identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 718880-06/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete
Socialavgifter

title: Bilförmån vid omfattande tjänstekörning

text: 1 Sammanfattning

text: För den som har kört minst 3 000 mil i tjänsten med förmånsbil under ett kalenderår ska förmånsvärdet bestämmas till 75 % av fullt värde (reduktion).

text: För att en skattskyldig ska få göra sådan reduktion under inkomst av tjänst krävs att miltalet uppnåtts under kalenderåret, men tjänstekörning med förmånsbilar hos olika arbetsgivare får då medräknas.

text: För att en arbetsgivare ska få göra reduktion vid beräkning av arbetsgivaravgifter krävs att den anställde uppfyller miltalet hos arbetsgivaren under kalenderåret. Arbetsgivaren kan inte proportionera körningen vid del av år eller medräkna tjänstekörning som den anställde fullgjort hos annan arbetsgivare.

text: För reduktion i inkomstslaget näringsverksamhet krävs vid brutet räkenskapsår att miltalet uppnåtts under en tolvmånadersperiod, och det behöver då således inte ha uppnåtts under ett kalenderår.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: En skattskyldig, som under ett år haft bilförmån hos mer än en arbetsgivare och som sammanlagt kört minst 3 000 mil i tjänsten, kan få reduktion av förmånsvärdet i resp. anställning till 75 % av fullt förmånsvärde. Fråga har ställts om arbetsgivarna i fråga, direkt eller efter bifallen ansökan om justering, kan få göra motsvarande reduktion vid deras respektive beräkning av underlag för arbetsgivaravgifter och skatteavdrag.

text: En annan fråga är hur reduktionsregeln ska tillämpas för näringsidkare med brutet räkenskapsår.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 61 kap. 9 §1 st .

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, ska förmånsvärdet beräknas till 75 % av fullt värde för den som kört minst 3 000 mil i tjänsten med förmånsbil under ett kalenderår.

text: Regeln infördes ursprungligen 1997 i

text: kommunalskattelagen (1928:370)

text: , KL, som föregick IL. I förarbetena (

text: prop. 1996/97:19

text: sid. 90) anges under författningskommentarerna att varken arbetsgivaren eller den skattskyldige ska behöva ansöka om jämkning i sådana situationer. Vidare anges att "För att nedsättning skall kunna ske måste de 3 000 milen ha körts under samma kalenderår. Detta innebär att även om förmånshavaren har haft förmånsbil under del av år skall ändå tjänstekörningen uppgå till 3 000 mil. För en näringsidkare som har räkenskapsår som inte stämmer överens med kalenderår kan det innebära svårigheter att uppfylla kravet om 3 000 mils tjänstekörning under ett och samma kalenderår. Detta trots att denna sträcka kanske uppnåtts under en tolvmånadersperiod. I sådana fall finns dock möjlighet att söka jämkning enligt punkt 4 av anvisningarna."

text: I ovan nämnda punkt 4 av anvisningarna till

text: 42 §

text: KL angavs bl.a. att förmånsvärde får jämkas om det finns synnerliga skäl. Nu gällande motsvarande möjlighet till justering av bilförmån regleras främst i 61 kap. 18-19 §§ IL.

text: Vad gäller inkomstslaget näringsverksamhet ska enligt 22 kap. 7 §2 st . IL uttag i form av användande av bil värderas enligt samma bestämmelser om bilförmån som gäller för inkomst av tjänst.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Inkomst av tjänst

text: Enligt Skatteverkets uppfattning ska lagregeln och lagkommentaren förstås så att tjänstekörningen med förmånsbil måste ha uppgått till minst 3 000 mil under kalenderåret för att reduktion ska få göras. Om detta inte uppnåtts hos en arbetsgivare kan en skattskyldig som under året haft förmånsbil även hos andra arbetsgivare räkna samman all sådan tjänstekörning. Den skattskyldige kan då i sin inkomstdeklaration i förekommande fall yrka på reduktion för hela året. Detta bör då kunna styrkas med körjournal eller reseräkningar.

text: Då

text: 61 kap. 9 §

text: IL i sådant fall är direkt tillämplig aktualiseras inte någon justering av förmånsvärdet enligt 61 kap. 18-19 §§ IL.

text: Arbetsgivaravgifter och skatteavdrag

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan en arbetsgivare tillämpa reduktion av förmånsvärde vid beräkning av underlag för arbetsgivaravgifter och skatteavdrag, liksom i kontrolluppgiften, endast om den anställde uppfyller kravet på 3 000 mil i den aktuella anställningen under kalenderåret. Miltalet kan inte proportioneras om anställningen eller bilförmånen föreligger endast del av år. En arbetsgivare saknar normalt insyn i och kan inte heller kontrollera riktigheten av eventuell tjänstekörning som den anställde kan ha gjort i andra anställningar. En arbetsgivare kan därför inte medräkna sådan körning i sitt underlag för reduktion.

text: Det kan inte heller anses utgöra synnerliga skäl som grund för justering av en arbetsgivares förmånsvärdering, att en anställd även utfört eller kommer att utföra tjänsteresor hos andra arbetsgivare.

text: En arbetsgivare kan tillämpa reduktionen löpande under året endast i den mån miltalet kan antas bli uppfyllt för den anställde. Om något inträffar som medför att miltalet inte blir uppfyllt, t.ex. vid sjukdom, byte av arbetsuppgifter eller uppsägning, ska oreducerat förmånsvärde redovisas för hela året. Det kan då bli aktuellt för arbetsgivaren att kontakta Skatteverket för omprövning av redovisade underlag för arbetsgivaravgifter.

text: Vid t.ex. fusion mellan bolag eller omorganisation inom koncern kan det förekomma att en anställd formellt får en ny arbetsgivare under löpande år trots att anställningen och arbetsuppgifterna i praktiken inte ändras. Om resp. arbetsgivare under sådana förhållanden har tillgång till samtliga de körjournaler etc. som den anställde redovisar för hela kalenderåret kan båda tillämpa reduktionen om den anställde uppfyller miltalet under kalenderåret.

text: Inkomstslaget näringsverksamhet

text: Om räkenskapsåret sammanfaller med kalenderår tillämpas regeln på motsvarande sätt som under inkomst av tjänst ovan. Vid brutet räkenskapsår krävs det inte att 3 000 mil körts under ett visst kalenderår, utan reduktionsregeln kan även tillämpas om miltalet uppnåtts under en annan tolvmånadersperiod. Den skattskyldige kan då i sin inkomstdeklaration yrka på tillämpning av reduktionen för räkenskapsåret i fråga. Detta bör då kunna styrkas med körjournal eller motsvarande underlag.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 719374-09/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Beskattning av lönegaranti till begränsat skattskyldig person

org: skv

text: Nytt: 2025-04-07

type: stycke

text: Bestämmelser angående lönegaranti finns i

text: lönegarantilagen (1992:497)

text: , LGL. Av

text: 1 §

text: LGL framgår att staten svarar för arbetstagares fordran hos en arbetsgivare som försatts i konkurs i Sverige eller i ett annat nordiskt land, som är föremål för företagsrekonstruktion eller som i ett annat land inom EU eller EES är föremål för ett sådant insolvensförfarande som avses i

text: artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/94/EG av den 22 oktober 2008

text: om skydd för arbetstagare vid arbetsgivarens insolvens, i lydelsen enligt

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/1794

text: Lag (2022:983).

text: Det kodifierade direktivet innehåller inte några materiella ändringar i förhållande till vad som gällde enligt tidigare direktiv.

text: Den statliga lönegarantin betalas ut via Skatteverket som också, enligt

text: lönegarantiförordningen (2024:1329)

text: , har att fullgöra de skyldigheter som vanligtvis ankommer på arbetsgivaren ifråga om bl. a. skatteavdrag och kontrolluppgifter. Tidigare lönegarantiförordning (

text: ) är upphävd och ersatt med nya

text: lönegarantiförordningen (2024:1329)

text: från och med den 1 februari 2025.

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Statlig lönegaranti som betalas ut till begränsat skattskyldig person beskattas i Sverige enligt bestämmelserna för enskild tjänst i

text: 5 § första stycket 2

text: SINK. Inkomsten omfattas av

text: artikel 15

text: vid tillämpning av skatteavtal som följer OECD:s modellavtal.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Statlig lönegaranti innebär att staten träder in och betalar ut lön när en arbetsgivare har försatts i konkurs. Kan en sådan utbetalning som sker till begränsat skattskyldig person beskattas enligt SINK och vilken artikel i skatteavtalet blir i så fall tillämplig?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: lönegarantilagen (1992:497)

text: , LGL. Av

text: 1 §

text: rådets direktiv 80/987/EEG

text: . Av lagen framgår vidare att garantin omfattar betalning för fordran på lön eller annan ersättning och på pension som har förmånsrätt. Garantin omfattar även uppsägningslön för viss tid efter konkursbeslutet. Detsamma gäller vid beslut om företagsrekonstruktion.

text: Om konkursen har inträffat i ett annat nordiskt land ger garantin rätt till betalning endast för fordran som avser anställning med övervägande anknytning till Sverige eller svenska förhållanden. I fall som avser insolvensförhållanden enligt rådets direktiv enligt ovan lämnas betalning enligt garantin endast om arbetstagaren för arbetsgivarens räkning utför eller utförde sitt arbete främst i Sverige.

text: Om arbetsgivaren har försatts i konkurs i Sverige och arbetstagaren utför eller utförde sitt arbete för arbetsgivarens räkning främst i ett annat EU- eller EES-land lämnas enligt lagen inte betalning enligt garantin.

text: Den statliga lönegarantin betalas ut via länsstyrelsen som också, enligt

text: lönegarantiförordningen (1992:501)

text: När lönegaranti har betalats ut träder staten in i arbetstagarens ställe och får rätt till utdelning i konkursen i förhållande till utbetalat belopp.

text: Lönegarantin finansieras via arbetsgivaravgifterna. Bestämmelser härom finns i bl. a. 2 kap. 26 § punkt 5

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: , SAL, och i

text: 9 §

text: punkt 3 lag (

text: ) om fördelning av socialavgifter. Av dessa stadganden framgår att det i arbetsgivaravgifterna ingår en arbetsmarknadsavgift vilken ska finansiera bl. a kostnader enligt LGL.

text: Skattskyldiga för särskild inkomstskatt är, enligt

text: 3 § lagen (1991:586)

text: om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, SINK, fysiska personer som är bosatta utomlands och uppbär inkomst som är skattepliktig enligt nämnda lag.

text: Som skattepliktig inkomst räknas, enligt

text: 5 § första stycket 1

text: SINK, avlöning eller därmed jämförlig förmån, som utgått av anställning eller uppdrag hos svenska staten, svensk kommun eller svenskt landsting.

