regleringen i Europakonventionen. Om en EUmedborgare ansöker om asyl i en annan EU-stat ska ansökan redan initialt behandlas med utgångspunkt att den är uppenbart ogrundad och kan då avslås, såvida inte EU:s råd har slagit fast att medlemsstaten allvarligt och ihållande åsidosätter principer som anges i EU-stadgan. Här blir det normalt heller inte aktuellt att överväga om det finns ett myndighetsskydd. I övrigt hänvisas till den rättsliga styrningen om omedelbar verkställighet till hemlandet inklusive säkra ursprungsländer.

text: 3.3 Övriga stater

text: I övriga fall av prövning av asylskäl mot hemlandet blir det ofta aktuellt att pröva huruvida det finns ett effektivt myndighetsskydd. Det kan röra sig om länder som inte finns upptagna på den lista över säkra ursprungsländer som Migrationsverket har bemyndigats att ta fram, t.ex. för att det endast förekommer ett litet antal sökande från det landet, men där man i prövningen finner att det aktuella landet har ett effektivt myndighetsskydd. Det kan också röra sig om länder med stora brister i sina institutioner.

text: Fyra typer av stater kan urskiljas.

text: Här kan asylprocedurdirektivets definition av säkra ursprungsländer ge ledning för prövning av myndighetsskyddet i landet:

text: • det får allmänt och genomgående inte förekomma förföljelse, tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning • landet ska ha en godtagbar lagstiftning och denna ska tillämpas • landet ska iaktta de rättigheter och friheter som nämns i Europakonventionen, den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och/eller tortyrkonventionen, särskilt de rättigheter från vilka det inte går att göra undantag enligt

text: artikel 15.2 i Europakonventionen

text: . • landet ska tillhandahålla ett system med effektiva rättsmedel mot överträdelser av dessa rättigheter och friheter.

text: I stater som uppfyller dessa krav kan det i normalfallet bedömas att det existerar ett godtagbart myndighetsskydd, dvs. att myndigheterna har både vilja och förmåga att tillhandahålla ett godtagbart skydd mot övergrepp.

text: För bedömning av dessa stater är landinformation om bl. a lagstiftning, rättsväsende och myndighetsstruktur i det aktuella landet av central betydelse. Landinformationen ska vara aktuell, relevant och tillförlitlig.

text: I

text: MIG 2007:16

text: redogjorde MiÖD för den landinformation som hade åberopats avseende polisväsendet i Kosovo och bedömde att dessa hade såväl vilja som förmåga att bereda en ashkalifamilj skydd mot sådan förföljelse och brottslighet som de tidigare hade utsatts för.

text: I en del stater med brister i civila eller rättsliga institutioner kan det finnas ett effektivt myndighetsskydd. Dock måste det uppmärksammas att det också kan finnas bristande vilja och eller förmåga att utreda brott mot eller tillhandahålla skydd för vissa grupper. Även här är landinformationen av central betydelse.

text: I begreppet vilja ligger:

text: • Finns det generella fördomar eller motvilja mot att t ex utreda brott mot vissa grupper i samhället? • Är korruptionen utbredd så att den allvarligt påverkar rättsprocessen? • Finns det vilja att vidta åtgärder mot korrupta tjänstemän? I begreppet förmåga ligger:

text: • finns det ett rättssystem (lagstiftning, rättsvårdande myndigheter)? • fungerar detta? • har de rättsvårdande myndigheterna tillräckliga resurser för att hantera normal ärendeinströmning? • finns godtagbart lagstiftning för att bestraffa brottslingar? • finns det en klagomålshantering som är tillgänglig för allmänheten vid bristande handläggning från myndighetspersoner inom rättsväsendet? • finns det disciplinära åtgärder mot felande tjänstemän? • används dessa? I

text: MIG 2011:6

text: fann MIÖD att det finns möjligheter att få skydd av myndigheterna i KRG i Irak för de som hotas av hedersrelaterat våld. Situationen ansågs dock som skör och man kunde inte generellt anse att skyddet låg på en sådan nivå att man regelmässigt kunde utgå från att det fanns ett effektivt skydd.