text: Av

text: 5 § första stycket 2

text: SINK framgår att avlöning eller därmed jämförlig förmån som utgått av annan anställning eller annat uppdrag än hos svenska staten, svensk kommun eller svenskt landsting utgör skattepliktig inkomst i den mån inkomsten förvärvats genom verksamhet här i riket.

text: Inkomst av enskild tjänst beskattas, enligt artikel 15 i de avtal som följer OECD:s modellavtal, endast i mottagarens hemviststat såvida inte arbetet utförs i den andra staten. I sådant fall får ersättningen för arbetet beskattas där. Lön och liknande ersättningar som betalas av en avtalsslutande stat på grund av arbete som utförts i dess tjänst beskattas däremot, enligt huvudregeln i

text: artikel 19

text: , endast i denna stat. Undantag gäller, enligt

text: artikel 19

text: punkt 3, beträffande lön som betalas på grund av arbete som utförs hos affärsdrivande verk. I dessa fall sker beskattning enligt

text: artikel 15

text: . Inkomst som inte behandlas i artiklarna

text: beskattas, enligt

text: artikel 21

text: gällande annan inkomst, i den stat där inkomsttagaren har hemvist.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Bestämmelserna om lönegaranti innebär att staten, via länsstyrelsen, träder in och betalar ut lön eller annan ersättning till arbetstagaren i de fall när arbetsgivaren vid framför allt konkurs, är förhindrad att betala.

text: Även om en ersättning enligt LGL betalas ut av länsstyrelsen utgår den inte med anledning av anställning eller uppdrag hos svenska staten. Enligt Skatteverkets uppfattning har ersättningen sin grund i mottagarens anställning. Lönegarantins syfte är att ersätta den uteblivna lönen. Beskattning ska därför ske enligt samma regler som den tidigare löneinkomsten beskattades. Mottagare som beskattats för tidigare erhållna ersättningar som begränsat skattskyldig enligt reglerna i 5 § första stycket punkt 2 SINK beskattas därmed enligt samma lagrum för lönegarantin till den del inkomsten förvärvats genom verksamhet i Sverige.

text: Enligt de skatteavtal som följer OECD:s modellavtal beskattas inkomst av enskild tjänst enligt bestämmelserna i

text: artikel 15

text: . Beskattning av lönegarantin ska därför, enligt Skatteverkets uppfattning, följa de regler som gällde för den lön som grundat rätten till lönegarantin. Bestämmelserna i artikel

text: eller

text: blir därmed inte tillämpliga.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 719825-11/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

status: upphävt

text: Nytt: 2018-09-27

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av ställningstagande ”Allmänt avdrag för trygdeavgifter när syke- och foreldrepenger betalas ut från Norge” , dnr

text: 202 381263-18/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att allmänt avdrag för norska trygdeavgifter ska medges när avgifter betalas på syke- och foreldrepenger som beskattas i Sverige.

text: 2 Frågeställning

text: En person som är obegränsat skattskyldig i Sverige kan få socialförsäkringsersättning i form av sjuk- och föräldrapenning utbetalda från ett annat land när han är omfattad av det utbetalande landets socialförsäkring. Exempel är syke- och foreldrepenger som betalas ut från Norge. Mottagare av syke- och foreldrepenger får betala trygdeavgifter i Norge på ersättningarna. Kan allmänt avdrag göras för dessa utländska obligatoriska socialförsäkringsavgifter, även om något arbete inte utförts under den period ersättningarna avser?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: När personen är obegränsat skattskyldig beskattas oftast syke- och foreldrepenger här i Sverige. Är det fråga om utbetalningar från NAV begränsar inte det nordiska skatteavtalet beskattningen här i landet, se artikel 18. Credit (avräkningsmetoden) används för att undanröja eventuell dubbelbeskattning. Undantagsvis ska exempt (undantagandemetoden) tillämpas, se 7 § infogandelagen till det nordiska skatteavtalet. När det gäller utbetalningar från arbetsgivaren har Sverige rätt att beskatta den arbetsinkomst som gränsgångare tar emot, se artikel 15 och 19 samt protokollspunkt VI till avtalet. Detsamma gäller även för den ersättning som arbetsgivare betalar ut under exempelvis en sjukperiod eller under föräldraledighet.Av

text: 62 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL framgår att allmänt avdrag ska göras för utländska obligatoriska socialförsäkringsavgifter. Detta gäller under förutsättning att

text: den avgiftsgrundande intäkten ska tas upp som intäkt för beskattningsåret i Sverige och

text: den skattskyldige pga. utfört arbete, enligt slutligt fastställd debitering eller liknande, ska betala avgifterna samt att

text: uttaget av avgifterna är i överensstämmelse med den nordiska socialförsäkringskonventionen eller någon av förordningarna 1408/71 respektive 883/2004.

text: I

text: RÅ 2006 ref. 55

text: uttalade Högsta Förvaltningsdomstolen att det för rätt till avdrag för utländska socialförsäkringsavgifter krävs att avgift betalats pga. att personen haft en inkomst som varit knuten till beskattningsåret genom ett arbete som han utfört under detta år. Personen hade i detta fall tagit emot norsk pension.Norska syke- och foreldrepenger betalas ut enligt lov om folketrygd. Utbetalning görs främst via NAV. NAV är en sammanslagning av norska trygdeetaten och Aetaten och har bl.a. till uppgift att betala ut ersättningar enligt norsk socialförsäkring. Men en arbetsgivare kan betala ut samma ersättning och begära refusjon (ersättning) från NAV. Enligt samma lag ska trygdeavgift betalas enligt den procentsats som Stortinget fastställer. Trygdeavgifter betalas bl.a. av den som är försäkrad i Norge. När en person inkomstbeskattas i Norge fastställer norska skattemyndigheter storleken av trygdeavgiften. Trygdeavgifterna framgår av skatteoppgjøret (slutskattebeskedet). Beskattas inte personen i Norge, men han likväl är medlem i folketrygden, så är det NAV som fastställer och kräver in trygdeavgifterna. På ersättningar som syke- och foreldrepenger tas avgifterna ut med samma procentsats som den inkomst som ersättningen ersätter. Detta framgår av § 23-3 i folketrygdeloven.

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket anser att det ska göras en generös bedömning. Allmänt avdrag ska därför medges för norska trygdeavgifter som betalats i Norge på syke- och foreldrepenger.De nämnda ersättningarna, till skillnad från pensionsutbetalningar, betalas ut i stället för lön under en sjukperiod eller föräldraledighet. Det är dessutom normalt att anställningen fortsatt löper på under den tid ersättningarna betalas ut och att det är anställningsinkomsten eller motsvarande som ligger till grund för förmånerna.Av folketrygdeloven framgår att det är samma procentsatser som ska tillämpas, oavsett om det är lön eller någon av de nämnda ersättningarna. Detta ger också stöd för synsättet.Beskattas inte de norska ersättningarna i Sverige medges inte avdrag för trygdeavgiferna.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 720340-09/111

title: Uppskov - Hemmavarande barn ärver ersättningsbostad

text: 1 Sammanfattning

text: Vid övergång av ersättningsbostad genom arv eller testamente till hemmavarande barn under 18 år behöver uppskovsbeloppet inte tas upp till beskattning. Bedömning av om en person utgör hemmavarande barn under 18 år ska ske vid tidpunkten för arvlåtarens dödsfall.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågan är vid vilken tidpunkt bedömning ska göras av om ett barn är hemmavarande och under 18 år i regleringen i

text: 47 kap. 11 § inkomstskattelagen

text: (IL).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 47 kap. 11 §

text: IL ska ett uppskovsbelopp återföras till beskattning vid avyttring av ersättningsbostaden, samt vid övergång genom arv, testamente, gåva och bodelning. Återföring ska dock inte ske vid övergång genom arv eller testamente till en make, en sambo eller ett hemmavarande barn under 18 år och inte heller i vissa fall av bodelning.

text: Syftet med bestämmelsen i

text: 47 kap. 11 §

text: IL är bl.a. att begränsa förekomsten av olika skattekrediter. En utgångspunkt för att avgöra i vilken utsträckning undantag till denna bestämmelse ska införas är att inte i onödan försvåra familjeombildningar och omställningar efter dödsfall. Därmed framstår bland annat arv och testamente till make, sambo och omyndiga barn som angelägna undantag (

text: prop. 2007/08:27 s. 114

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Lagtexten i

text: 47 kap. 11 § tredje stycket

text: IL kan enligt sin ordalydelse tolkas som att tidpunkten för att bedöma om ett barn är hemmavarande och under 18 år är när ersättningsbostaden övergår genom arv eller testamente till barnet. Det är också vid denna tidpunkt som uppskovsbeloppet ska tas upp till beskattning, om kriteriet inte kan anses vara uppfyllt.

text: Följande talar dock emot en sådan tolkning. Övergången av äganderätten till de efterlevande sker vid en tidpunkt som inträffar efter dödsfallet, förutom när bostaden övergått redan vid dödsfallet genom testamente som s.k. saklegat. Efter dödsfallet kan arvtagaren inte längre anses vara make, sambo eller hemmavarande barn till den avlidne. En tolkning av lagtexten enligt ordalydelsen medför därmed att regeln inte kan tillämpas på avsett sätt.

text: Tidpunkten för dödsfallet framstår därför som en mera ändamålsenlig bedömningstidpunkt. Uttrycket "hemmavarande barn under 18 år" bör tolkas i ett sammanhang, varför även ålderskriteriet bör avgöras vid samma tidpunkt. Enligt Skatteverket ska därför de personer som vid dödsfallet var make, sambo och hemmavarande barn under 18 år till den som avled omfattas av regleringen i

text: 47 kap. 11 § tredje stycket andra meningen

text: IL.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 722373-06/111

title: Inneliggande lager och redovisning av intäkter

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att god redovisningssed styr över både när en intäkt ska redovisas och vad som ska anses vara inneliggande lager. Det innebär att en lagertillgång inte längre ska anses tillhöra säljaren om försäljningen enligt god redovisningssed ska intäktsredovisas av denne. Motsatsvis ska en lagertillgång anses tillhöra säljaren så länge någon intäkt avseende lagertillgången inte ska redovisas av säljaren enligt god redovisningssed.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit om tidpunkten för säljarens intäktsredovisning sammanfaller med den tidpunkt då de sålda lagertillgångarna inte längre ska redovisas hos denne. Därvid aktualiseras frågan huruvida ett särskilt skattemässigt rättsläge föreligger om när en lagertillgång ska anses ingå i säljarens lager. En situation skulle kunna uppkomma där försäljningsintäkten ska tas upp av ett företag men den sålda lagertillgången fortfarande skatterättsligt ska anses innehavd av företaget. Även det omvända förhållandet skulle kunna förekomma.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 14 kap. 2 § inkomstskattelagen

text: (IL) ska resultatet beräknas enligt bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed om inte annat är särskilt föreskrivet i lag. Denna bestämmelse reglerar den s.k. periodiseringsfrågan d.v.s. när i tiden en inkomst eller utgift ska redovisas som intäkt respektive kostnad. Särskilda regler om värdering av lagertillgångar finns i

text: 17 kap. 3 §

text: IL. Dessa regler anknyter till de redovisningsmässiga värderingsreglerna men säger i övrigt inget om periodiseringsfrågan. Periodiseringsfrågan får därför lösas mot bakgrund av

text: 14 kap. 2 §

text: IL.

text: Frågan om inneliggande lager har senast berörts av Regeringsrätten i rättsfallen

text: RÅ 1987 ref.45

text: och

text: RÅ 2002 ref. 88

text: . I bägge dessa rättsfall har Regeringsrätten kommit fram till att det motivuttalande som gjordes av departementschefen i prop 1945:377 vid införandet av regeln om kontraktsnedskrivning på lagertillgångar skall vara vägledande vid gränsdragningen mellan inneliggande lager och sålda lagertillgångar. Uttalandet har följande lydelse:

text: "För egen del finner jag gränsdragningen böra ske med utgångspunkt från det bokföringssätt, som hittills eller i varje fall före kriget brukat tillämpas; i förevarande hänseende torde det hava varit vanligt, att ett varuinköp icke bokförts å varukontot, förrän leveransen skett. I enlighet härmed anser jag gränsdragningen i princip böra ske efter de i promemorian angivna linjerna; det inneliggande varulagret bör alltså anses omfatta dels varupartier, som vid balansdagen omhändertagits av köparen eller av tredje man för köparens räkning, dels ock varupartier, som vid balansdagen av säljaren avlämnats för transport till köparen. Vad som sålunda föreslagits lärer emellertid gälla redan på grund av regeln, att inkomst av rörelse skall beräknas enligt bokföringsmässiga grunder, varför särskilda bestämmelser härom i lagtexten torde vara överflödiga." (Prop 1945:377 s 42.)

text: I samband med införande av

text: Årsredovisningslagen (1995:1554)

text: uttalades i förarbetena att vad gäller begreppet konstaterade intäkter så "torde ledning kunna hämtas bl.a. från internationell praxis såsom den kommer till uttryck i IAS 18, Revenue"(

text: prop. 1995/96:10

text: del 2 s. 184). De principer som gäller för redovisning av intäkter från försäljning av varor som återspeglas i IAS 18 återfinns numera såväl i Redovisningsrådets rekommendation RR 11, Intäkter, som Bokföringsnämndens allmänna råd

text: BFNAR 2003:3

text: , Redovisning av intäkter. Intäktsredovisningen styr i sin tur om en lagertillgång ska redovisas eller ej hos den som avyttrat tillgången.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: I de båda rättsfallen

text: RÅ 1987 ref. 45

text: och

text: RÅ 2002 ref. 88

text: har Regeringsrätten inte fört någon diskussion om vad som är god redovisningssed. Den nu gällande normgivningen avseende intäktsredovisning, BFN AR 2003:3 och RR 11 har inte förelegat vid något av de beskattningsår som varit föremål för domarnas avkunnande. Den normgivning som fanns handlade om redovisning av varulager i form av FAR:s rekommendation R 2 och sedermera Redovisningsrådets rekommendation RR 2. I dessa fanns vissa regler om när en lagertillgång skulle anses ingå i varulagret. Där nämns både övergång av risker och rättigheter, köprättsligt avlämnande och avtalad fraktklausul som omständigheter som ska beaktas. Principiellt är dock redovisningen intäktsstyrd vilket innebär att i de fall regler om intäktsredovisning föreligger måste vad som ska betraktas som inneliggande lager för ett säljande företag styras av dessa.

text: Huvudregel i

text: Inkomstskattelagen

text: liksom i den i domarna aktuella Kommunalskattelagen är att resultatet av inkomst av näringsverksamhet ska beräknas enligt bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed. Departementschefens uttalande i prop 1945:377 ansluter sig också till denna princip. Utgångspunkten är där köparens situation men problematiken med inneliggande lager är gemensam för köpare och säljare. Vad som utgör god redovisningssed har under senare år fått en stramare innebörd. Presumtionen är att ett uttalande av en kvalificerad normgivare normalt ska anses utgöra god redovisningssed.

text: Frågan om när en försäljningsintäkt ska redovisas måste samordnas med frågan om vad som ska redovisas som inneliggande lager för att inte materiellt felaktiga resultat ska uppkomma. När det gäller frågan om inneliggande lager anser skatteverket att innebörden av god redovisningssed ska vara avgörande vid bedömningen. När det gäller säljarens situation är det framförallt Redovisningsrådets rekommendation RR 11 och Bokföringsnämndens allmänna råd

text: BFNAR 2003:3

text: som bestämmer denna innebörd. Enligt skatteverkets uppfattning styr intäktsredovisningen i sin tur om en lagertillgång ska redovisas eller ej hos den som avyttrat tillgången.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 722387-05/111

title: Justering för mobilmaster på tomtmark för småhus

text: Nytt: 2016-12-19

text: Detta ställningstagande har upphört att gälla och ersatts av ställningstagandet Justering av riktvärdet vid närhet till mobilmast, dnr

text: 131 526697-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Mobilmaster på tomtmark till småhus kan föranleda justering för säregna förhållanden enligt

text: 7 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: , FTL. Storleken på justeringsbeloppet ska beräknas efter samma principer som justering för kraftledningsstolpe på eller i direkt anslutning till tomten (avsnitt 5.2, Skatteverkets allmänna råd om grunderna för taxeringen och värdesättningen vid 2006 och senare års fastighetstaxering av småhusenheter, SKV A 2005:7). Justeringsbeloppets storlek ska motsvara högst fem procent på summan av riktvärdena för tomtmark och småhus. Detta under förutsättning att de allmänna villkoren i

text: 7 kap. 5 §

text: FTL och de särskilda förutsättningarna avseende justering för kraftledning är uppfyllda.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I anslutning till den förenklade småhustaxeringen 2006 har fråga uppkommit hur justering för säregna förhållanden ska ske när en mobilmast är belägen på eller i direkt anslutning till tomtmark för småhus.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Justering för säregna förhållanden enligt

text: 7 kap. 5 §

text: FTL skall ske om det föreligger värdefaktorer som inte särskilt beaktats vid riktvärdets bestämmande och som påtagligt inverkar på marknadsvärdet. Justeringens storlek skall motsvara 75 procent av den skillnad i marknadsvärde taxeringsenheten skulle ha med säregna förhållanden och motsvarande värde utan säregna förhållanden. Påtaglig inverkan av marknadsvärdet anses föreligga när det med ledning av riktvärden bestämda värdet bör höjas eller sänkas med minst tre procent, dock minst 25 000 kronor. Vad gäller justering för säregna förhållanden avseende förekomst av mobilmast i anslutning till tomtmark för småhus finns inga särskilda allmänna råd. Inför den allmänna fastighetstaxeringen av småhusenheter 2003 utarbetades dock ett allmänt råd som beaktade den negativa värdeinverkan som närhet till kraftledning kan medföra, RSV 2002:15. Dessa allmänna råd gäller även vid allmän fastighetstaxering av lantbruksenheter 2005, SKV A 2004:10 och förenklad fastighetstaxering av småhusenheter 2006 SKV A 2005:7.

text: De allmänna råden tar dels hänsyn till avståndet till kraftledningen, dels vilken S-nivåfaktor som gäller för värdeområdet. Justeringen varierar mellan två till tio procent på summan av riktvärdena för tomtmark och småhus. Utöver detta medges justering med ytterligare fem procent om det finns ledningsstolpe på eller i direkt anslutning till tomten. Vid beaktande av värdeinverkan avseende mobilmaster föreligger inte samma förutsättningar som vid förekomst av kraftledning. Tabellen över justeringar på grund av närhet, avståndet mellan huvudbyggnaden och kraftledningens ytterfas, är inte tillämplig vid bedömningen av den värdeinverkan som förekomst av mobilmast har. Med hänsyn till de relativt likartade förhållandena kan däremot den del av det allmänna rådet som avser värdeinverkan på grund av att en kraftledningsstolpe är placerad på eller i direkt anslutning till tomten tjäna till vägledning för bedömningen. De förhållanden som härvid avses är dels det intrång på tomtmarken som en mast medför, dels den förfulning som en mast i direkt blickfång innebär.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Föreligger de allmänna förutsättningarna för justering för säregna förhållanden enligt

text: 7 kap. 5 §

text: FTL skall justering för mobilmast på eller i direkt anslutning till tomten medges med högst fem procent på summan av riktvärdena för tomtmark och småhus. Detta under förutsättning att de särskilda förutsättningarna (intrång och förfulning) avseende justering för kraftledning är uppfyllda.

text: Styrsignalen ska tillämpas vid fastighetstaxering av småhus- och lantbruksenheter.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 723616-11/111

title: Gränsbelopp vid likvidation

text: 1 Sammanfattning

text: Gränsbelopp enligt

text: 57 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, kan beräknas för andel efter det att företag som gett ut andelen trätt i likvidation.

text: Vid användande av omkostnadsbeloppet som underlag för årets gränsbelopp under ett likvidationsförfarande uppgår detta till ett belopp motsvarande vad som återstår av omkostnadsbeloppet efter tidigare erhållna utskiftningar.

text: Inget hinder föreligger mot att beräkna gränsbelopp med användande av förenklingsregeln.

text: Detta ställningstagande gäller från och med den 1 januari 2009 och ersätter vid denna tidpunkt tidigare ställningstagande 2005-02-28, dnr

text: 130 120155-05/111

text: . Det nya ställningstagandet har tagits fram med anledning av ändrad lagstiftning och innebär ändring i sak vad avser rätt att beräkna gränsbelopp under ett likvidationsförfarande.

text: 2 Frågeställning

text: Från och med den 1 januari 2009 gäller nya regler avseende beräkningstidpunkten av årets gränsbelopp.

text: Fråga är om gränsbelopp kan beräknas enligt de nya bestämmelserna i

text: 57 kap.

text: IL efter det att ett företag trätt i likvidation.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: De aktiebolagsrättsliga reglerna om likvidation återfinns i

text: 13 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: . En likvidation innebär att bolagets verksamhet avvecklas och tillgångar avyttras. Eventuellt överskott fördelas på andelsägarna.