text: Den fjärde och sista kategorin av stater är stater i sönderfall eller s.k. ”failed states”. Ofta råder i hela landet eller i största delen av landet en väpnad konflikt (med högre eller lägre intensitet). Situationen är i princip så kaotisk att i stort sett ingen kan få skydd. Här är utgångspunkten att det inte finns myndighetsskydd att tillgå, jfr

text: MIG 2011:8

text: 3.4 Internflykt

text: Vid bedömningen av om det finns myndighetsskydd ska också beaktas sökandens möjlighet att erhålla myndighetsskydd på en annan ort i landet. Detta är en integrerad del av bedömningen av om det finns ett skyddsbehov. I det fall hoten från de enskilda aktörerna på hemorten bedöms sträcka sig till andra orter utanför hemorten, måste det finnas myndighetsskydd på dessa orter för att ett internflyktsalternativ ska anses relevant. Vidare ska ett internflyktsalternativ även vara rimligt och möjligt (se

text: MIG 2008:20

text: och

text: MIG 2009:4

text: ). Det ska också beaktas om det finns en säker resväg till internflyktsorten. Migrationsverket har bevisbördan för att det finns ett internt flyktalternativ.

text: 4. Utredningsskyldigheten och bevisbördan

text: 4.1 Allmänt

text: Bevisbördan för att det inte finns ett myndighetsskydd eller att detta skydd inte fungerar i det enskilda ärendet ligger initialt på sökanden.

text: Migrationsverket har dock i asylärenden ett mer omfattande utredningsansvar än i andra ansökningsärenden och Migrationsverket har också en allmän serviceskyldighet som innebär att verket ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan tillvarata sina intressen (se

text: 6 § förvaltningslagen (2017:900)

text: . Det innebär att det ankommer på Migrationsverket att närmare utreda att det finns ett myndighetsskydd i det fall sökanden gör gällande att sådant inte finns. Varje påstående från den sökande att han eller hon riskerar att utsättas för skyddsgrundande behandling är dock inte tillräckligt för att göra sannolikt att det inte finns ett myndighetsskydd. De individuella skäl som åberopas måste vara av en viss tyngd och vara kopplade till risk för förföljelse eller skyddsgrundande behandling. Om verket finner att det finns ett godtagbart myndighetsskydd i sökandens hemland så kan en person som inte utnyttjat hemlandets skydd och inte kan ge en bra förklaring till detta agerande få svårt att nå upp till kravet på behov av skydd.

text: Det krävs inte att den sökande ska ha uttömt möjligheter till skydd i hemlandet innan han eller hon lämnar landet för att söka asyl. Om den sökande kommer från en stat där det finns ett godtagbart myndighetsskydd, kan dock personen ha svårt att göra sannolikt att staten inte kan eller vill skydda honom eller henne, för det fall han eller hon inte ens försökt få skydd eller inte gett myndigheten möjlighet att vidta skyddande åtgärder. Detta inverkar på den framåtsyftande bedömningen.

text: 4.2 Utredning av myndighetsskyddet kopplat till det individuella ärendet

text: När man bl.a. utifrån relevant landinformation fastställt om det generellt sett finns ett godtagbart myndighetsskydd ska myndighetsskyddet bedömas på det individuella planet. Den generella bedömningen av myndighetsskyddet i landet är med andra ord motbevisbar av den sökande. Denne kan göra gällande t.ex. att han eller hon inte kan få myndighetsskydd av individuella skäl, eller att skyddet är begränsat av skäl som kan hänföras till någon av flyktinggrunderna.

text: I det fall den enskilde gör gällande att han/hon inte kan få skydd bör utredningen syfta till att få fram vad detta beror på.

text: Vid grövre brottslighet bör man kunna kräva mer insatser från myndigheternas sida än vid mer ringa brottslighet. Beror polisens agerande på att man avskriver ett brott på den grunden att man inte kan motse en fällande dom kan detta vara ett objektivt skäl. Bevissvårigheter eller objektivt sett rimliga prioriteringar i den aktuella situationen eller brist på resurser kan vara andra acceptabla anledningar till påstådd brist på agerande från polisens sida.

text: Om polisens agerande objektivt framstår som rimligt och det inte finns anledning att tro att polisens agerande skulle styras av icke objektiva polisiära överväganden kan det vara svårt att hävda att myndighetsskydd inte finns.