text: Av

text: 44 kap. 7 §

text: IL framgår att om ett företag träder i likvidation anses andelarna i företaget avyttrade vid tidpunkten för beslutet om likvidation. Detta utlöser kapitalvinstbeskattning och belopp som utskiftas behandlas som ersättning för andelen. Sker en utskiftning utan att bolaget är upplöst görs en kapitalvinstberäkning på sedvanligt sätt enligt de regler som gällde avyttringsåret.

text: Säljs andelen efter det att likvidationen påbörjats reduceras omkostnadsbeloppet med vad som tidigare dragits av vid kapitalvinstberäkningar i likvidationen. Omkostnadsbeloppet vid den faktiska avyttringen uppgår till så stor del som återstår av omkostnadsbeloppet,

text: 44 kap. 33 § första stycket

text: IL. Upphör likvidationen anses anskaffningsutgiften därefter på motsvarande sätt uppgå till vad som återstår av detta då likvidationen upphör,

text: 44 kap. 33 § andra stycket

text: IL.

text: I

text: 57 kap.

text: IL finns särskilda regler om beskattning av utdelning och kapitalvinst på s.k. kvalificerade andelar i fåmansföretag. Utdelning eller kapitalvinst upp till ett beräknat gränsbelopp beskattas i inkomstslaget kapital medan eventuell överskjutande del av utdelningen eller kapitalvinsten beskattas som inkomst av tjänst. Uppgår inte en erhållen utdelning till gränsbeloppet får det outnyttjade utrymmet sparas, sparat utdelningsutrymme, (

text: 57 kap. 13 §

text: IL). Lämnar företaget inte någon utdelning under året sparas hela gränsbeloppet.

text: Årets gränsbelopp beräknas vid årets ingång av den som vid denna tidpunkt äger andelen, 57 kap. 11 tredje stycket IL.

text: Årets gränsbelopp kan enligt den s.k. förenklingsregeln beräknas till ett schablonbelopp som fördelas på samtliga andelar i företaget. Enligt huvudregeln beräknas årets gränsbelopp med andelens omkostnadsbelopp som underlag. Med omkostnadsbelopp avses då det värde som skulle ha använts vid beräkning av kapitalvinst om andelen sålts vid beskattningsårets ingång,

text: 57 kap. 12 §

text: IL.

text: Bestämmelser i 57 kap. 11 § tredje stycket och 12 § IL om beräkningstidpunkten infördes från och med den 1 januari 2009, SFS 2008:1343,

text: prop. 2008/09:40

text: Bestämmelserna om lättnadsbelopp i

text: 43 kap.

text: IL har upphört att gälla. Ett eventuellt kvarstående sparat lättnadsutrymme vid utgången av år 2005 kunde utnyttjas senast vid 2011 års taxering, SFS 2005:1136 övergångsbestämmelserna p. 3-5 och 7 samt SFS 2006:1422, ändring av p. 7 i övergångsbestämmelserna till SFS 2005:1136.

text: 4 Bedömning

text: Som angetts i avsnitt 3 ovan anses en andel skattemässigt avyttrad när det företag som gett ut andelen träder i likvidation. Detta innebär att andelen anses avyttrad mot ersättning som motsvaras av vad som utskiftas. All utskiftning under ett likvidationsförfarande beskattas således som kapitalvinst.

text: Årets gränsbelopp kan beräknas på två sätt, antingen enligt huvudregeln (omkostnadsbeloppet) eller enligt förenklingsregeln (schablonbeloppet). Beräkningen sker vid beskattningsårets ingång oavsett vilken av beräkningsmetoderna som används och tillgodoräknas den som äger andelen vid denna tidpunkt.

text: Enligt tidigare bestämmelse i

text: 57 kap. 11 § tredje stycket

text: IL (i dess lydelse t.o.m. 31 december 2008) var det den som ägde andelen vid utdelningstillfället eller, om utdelning inte skett, vid årets utgång som tillgodoräknades årets gränsbelopp. Vid användande av huvudregeln så ansågs omkostnadsbeloppet vara det värde som skulle ha använts vid nämnda tidpunkter.

text: De äldre bestämmelserna utgick från att utdelningsbeskattning kunde ske. Numera föreligger inte någon koppling till beskattning för utdelning för beräkning av gränsbeloppet, eftersom beräkningen ska ske vid beskattningsårets ingång.

text: Huvudregeln

text: Som framgår av bestämmelsen i

text: 57 kap. 12 §

text: IL så utgör underlaget för årets gränsbelopp det omkostnadsbelopp för andelen som skulle ha använts om andelen sålts vid beskattningsårets ingång. Innebörden av bestämmelserna är att beräkningen av årets gränsbelopp sker med utgångspunkt i förhållandena vid denna tidpunkt.

text: Hänvisningen till det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelarna avyttrats medför en direkt koppling till de allmänna bestämmelserna om beskattning av kapitalvinst. Denna anknytning innebär, enligt Skatteverkets uppfattning, att de förhållanden som styr beräkningen av omkostnadsbeloppet även har betydelse för beräkningen av årets gränsbelopp.

text: Av

text: 44 kap. 33 §

text: IL framgår att om en andel säljs under pågående likvidationen så reduceras omkostnadsbeloppet med vad som tidigare utnyttjats vid kapitalvinstberäkningar i likvidationen.

text: Med hänsyn härtill är det Skatteverkets uppfattning att årets gränsbelopp kan beräknas under pågående likvidation om övriga förutsättningar för en sådan beräkning föreligger.

text: Eftersom underlaget för årets gränsbelopp är det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelen sålts så är det omkostnadsbeloppet enligt

text: 44 kap. 33 §

text: IL som får användas. Omkostnadsbeloppet vid beräkningen uppgår således till belopp motsvarande vad som kvarstår outnyttjat efter tidigare erhållna utskiftningar.

text: Exempel:

text: Omkostnadsbelopp per andel vid beslut om likvidation: 100 kr.

text: År 1 erhålls utskiftning med 75 kr per andel. Kapitalvinst 0 kr. Av omkostnadsbeloppet återstår 25 kr efter kapitalvinstberäkningen.

text: Vid ingången av år 2 är underlaget för årets gränsbelopp enligt huvudregeln 25 kr per andel.

text: Förenklingsregeln

text: Förenklingsregeln är ett alternativt sätt att beräkna årets gränsbelopp. Enligt regeln får ett schablonbelopp användas vid beräkningen. Det schablonmässiga beloppet avser alla andelarna i företaget och en delägare får tillgodoräkna sig ett belopp motsvarande sin ägarandel i företaget. Beräkningen sker, liksom vid användande av huvudregeln, vid beskattningsårets ingång.

text: Schablonbeloppet anses inte utgöra omkostnadsbelopp för andelarna utan utgör direkt årets gränsbelopp (jfr den s.k. schablonmetoden i

text: 48 kap. 15 §

text: IL).

text: Om årets gränsbelopp beräknas med utgångspunkt i ett schablonbelopp och inte med användande av andelens omkostnadsbelopp så saknas den koppling till kapitalvinstreglerna som föreligger vid användande av huvudregeln.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning föreligger därför inget hinder mot att under ett likvidationsförfarande beräkna gränsbelopp med användande av förenklingsregeln.

text: 130 120155-05/111

text: Vad avser lättnadsbelopp och sparat lättnadsutrymme tillämpas det äldre ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 723781-07/111

title: Vinstmarginalbeskattning; försäljning av levande djur

text: Nytt: 2023-05-15

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: finns i rättslig vägledning.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett levande djur inte är en begagnad vara när djuret köps från en privatperson som själv är uppfödare av djuret.

text: Det medför att en återförsäljare som köper ett levande djur från en privatperson under denna förutsättning, inte får använda

text: mervärdesskattelagens (1994:200)

text: , ML, bestämmelser om vinstmarginalbeskattning i samband med vidareförsäljning av djuret.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Genom EG-domen

text: , Förvaltnings AB Stenholmen, har EGdomstolen konstaterat dels att levande djur kan betraktas som begagnade varor, dels att ett djur som köps från en privatperson (i målet en annan än uppfödaren) kan betraktas som en begagnad vara, även om det säljs vidare efter träning för viss specifik användning.

text: Domen har väckt frågan om ett levande djur kan betraktas som en begagnad vara vid förvärv från en privatperson som även är uppfödare av djuret. Frågan gäller om bestämmelserna om vinstmarginalbeskattning enligt

text: 9 a kap.

text: ML kan användas vid förvärvarens vidareförsäljning även under den förutsättningen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 9 a kap. 1 §

text: ML tillämpas bestämmelserna om vinstmarginalbeskattning vid en skattskyldig återförsäljares omsättning av begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter som levererats till honom inom EG av bl.a. någon annan än en näringsidkare. Vid vinstmarginalbeskattning utgörs beskattningsunderlaget enligt

text: 9 a kap. 9 § första stycket

text: ML av återförsäljarens vinstmarginal minskad med den mervärdesskatt som hänför sig till marginalen.

text: Med begagnade varor avses enligt

text: 9 a kap. 4 §

text: ML sådana varor som har varit i bruk och som är lämpliga för vidare användning i befintligt skick eller efter reparation. Från denna definition görs vissa undantag som inte är av betydelse för denna fråga.

text: Med skattskyldig återförsäljare förstås enligt

text: 9 a kap. 8 § första stycket

text: ML en skattskyldig person som inom ramen för sin ekonomiska verksamhet förvärvar eller importerar begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter i syfte att sälja dem vidare.

text: Motsvarande definitioner i

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, finns i

text: artikel 311.1

text: punkterna 1 och 5.

text: Begagnade varor definieras i direktivet som materiell lös egendom som är lämplig för vidare användning i befintligt skick eller efter reparation. På motsvarande sätt som i ML finns vissa undantag uppräknade.

text: Beskattningsbar återförsäljare definieras i mervärdesskattedirektivet som en beskattningsbar person som inom ramen för sin ekonomiska verksamhet köper i syfte att sälja vidare, för sin rörelse använder eller importerar begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter. Det gäller oberoende av om denna beskattningsbara person handlar för egen räkning eller för en annan persons räkning inom ramen för ett avtal enligt vilket provision ska betalas vid köp eller försäljning.

text: I ett överklagat förhandsbesked,

text: RÅ 2000 not. 196

text: , gällde frågan om en otränad unghäst kunde anses vara en begagnad vara. Hästen förvärvades från uppfödaren (privatperson) och tränades därefter till ridhäst.

text: Skatterättsnämnden hade hänvisat till förarbetsuttalanden av vilka det framgår att ett syfte med bestämmelserna om vinstmarginalbeskattning var att undvika dubbelbeskattning. Denna uppkommer om en slutkonsument, som inte har rätt till avdrag för ingående skatt förvärvar en vara som är belastad med mervärdesskatt och senare på nytt för ut varan på den kommersiella marknaden genom att sälja varan till en skattskyldig återförsäljare. Uppfödaren av en unghäst uppgavs vara att betrakta som en producent av en vara och inte som en slutkonsument. Vidare ansågs att någon mervärdesskatt hänförlig till ett förvärv inte hade utgått för uppfödaren. Någon dubbelbeskattning uppkom då inte. Hästen ansågs därför inte utgöra en begagnad vara. Regeringsrätten fastställde Skatterättsnämndens förhandsbesked i den del det hade överklagats.

text: EG-domstolen har i målet

text: , Förvaltnings AB Stenholmen, behandlat frågor som har betydelse för om vinstmarginalbeskattning får användas vid omsättning av levande djur. Målet avsåg en häst som köpts som otränad unghäst från privatperson (annan än uppfödaren) och som efter träning till ridhäst skulle säljas.

text: Regeringsrätten frågade EG-domstolen om ett djur kunde betraktas som en begagnad vara. Om så var fallet önskades svar på frågan om ett djur som köps från en privatperson (annan än uppfödaren) och som efter träning för viss specifik användning försäljs vidare skulle betraktas som en begagnad vara.

text: EG-domstolen ansåg att levande djur kan vara att betrakta som begagnade varor. Domstolen ansåg även att djur som köps från en privatperson (annan än uppfödaren) och som efter träning för viss specifik användning säljs vidare kan vara att betrakta som begagnade varor i den mening som avses i bestämmelsen.

text: Som stöd för denna slutsats anförde EG-domstolen bl.a. följande, punkt 25.

text: "Om beskattning sker på hela det pris som tas ut vid en leverans från en skattskyldig återförsäljare av ett sådant djur som en häst, som har köpts från en privatperson och som efter träning försäljs vidare, skulle i princip en dubbelbeskattning uppkomma. Oavsett hur stor den del av priset som kan hänföras till träningen av hästen är, kommer det nämligen alltid att återstå en del av priset som motsvarar inköpspriset och som i så gott som alla fall innefattar ett belopp som utgör ingående mervärdesskatt för privatpersonen, men som varken denne eller den skattskyldige återförsäljaren har någon avdragsrätt för."

text: RÅ 2004 ref. 45

text: utgör Regeringsrättens ställningstagande med anledning av EGdomen ovan. Regeringsrätten fann att bestämmelserna i

text: 9 a kap. 4 §

text: ML ledde till samma resultat som mervärdesskattedirektivet hade gjort vid EGdomstolens prövning. Även Regeringsrätten ansåg därför att en häst som köps från en privatperson (annan än uppfödaren) och som efter träning till ridhäst säljs vidare, var att betrakta som en begagnad vara.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Förutsättningarna i EG-domen

text: , Förvaltnings AB Stenholmen, skiljer sig från förutsättningarna i det fall som här ska bedömas på så sätt att privatpersonen från vilken återförsäljaren förvärvar djuret även är uppfödare av djuret. Förutsättningarna här överensstämmer i stället med

text: RÅ 2000 not. 196

text: Påpekandet i nu nämnda mål att mervärdesskatt inte hade utgått vid uppfödarens förvärv är en omständighet som alltid kan åberopas för en uppfödare. Skatteverket anser dock inte att förekomst av debiterad skatt i ett tidigare led utgör ett villkor för att få använda vinstmarginalbeskattning. Varken ML eller mervärdesskattedirektivet innehåller något sådant villkor.

text: Regeringsrätten ansåg i domen

text: RÅ 2000 not. 196

text: att den häst som förvärvades från uppfödaren, inte var en begagnad vara. Skatteverket menar att det i den senare EGdomen C320/02, Förvaltnings AB Stenholmen, inte finns några ställningstaganden som Regeringsrättens slutsats strider mot. En uttalad förutsättning i frågeställningen till EGdomstolen var att djuret köptes från en privatperson som var "annan än uppfödaren". EGdomstolens förhandsavgörande är utformat enbart utifrån den förutsättningen.

text: Sammantaget anser Skatteverket att ett levande djur som köps från en privatperson som också är uppfödare av djuret i fråga, inte utgör en begagnad vara. Under denna förutsättning får en skattskyldig återförsäljare som köper djuret från privatpersonen inte använda bestämmelserna om vinstmarginalbeskattning vid sin vidareförsäljning av djuret.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 723791-07/111

title: Begreppen omsättning och leverans m.m.

text: Nytt: 2019-01-15

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Omsättning av vara och leverans, mervärdesskatt, dnr

text: 202 398393-18/111

text: 1 Sammanfattning

text: Enligt Skatteverkets bedömning ska uttrycken "omsättning av varor" och "leverans" i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, tolkas på ett sätt som är konformt med

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet. Detta innebär enligt Skatteverket följande.

text: Begreppet "omsättning av varor" i ML har samma innebörd som begreppet "leverans av varor mot ersättning" i mervärdesskattedirektivet.

text: Begreppet "leverans" i ML har samma innebörd som "leverans av varor" i mervärdesskattedirektivet, d.v.s. överföring av rätten att såsom ägare förfoga över materiella tillgångar.

text: Detta innebär att "omsättning av varor" och "leverans" i ML:s mening inträffar vid samma tidpunkt.

text: Innebörden av begreppen "omsättning av varor" och "leverans" i ML är oberoende i förhållande till svenska civilrättsliga bestämmelser om äganderättsövergång och leverans.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I ML används begreppet "omsättning av varor" för att bestämma vad som ska beskattas. Begreppet "leverans" används i ML för att bestämma när beskattningen ska göras. Med begreppet "omsättning av varor" förstås överlåtande av varan mot ersättning. Med begreppet "leverans" förstås avlämnandet av varan.

text: Fråga har nu uppkommit om sambandet mellan mervärdesskattedirektivets begrepp "leverans av varor" och ML:s begrepp "omsättning av varor" respektive "leverans".

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 1 kap. 1 § första stycket 1

text: ML ska skatt betalas till staten bl.a. vid skattepliktig omsättning inom landet av varor som görs i en yrkesmässig verksamhet.

text: Vid omsättning av vara inträder skattskyldigheten enligt

text: 1 kap. 3 § första stycket

text: ML när varan har levererats. Enligt

text: 1 kap. 3 § andra stycket

text: ML förstås med leverans av en vara att varan avlämnas eller att den sänds till en köpare mot postförskott eller efterkrav.

text: I

text: prop. 1993/94:99, s. 126

text: , sägs att med leverans avses civilrättsligt avlämnande, med undantag för avsändande mot postförskott eller efterkrav. Hänvisning görs bl.a. till

text: köplagens (1992:931)

text: bestämmelser.

text: Enligt

text: 2 kap. 1 § första stycket 1

text: ML förstås med omsättning av vara bl.a. att varan överlåts mot ersättning.

text: I

text: prop. 1993/94:99, s. 135

text: , sägs att med omsättning av vara förstås att äganderätten till varan överlåts mot ersättning. Vidare sägs att om det är fråga om en överlåtelse eller inte måste avgöras enligt de civilrättsliga reglerna.

text: I

text: prop. 1994/95:57

text: har regeringen lämnat förslag till den lagtekniska anpassning av ML som behövs vid ett svenskt medlemskap i EU. På s. 75 sägs att i propositionen har beaktats EG-direktiven i deras då gällande lydelse. Propositionen innehåller inte några förslag om ändring av ML i de ovan nämnda avseendena.

text: Av artikel 411.2 i mervärdesskattedirektivet framgår att hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvisningar till mervärdesskattedirektivet och att de ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XII.

text: Av artikel2.1 ai mervärdesskattedirektivet framgår att leverans av varor mot ersättning ska vara föremål för beskattning när leveransen görs inom en medlemsstats territorium av en beskattningsbar person när denne agerar i denna egenskap.

text: Enligt artikel 14.1 i mervärdesskattedirektivet avses med leverans av varor överföring av rätten att såsom ägare förfoga över materiella tillgångar.

text: Enligt artikel 62.1 i mervärdesskattedirektivet avses med beskattningsgrundande händelse den händelse genom vilken de rättsliga villkoren för att mervärdesskatt ska bli utkrävbar är uppfyllda. Enligt

text: artikel 62.2

text: avses med mervärdesskattens utkrävbarhet att staten enligt lag får rätt att vid en given tidpunkt kräva skatt från den person som är betalningsskyldig för skatten.

text: Enligt artikel 63 i mervärdesskattedirektivet inträder den beskattningsgrundande händelsen och mervärdesskatt blir utkrävbar vid den tidpunkt då leveransen av varorna eller tillhandahållandet av tjänsterna äger rum.

text: EG-domstolen har i

text: , Shipping and Forwarding Enterprise Safe BV, uttalat sig om innebörden av uttrycket leverans av varor. Enligt domstolen innefattar begreppet samtliga överföringar av materiell egendom från en part till en annan, vilka ger mottagaren befogenhet att faktiskt förfoga över egendomen som om han var ägare till densamma. Detta begrepp är oberoende i förhållande till de civilrättsliga bestämmelserna om äganderättsövergång i de olika medlemsstaterna.

text: EG-domstolen har i målen 14/83, von Colson, och

text: , Marleasing, fastslagit principen om EG-konform tolkning. Domstolen uttalar att medlemsstaterna till följd av ett direktiv har en skyldighet att uppnå det resultat som föreskrivs i detta direktiv. Medlemsstaterna har också en förpliktelse enligt fördraget att vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att denna skyldighet fullgörs. Detta åligger alla myndigheter i medlemsstaterna. Enligt EG-domstolen är en nationell domstol skyldig att, i den utsträckning det är möjligt, tolka den nationella rätten mot bakgrund av direktivets ordalydelse och syfte så att det resultat som avses i direktivet uppnås. Detta gäller enligt EG-domstolen oavsett om de nationella bestämmelserna har antagits före eller efter direktivet.

text: I

text: RÅ 1999 not. 282

text: uttalar Regeringsrätten att bestämmelserna i ML har anpassats till innehållet i mervärdesskattedirektivet och att tolkningen av ML:s bestämmelser därför i första hand ska ske utifrån EG-regler och den EG-rättsliga praxis som finns på området.

text: I

text: RÅ 2003 ref. 21

text: uttalar Regeringsrätten att eftersom ML grundas på mervärdesskattedirektivet ska bestämmelserna i lagen tolkas på ett sätt som är konformt med direktivet. Vid tolkningen ska särskild hänsyn tas till de principer som finns nedlagda i direktivet och de vägledande domar som EG-domstolen har lämnat på området.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: EG-domstolen har slagit fast att nationella bestämmelser som är en följd av ett direktiv ska tolkas i enlighet med direktivreglerna så långt det är möjligt med hänsyn till den nationella rättsordningen, s.k. EG-konform tolkning.