text: Relevanta frågeställningar inför en utredning är:

text: • Om den sökanden tillhör en viss samhällsgrupp som har svårt att få tillgång till rättssystemet. • Om det skett övergrepp av samma aktör mot andra i sökandens situation och hur myndigheterna i dessa fall agerat. • Om sökanden vänt sig till myndigheterna, vad som då åberopats och hur myndigheterna agerat. • Om sökanden inte har vänt sig till myndigheterna – orsaken till detta. • Om sökanden kan erhålla myndighetsskydd i en annan del av sitt hemland. Bedömningen av om det finns ett skyddsbehov ska vara framåtsyftande. Tidigare händelser som utvisar att myndigheterna inte har vidtagit några åtgärder vid t.ex. anmälda angrepp, är av betydelse. Eftersom det ska göras en framåtsyftande bedömning krävs även att tidigare missförhållanden i hemlandet består och fortfarande är aktuella och att det finns skäl att anta att myndigheternas passivitet kommer att upprepas (jfr

text: MIG 2007:16

text: 4.3 Utsatta grupper

text: Även om det oftast finns ett myndighetsskydd i ett land kan det vara så att det inte finns för vissa grupper i landet. Situationen kan vara så att staten inte vidtar rimliga åtgärder i förhållande till personer tillhörande dessa grupper, t.ex. på grund av samhällsstrukturen och rådande värderingar i samhället. De kan då inte sägas ha tillgång till det myndighetsskydd som vanligtvis finns.

text: I

text: prop. 2005/06:6 s. 28

text: f. sägs följande avseende flyktingskap och förföljelse på grund av kön eller sexuell läggning.

text: I det fall landinformationen utvisar att myndigheterna inte är villiga att ge skydd till vissa grupper, t ex kvinnor som riskerar hedersförtryck eller homosexuella, blir den enskildes bevisbörda lägre på så sätt att det inte alltid bör krävas att den sökande söker skydd hos myndigheterna. Det räcker dock inte med landinformation om att myndighetsskyddet generellt är svagt utvecklat eller påståenden från sökanden att myndigheterna i allmänhet är nonchalanta och passiva. Sökanden bör i vart fall tillfrågas om han/hon har vänt sig till myndigheterna, och i så fall om orsaken till att han eller hon inte har gjort det.

text: 4.4 Barn

text: Myndighetsskyddet för barn som inte kan påräkna stöd av föräldrar eller annat nätverk i hemlandet kan vara annorlunda är för en vuxen person i samma land. Möjligheterna för ett barn att kontakta och erhålla skydd av myndigheterna kan vara begränsade, jfr

text: MIG 2011:6

text: och

text: MIG 2017:6

text: I ärenden som rör barn har barnet rätt att komma till tals. Barn som söker asyl tillsammans med sina föräldrar kan ha egna asylskäl som behöver utredas.

text: Bilaga till RS/068/2021

text: I en dom från brittiska House of Lords den 6 juli 2000, Horvath v. Secretary of State for the Home Department anges (av Lord Hope of Craighead) att det är hemstatens skyldighet att förse medborgarna med skydd (mot förföljelse). Men det kan inte förväntas ett komplett skydd mot slumpmässiga attacker. Standarden är inte att all risk kan elimineras så att den uppgår till garanti av skydd. Snarare måste nivån läggas på den skyldighet som staten har gentemot alla medborgare.

text: I det kanadensiska målet Maria del Rosario Flores Carrillo v. Canada (Minister of Citizenship and Immigration), 2007 FC 320, [2008] 1 F.C.R. 3 , Canada: Federal Court, 26 March 2007 uttalas att det oftast finns en presumtion för att staten kan tillhandahålla skydd, åtminstone vad gäller stater som har etablerade fungerande civila och rättsliga institutioner jämförda med länder där statsapparaten fungerar sämre. Sökanden måste presentera tillförlitlig bevisning för att staten inte kan ge skydd. Presumtionen fråntar dock inte myndigheterna i den mottagande staten ansvaret att bedöma bevisningen (p. 14, 30).

text: I det australiensiska målet Svecs v MIMA (1999) FCA 1507 sägs att frågan inte är om myndigheterna kan garantera skydd, utan om landet i fråga präglas av rättssäkerhet, om det har effektiva juridiska och rättsvårdande myndigheter, och om det finns en infrastruktur av lagar som syftar till att skydda medborgarna. I ett annat fall, Thiyagarajah v MIMA (1997) 143 ALR 118 – 121, sägs att skydd inte innebär att myndigheterna måste eller kan tillhandahålla absoluta garantier mot skada. I ytterligare ett fall, Mehmood v MIMA (2000) FCA 1799 anges att absoluta garantier mot skada är omöjliga och krävs heller inte.