text: Vid den lagtekniska anpassning som gjordes av ML inför Sveriges inträde i EU har lagstiftaren valt att inte ändra de aktuella delarna av ML.

text: I normalfallet föreligger det inte någon konflikt mellan de nationella bestämmelserna om äganderättsövergång och mervärdesskattedirektivets begrepp "leverans av varor". I vissa fall skulle dock en tillämpning av de aktuella bestämmelserna i ML, utifrån det som anges i förarbetena, ge ett annat resultat än det som följer av mervärdesskattedirektivet.

text: Någon motsvarande uppdelning görs inte i mervärdesskattedirektivet. Där används begreppet "leverans av varor", vilket är ett gemenskapsrättsligt begrepp. Begreppet används för att bestämma både vad som ska beskattas och när beskattning ska göras. Enligt EG-domstolens dom i

text: , Shipping and Forwarding Enterprise Safe BV, ska begreppet avse samtliga överföringar av materiell egendom från en part till en annan, som gör att mottagaren faktiskt kan förfoga över egendomen som om han var ägare till den. Begreppet är oberoende i förhållande till de civilrättsliga bestämmelserna om äganderättsövergång i de olika medlemsstaterna.

text: De begrepp som används i ML — omsättning av en vara, överlåtelse av en vara mot ersättning, leverans av en vara och att en vara avlämnas — har enligt Skatteverkets uppfattning inte någon sådan entydig och från direktivbestämmelserna avvikande innebörd att en EG-konform tolkning av dem är utesluten. Det som uttalas i förarbetena ska inte ensamt kunna utgöra hinder för en EG-konform tolkning. Det ska också noteras att förarbetena i detta fall är från 1993, d.v.s. från tid före Sveriges inträde i EU. Enligt Skatteverkets uppfattning ska de aktuella bestämmelserna i ML tolkas utifrån innebörden av motsvarande bestämmelser i mervärdesskattedirektivet.

text: En EG-konform tolkning av de aktuella begreppen innebär enligt Skatteverket följande.

text: Innebörden av begreppen "omsättning av varor" och "leverans" i ML är oberoende i förhållande till svenska civilrättsliga bestämmelser. Begreppen ska tolkas EG-konformt även om det i förarbetena till ML hänvisas till annan svensk lagstiftning.

text: Enligt

text: 1 kap. 3 § andra stycket

text: ML förstås med leverans även att varan sänds till en köpare mot postförskott eller efterkrav. Dessa begrepp är enligt Skatteverkets uppfattning så klara och entydiga att någon EG-konform tolkning inte är möjlig inom det nationella tolkningsutrymmet. I de fall då varor sänds till köparen mot postförskott eller efterkrav inträder alltså skattskyldigheten enligt ML vid tidpunkten för avsändandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 725372-09/111

title: Socialavgifter på för- och efterskottsbetalningar

text: 1 Sammanfattning

text: I de fall förskottsbetalningar utgör ersättning för arbete som ska komma att utföras under tid då betalningsmottagaren omfattas av svensk socialförsäkring ska socialavgifter betalas i Sverige på utgiven ersättning. Beloppet ska ligga till grund för beräkning av pensionsgrundande inkomst (PGI). Detta gäller även om personen vid utbetalningstillfället inte omfattas av svensk socialförsäkring.

text: I de fall efterskottsbetalningar utgör ersättning för arbete som utfördes under tid då betalningsmottagaren omfattades av svensk socialförsäkring ska socialavgifter betalas i Sverige på utgiven ersättning. Beloppet ska ligga till grund för beräkning av PGI. Detta gäller även om personen vid utbetalningstillfället inte längre omfattas av svensk socialförsäkring.

text: Om en person vid tidpunkten för arbetets utförande omfattas av annat lands socialförsäkring ska för- respektive efterskottsbetalningen inte ligga till grund för uttag av socialavgifter och beräkning av PGI. Detta gäller även om personen vid utbetalningstillfället omfattas av svensk socialförsäkring.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit om socialavgifter ska betalas i Sverige och PGI beräknas på för- och efterskottsbetalningar avseende arbete som ska utföras eller har utförts under tid som den som utfört arbetet omfattas av svensk socialförsäkring eller om socialförsäkringstillhörigheten vid utbetalningstillfället ska styra skyldigheten att betala socialavgifter.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 2 kap. 4 § socialavgiftslagen (2000:980)

text: , SAL, framgår bl.a. att arbetsgivaravgifter ska betalas på avgiftspliktig ersättning för arbete i Sverige.

text: Av

text: 2 kap. 7 § socialförsäkringslagen (1999:799)

text: , SofL, framgår att med arbete i Sverige avses förvärvsarbete i verksamhet här i landet.

text: Av 3 kap. 5 § SofL framgår att den som arbetar i Sverige bl.a. är försäkrad för inkomstgrundad ålderspension.

text: Enligt artikel 13 2.a) förordning

text: (EEG) nr 1408/71

text: om tillämpningen av systemen för social trygghet (förordningen) ska den som är anställd för arbete inom en medlemsstats territorium omfattas av denna medlemsstats lagstiftning även om han är bosatt inom en annan medlemsstats territorium.

text: I

text: artikel 14

text: 2. b) anges att den som normalt arbetar i flera olika medlemsstater omfattas av bosättningslandets socialförsäkring om han till viss del utför arbete inom detta territorium.

text: EG-domstolen har i dom Nr 102/76, Perenboom, angett att artikel 13 i förordning 1408/71 förhindrar den medlemsstat där en person är bosatt att kräva socialavgifter på ersättning som personen fått för arbete som han utfört i en annan medlemsstat och vars lagstiftning han omfattas av när arbetet utfördes.

text: Även i dom Nr

text: , Aldewereld, har EG-domstolen klargjort att huvudregeln i 1408/71 är att en person endast ska omfattas av ett lands socialförsäkring åt gången.

text: I dom nr 8/75, Football Club d´Andlau, har EG-domstolen slagit fast att vid samtidigt arbete i flera länder ska den anställde omfattas av lagstiftningen i bosättningslandet.

text: Kammarrätten i Stockholm har i dom 2005-04-13, mål nr 4780-04, angett att arbetsgivaravgifter inte skulle betalas på sign-on bonus som betalades ut till en person som vid utbetalningstillfället var bosatt i Storbritannien.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Både i svensk lag och i förordningen har socialförsäkringstillhörigheten kopplats till arbetslandet dvs. huvudregeln är att en person ska omfattas av svensk socialförsäkring om arbetet utförs i Sverige.

text: Av SAL framgår att socialavgifter ska betalas på ersättning för arbete som utförts under tid som personen omfattas av svensk socialförsäkring.

text: Huvudprincipen i förordningen är att en person som omfattas av förordningen endast ska omfattas av ett lands lagstiftning åt gången. Det är normalt lagstiftningen i det land där arbetet utförs som ska tillämpas både vad gäller försäkringstillhörighet och skyldighet att betala socialavgifter. I vissa fall är det dock bosättningslandets lagstiftning som är tillämplig. Detta gäller exempelvis om en person normalt arbetar både i den medlemsstat där han är bosatt och i en annan medlemsstat. Motsvarande regler finns även för egenföretagare.

text: I förordningen regleras inte uttryckligen i vilken medlemsstat som socialavgifter ska betalas. Detta följer istället indirekt av att förordningen utpekar det land vars lagstiftning ska tillämpas i det enskilda fallet (den behöriga medlemsstaten). Rätten för en medlemsstat att ta ut avgifter är avhängig av förordningens bestämmelser om tillämplig lagstiftning.

text: Varken SAL, SofL eller förordningen kopplar skyldigheten att betala socialavgifter till vilket lands lagstiftning en person omfattas av när ersättning för arbete betalas ut.

text: Av EG-domstolens dom Nr 102/76, Perenboom, framgår att den medlemsstat där en person är bosatt inte har rätt att kräva socialavgifter på ersättning som personen fått för arbete som han utfört i en annan medlemsstat och vars lagstiftning han omfattades av när arbetet utfördes.

text: Det är skatteverkets uppfattning att bedömningen av om socialavgifter ska betalas i Sverige och om PGI ska beräknas ska göras utifrån de omständigheter som föreligger under den period arbetet, för vilket ersättning utgår, utförs. Om personen tillhör svensk socialförsäkring under den tid arbetet utförs ska utgiven ersättning ligga till grund för socialavgifter och beräkning av PGI. Detta gäller även om personen vid utbetalningstillfället inte omfattas av svensk socialförsäkring.

text: 4.1 Förskottsbetalning

text: Kammarrätten i Stockholm har i dom 2005-04-13, mål nr 4780-04, beslutat att arbetsgivaravgifter inte ska betalas på ersättning som betalas ut i förskott till en person som ska komma att arbeta i Sverige men som vid utbetalningstillfället bor i Storbritannien.

text: Kammarrätten har bl.a. åberopat EG-domstolens dom 8/75, Football Club d´Andlau. Frågan i det målet var om kravet på normalt arbete i två eller flera medlemsländer kan anses uppfyllt när ett enstaka tillfälligt arbete utförs i annan medlemsstat och personen i fråga för övrigt endast arbetar i bosättningsstaten. Utgången i målet, som fastslog att bosättningslandet lag gäller vid arbete i flera medlemsstater, ger enligt Skatteverkets mening ingen vägledning, i den aktuella frågan.

text: Förordningens regler om arbete i två eller flera länder blir, enligt Skatteverkets uppfattning, endast tillämpliga i de fall en person samtidigt arbetar i flera olika medlemsländer eller för flera olika arbetsgivare.

text: Reglerna om normalt arbete i två eller flera länder är däremot inte tillämpliga i de fall en person arbetar i ett land och under tid han arbetar där får en ersättning avseende arbete som ska utföras eller har utförts under tid när personen omfattas av ett annat lands socialförsäkring.

text: Det är Skatteverkets uppfattning att förskottsbetalning som görs till en person som ska utföra arbete i Sverige ska hänföras till detta arbete och att försäkringstillhörighet och avgiftsskyldighet därför ska kopplas till personens försäkringstillhörighet när arbetet utförs. Vilket lands socialförsäkring en person omfattas av vid utbetalningstillfället saknar betydelse. Att ta emot en utbetalning för arbete kan i sig inte jämställas med att arbete utförs.

text: 4.2 Efterskottsbetalning

text: Det är Skatteverkets uppfattning att ersättning som betalas ut i efterskott till en person som vid tidpunkten för arbetets utförande omfattades av svensk socialförsäkring ska ingå i underlaget för socialavgifter och beräkning av PGI. Detta gäller även om personen vid utbetalningstidpunkten inte längre omfattas av svensk socialförsäkring.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 726886-06/111

nyckelord:
Bokföring & redovisning
Inkomstskatt

title: Omstruktureringsreserv vid inkråmsförvärv

text: Nytt: 2025-03-10

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2025-03-10, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Ett företags förvärv av ett annat företags verksamhet kan ske i form av köp av dess tillgångar, s.k. inkråmsförvärv. Ett förvärvande företag som tillämpar Redovisningsrådets rekommendation RR 1:00 Koncernredovisning ska, under viss förhållanden, ta upp en avsättning avseende omstruktureringsplaner för den köpta verksamheten som förvärvad skuld i förvärvsanalysen. Det innebär att avsättningen ska bokföras som skuld vid förvärvet. Den redovisningsmässiga behandlingen ska även följas skattemässigt. Eftersom avsättningen är förvärvad och inte har påverkat resultaträkningen erhålles inget skattemässigt avdrag för den. Upplösningen av denna "avsättning för omstruktureringsåtgärder" utgör en skattepliktig inkomst för förvärvaren samtidigt som avdrag erhålls för de utgifter för omstruktureringsåtgärderna som företaget haft. Det innebär att något nettoavdrag för de utgifter som planen omfattar inte medges.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Om ett företag förvärvar en verksamhet från ett annat företag genom att köpa dess tillgångar kan detta köp ibland vara förknippat med omstruktureringsplaner av den köpta verksamheten. Frågan är om en avsättning för dessa planerade omstruktureringsåtgärder ska tas upp som en förvärvad skuld eller om avsättning ska göras i det förvärvande företaget efter köpet. Ska avsättningen tas upp som en förvärvad skuld kommer de planerade omstruktureringsåtgärderna inte att kostnadsföras i resultaträkningen. Ska avsättningen göras efter förvärvet kommer de att kostnadsföras. Fråga är också om den skattemässiga behandlingen ska följa den redovisningsmässiga.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Icke noterade företag som inte tillämpar Redovisningsrådets rekommendation 32:05 Redovisning för juridiska personer ska tillämpa Redovisningsrådets rekommendation RR 1:00 Koncernredovisning. Denna rekommendation ska tillämpas såväl vid upprättande av koncernredovisning som vid direkt förvärv av ett annat företags nettotillgångar, s.k. inkråmsförvärv. Framtida utgifter för omstruktureringsåtgärder som är en följd av en förvärvares planer vid tidpunkten för förvärvet ska om vissa kriterier är uppfyllda redovisas som förvärvad skuld. Dessa kriterier är i korthet följande:

text: Vid förvärvstidpunkten ska huvuddragen i en plan som innefattar avveckling eller neddragning av de förvärvade verksamheterna föreligga.

text: Huvuddragen i planen ska ha tillkännagetts senast vid förvärvstidpunkten.

text: Senast tremånader efter förvärvstidpunkten eller vid tidpunkten då årsredovisningen avges, om den infaller tidigare, ska ett konkret åtgärdsprogram ha utformats.

text: Enligt

text: 14 kap. 2 § inkomstskattelagen

text: (IL) ska resultatet beräknas enligt bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. För avdrag för framtida omstruktureringsutgifter saknas särskilda skatteregler. Av detta följer att en avsättning för omstruktureringsåtgärder som lösts upp under beskattningsåret ska tas upp som intäkt vid beskattningen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Genom att ta upp avsättningen för de framtida utgifterna för omstrukturering som en förvärvad skuld i balansräkningen blir dessa en del av investeringen. Enligt

text: 14 kap. 2 §

text: IL ska vid periodiseringen bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed tillämpas. Frågan om vilka tillgångar och skulder som ska anses ingå i ett inkråmsförvärv är ingen renodlad periodiseringsfråga utan kan även sägas vara en klassificeringsfråga. En tillämpning av RR 1:00 får ändå anses vara förenlig med

text: 14 kap. 2 §

text: IL. Vad gäller den skattemässiga klassificering av avsättningar saknas särskilda skatteregler varför den redovisningsmässiga bedömningen bör vara vägledande. Skatteverket anser därför att bestämmelsen om avsättning för omstruktureringsåtgärder i RR 1:00 även ska tillämpas vid beräkningen av det skattemässiga resultatet.

text: Eftersom avsättningen är förvärvad och har bokförts som skuld men utan resultatpåverkan erhålles inget skattemässigt avdrag för den. En avsättning för omstruktureringsåtgärder som lösts upp under beskattningsåret ska tas upp som intäkt vid beskattningen. Samtidigt erhålls avdrag för de utgifter som avser omstruktureringen som företaget haft under beskattningsåret. Resultatet blir att företaget inte får något nettoavdrag för de omstruktureringsutgifter som följer av planen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 726898-06/111

title: Negativ goodwill vid inkråmsförvärv

text: Nytt: 2025-03-10

text: 1 Sammanfattning

text: Ett företags förvärv av ett annat företags verksamhet kan ske i form av köp av dess tillgångar, s.k. inkråmsförvärv. Ett förvärvande företag som tillämpar Redovisningsrådets rekommendation RR 1:00 Koncernredovisning ska, under viss förhållanden, ta upp en skuld motsvarande negativ goodwill för den köpta verksamheten. Den redovisningsmässiga behandlingen ska även följas skattemässigt. Upplösningen av den negativa goodwillen utgör därför en skattepliktig inkomst för förvärvaren.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett företag kan förvärva en verksamhet från ett annat företag genom att köpa dess nettotillgångar, s.k. inkråmsförvärv. Ibland kan fallet vara att det verkliga värdet av de förvärvade nettotillgångarna är högre än köpeskillingen. Ett förvärvande företag som tillämpar Redovisningsrådets rekommendation RR 1:00 Koncernredovisning ska då redovisa det överstigande värdet som en skuldpost under benämningen negativ goodwill. Denna negativa goodwill ska tas upp som intäkt i resultaträkningen antingen successivt eller omedelbart beroende på vad den negativa goodwillen är hänförlig till. Fråga är om denna redovisningsmässiga intäkt också utgör en skattepliktig intäkt.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Icke noterade företag som inte tillämpar Redovisningsrådets rekommendation RR 32:05 Redovisning för juridiska personer ska tillämpa Redovisningsrådets rekommendation RR 1:00 Koncernredovisning. Denna rekommendation ska tillämpas såväl vid upprättande av koncernredovisning som vid direkt förvärv av ett annat företags nettotillgångar, s.k. inkråmsförvärv.

text: När anskaffningsvärdet är lägre än det verkliga värdet av de förvärvade nettotillgångarna redovisas negativ goodwill som en skuldpost. Innan negativ goodwill redovisas ska det säkerställas att identifierbara tillgångar inte övervärderats eller att identifierbara skulder inte medtagits eller underskattats.

text: Negativ goodwill kan motsvara förväntade framtida förluster eller kostnader som har identifierats men inte kan redovisas som identifierbara skulder vid förvärvstidpunkten. Negativ goodwill ska då upplösas när dessa förluster och kostnader redovisas i framtiden. I den utsträckning som negativ goodwill inte avser förväntade förluster eller kostnader ska den redovisas som intäkt enligt följande:

text: a) den del av negativ goodwill som inte överstiger det verkliga värdet på förvärvade identifierbara icke monetära tillgångar intäktsförs på ett systematiskt över en period som beräknas som kvarvarande vägd genomsnittlig nyttjandeperiod för de förvärvade tillgångarna som är avskrivningsbara och

text: b) den del av negativ goodwill som överstiger det verkliga värdet på förvärvade identifierbara icke monetära tillgångar redovisas som intäkt omedelbart.

text: Enligt

text: 14 kap. 2 § inkomstskattelagen

text: (IL) ska resultatet beräknas enligt bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag. För avdrag för värdeminskningsavdrag på förvärvad goodwill finns särskilda skatteregler i

text: 18 kap.

text: IL. För negativ goodwill saknas dock särskilda skatteregler.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Genom att ta upp den negativa goodwillen som en förvärvad skuld blir den en del av investeringen. Enligt

text: 14 kap. 2 §

text: IL ska vid periodiseringen bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed tillämpas. Frågan om vilka tillgångar och skulder som ska anses ingå i ett inkråmsförvärv är ingen renodlad periodiseringsfråga utan kan även sägas vara en klassificeringsfråga. En tillämpning av RR 1:00 får ändå anses vara förenlig med denna bestämmelse. Vad gäller klassificering av negativ goodwill saknas särskilda skatteregler varför den redovisningsmässiga bedömningen bör vara vägledande. Skatteverket anser därför att bestämmelsen om negativ goodwill och dess upplösning i RR 1:00 även ska tillämpas vid beräkningen av det skattemässiga resultatet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 727157-08/111

title: Beståndsöverlåtelse av s.k. kapitalpensionsförsäkringar

text: Nytt: 2020-06-29

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2020-06-15, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Försäkringsavtal avseende kapitalpension som överlåts till en annan försäkringsgivare eller överförs till en annan del av försäkringsgivarens verksamhet behåller sin skatterättsliga status när det gäller avkastningsskatt förutsatt att överlåtelsen eller överföringen görs senast den 31 december 2008. Överlåtelse eller överföring som görs efter den 31 december 2008 medför enligt övergångsbestämmelserna till AvPL att nya avtal ingås. Eftersom det fr.o.m. den 2 feb. 2007 skatterättsligt sett inte går att teckna nya kapitalpensionsförsäkringar förlorar avtalen sin skatterättsliga status av pensionsförsäkring när det gäller avkastningsskatt. Försäkringarna kommer således att vara "vanliga" kapitalförsäkringar och beskattas med den högre avkastningsskatten 27%.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Skattereglerna för pensionsförsäkringar har ändrats med anledning av EG-rätten. Ändringar har bl.a. gjorts i

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, lagen (

text: ) om avkastningskatt på pensionsmedel, AvPL, och lagen (

text: ) om självdeklarationer och kontrolluppgifter, LSK, (

text: prop. 2007/08:55

text: bet. 2007/08:SkU24

text: rskr. 2007/08:155

text: , SFS 2008:134, 136 och 139). De nya bestämmelserna trädde i kraft den 1 maj 2008 och tillämpas, med något undantag, på försäkringsavtal som ingåtts fr.o.m. den 2 februari 2007. En förändring är att det svenska kravet på att en pensionsförsäkring ska vara meddelad i Sverige, det s.k. etableringskravet, har utvidgats till att gälla även försäkringsrörelse som bedrivs från ett fast driftsställe i en annan stat inom EES än Sverige.

text: I och med att försäkringar som uppfyller de svenska kvalitativa kraven och som meddelas inom EES-området numera klassificeras som pensionsförsäkringar har de särskilda reglerna i AvPL om s.k. kapitalpensionsförsäkringar slopats (9 § AvPL). Enligt övergångsbestämmelserna till AvPL gäller dock dessa regler alltjämt för s.k. äldre avtal, dvs. avtal som tecknats före den 2 februari 2007. Av övergångsbestämmelserna framgår vidare att en överlåtelse av äldre försäkringsavtal till en ny försäkringsgivare eller en överföring av sådana avtal från en enhet till en annan enhet hos försäkringsgivaren efter den 31 december 2008 medför att nya försäkringsavtal anses ha ingåtts.

text: Fråga har uppkommit om kapitalpensionsförsäkringsavtal som överlåts till en ny försäkringsgivare efter 31 december 2008 alternativt senast 31 december 2008 även fortsättningsvis ska beskattas med samma avkastningsskatt som pensionsförsäkringar (15 %). Frågan avser överlåtelser som sker inom Sverige, mellan Sverige och en annan EES-stat alternativt mellan två övriga EES-stater. Blir svaret annorlunda om överlåtelsen inte avser ett försäkringsbestånd utan en enskild försäkring?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av 9 § AvPL, i dess lydelse före den 1 maj 2008, följer att avkastningsskatt på personförsäkringar tas ut med 15 procent av skatteunderlaget om skatten är hänförlig till en pensionsförsäkring. Med pensionsförsäkring likställs enligt 9 § 3 st . p. 1 AvPL i dess lydelse före den 1 maj 2008 en s.k. kapitalpensionsförsäkring. Med en kapitalpensionsförsäkring avses en i Sverige tecknad kapitalförsäkring som uppfyller de då gällande kvalitativa villkoren i IL för att vara en pensionsförsäkring men som enligt försäkringsavtalet klassificerats som en kapitalförsäkring (58:2-försäkring). Med kapitalpensionsförsäkring avses också en kapitalförsäkring som uppfyller villkoren för en pensionsförsäkring i 58 kap. 6-16 §§ IL om den har meddelats i en sådan verksamhet som avses i

text: 2 kap. 1 § 2 lagen (1998:293)

text: om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i Sverige, LUFV, (Ekman-försäkring).

text: Av övergångsbestämmelserna till AvPL framgår följande.

text: De nya reglerna träder i kraft fr.o.m. den 1 maj 2008 och ska, såvitt nu är aktuellt, tillämpas på avtal som ingåtts den 2 februari 2007 och senare (punkten 1).

text: Livförsäkringsavtal som avses i 9 § tredje stycket AvPL i dess äldre lydelse och vilka har ingåtts senast den 1 februari 2007 ska, även efter ikraftträdandet, likställas med pensionsförsäkring vid tillämpning av 9 § AvPL. Om en premie betalas efter den 1 februari 2007 på en kapitalpensionsförsäkring som tecknats senast denna dag ska i vissa fall ett särskilt skattunderlag med skattesats 27 % beräknas för sådana premiebetalningar (punkten 2).

text: Vid en överlåtelse av försäkringsavtal som tecknats före den 2 februari 2007 till en ny försäkringsgivare eller en överföring av sådana försäkringsavtal från en enhet till en annan hos försäkringsgivaren ska 2 § första stycket 7 a och 9 § sjätte och sjunde styckena AvPL tillämpas på det överlåtna eller överförda avtalet om transaktionen sker efter den 31 december 2008. I sådana fall ska försäkringsavtalet anses ha ingåtts vid den tidpunkt då ansvaret för försäkringen övergår på den nya försäkringsgivaren respektive när försäkringen förts över (punkten 3).

text: I

text: prop. 2007/08:55

text: avsnittet 8.3 Avkastningsskatt (s.89) står följande:

text: "I likhet med vad som gäller enligt

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: ska en försäkring som överlåtits till en annan försäkringsgivare eller till annan enhet hos den ursprungliga försäkringsgivaren anses som nytecknad försäkring vid tillämpning av avkastningsskattelagen. Försäkringen anses ur skattesynpunkt tecknad den dag då överlåtelsen fullbordats."

text: Enligt

text: 58 kap. 4 §

text: IL i dess lydelse fr.o.m. 1 maj 2008 ska en pensionsförsäkring ha meddelats i en försäkringsrörelse som bedrivs från ett fast driftsställe i Sverige eller i en försäkringsrörelse som bedrivs från ett fast driftsställe i en utländsk stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet av ett försäkringsföretag som avses i

text: artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/83/EG av den 5 november 2002

text: om livförsäkring. Bestämmelsen trädde i kraft 1 maj 2008 och gäller för avtal som ingåtts den 2 februari 2007 eller senare (punkt 3 av övergångsbestämmelserna till SFS 2008:134). För försäkringsavtal som har tecknats före denna tidpunkt gäller att försäkringen, för att vara en pensionsförsäkring, ska vara meddelad i en i Sverige bedriven försäkringsrörelse (punkt 4 av övergångsbestämmelserna till SFS 2008:134).

text: I samband med att etableringskravet ändrades till att gälla försäkringsrörelser i EES-land har ett nytt kvalitativt villkor tillkommit. Enligt 58 kap.16 aförsta stycket IL ska ett pensionsförsäkringsavtal innehålla villkor om att försäkringsgivaren ska lämna sådana kontrolluppgifter som enligt 6 , 11 och

text: 12 kap.

text: LSK ska lämnas om pensionsförsäkring.

text: Enligt 58 kap.

text: 16 a § andra stycket

text: IL ska försäkringsgivare inom EES - exkl. Sverige - dessutom för varje försäkringsavtal ge in ett skriftligt åtagande till Skatteverket om att lämna kontrolluppgifter avseende försäkringen enligt bestämmelserna i LSK. Bestämmelsen ska tillämpas också när en försäkringsgivare som är etablerad i en utländsk stat inom EES eller när en del av en försäkringsgivares verksamhet som är etablerad i en sådan stat övertar försäkringen efter en överlåtelse eller överföring av försäkringsavtalet ( 16 a tredje stycket).

text: I svenskt näringsrättsligt hänseende är överlåtelse av försäkringsbestånd reglerat i

text: 15 kap.

text: 7 §§

text: försäkringsrörelselagen (1982:713)

text: , FRL, och 9 kap. 1 - 3 §§ LUFV tillämpas på överlåtelser av försäkringsbestånd från EES-försäkringsgivare. För sådana överlåtelser gäller att en utländsk försäkringsgivare som driver verksamhet med stöd av denna lag helt eller delvis kan överlåta ett bestånd av försäkringar som hör till verksamheten till en svensk eller utländsk försäkringsgivare om vissa förutsättningar är uppfyllda och erforderliga tillstånd eller samtycken är medgivna.

text: I

text: 15 kap.

text: FRL regleras beståndsöverlåtelser från försäkringsbolag med koncession i Sverige. Enligt

text: 15 kap. 1 §

text: FRL får ett försäkringsbolag med Finansinspektionens tillstånd helt eller delvis överlåta sitt försäkringsbestånd till en annan försäkringsgivare. Överlåtelse får ske till ett svenskt försäkringsbolag eller ett utländskt försäkringsbolag som har koncession i Sverige eller som är auktoriserad i ett annat land inom EES. I kapitlet anges ett flertal formaliaregler som ska iakttas vid beståndsöverlåtelse av försäkringsavtal.

text: Den procedur som föreskrivs i

text: 15 kap.

text: FRL behöver dock inte alltid följas. Det förutsätter dock att berörda intressenter är överens. I Olof H Appeltoft, Den nya lagen om försäkringsrörelse 1950. s. 415 anges följande:

text: "Huvudsyftet med reglerna om frivillig överlåtelse av försäkringsbestånd är att öppna en lätt framkomlig väg för sådan överlåtelse. Den i lagen tillskapade proceduren är inte en exklusiv anordning. Enligt allmänna civilrättsliga regler kan uppenbarligen, med försäkringstagarnas samtycke, dennes försäkring överlåtas från ett försäkringsbolag till ett annat. Till en sådan överlåtelse behöver Försäkringsinspektionens tillstånd inte inhämtas — detta oavsett om överlåtelsen avser en eller flera försäkringar."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: I och med att försäkringsavtal som tecknas inom EES och som uppfyller de svenska kvalitativa kraven (inklusive de nytillkomna) numera är pensionsförsäkringar har de särskilda reglerna i AvPL för kapitalpensionsförsäkringar slopats från och med den 1 maj 2008. Enligt övergångsbestämmelserna till AvPL ska dock kapitalpensionsförsäkringar som ingåtts före den 2 februari 2007 även i fortsättningen likställas med pensionsförsäkring och således beskattas enligt den lägre skattesatsen 15 %.

text: Det frågan gäller är om försäkringsavtal avseende kapitalpension behåller sin skatterättsliga status som pensionsförsäkring efter en överlåtelse till en annan försäkringsgivare som görs efter den 31 december alternativt senast den 31 december 2008.

text: Punkten 3 av övergångsbestämmelserna till de nya reglerna i AvPL reglerar överlåtelse av försäkringsavtal som tecknats före 2 februari 2007 till en ny försäkringsgivare eller överföring av sådana försäkringsavtal från en enhet till en annan enhet hos försäkringsgivaren. Av punkten ifråga framgår att 2 § första stycket 7 a och 9 § sjätte och sjunde styckena AvPL ska tillämpas på det överlåtna avtalet om transaktionen sker efter den 31 december 2008. I sådana fall ska försäkringsavtalet anses ha ingåtts vid den tidpunkt då ansvaret för försäkringen övergår på den nya försäkringsgivaren respektive när försäkringen förts över.

text: Ändringen i 2 § första stycket7 aAvPL innebär att det införs en skattskyldighet till AvP för den som innehar en pensionsförsäkring som meddelats i en utländsk försäkringsrörelse. I 9 § sjätte stycket AvPL anges att ett svenskt livförsäkringsföretag, som överlåter ett försäkringsbestånd till ett försäkringsföretag som inte är skattskyldigt till avkastningsskatt i Sverige, ska betala sådan skatt under den del av året som företaget innehaft försäkringarna. Hur skatten ska beräknas efter överlåtelsen framgår av det sjunde stycket.

text: I specialmotiveringen till punkten 3 anges följande (

text: s.105); "Enligt punkten åtta i övergångsbestämmelserna till den föreslagna ändringen av

text: inkomstskattelagen

text: ska en överlåtelse av pensionsförsäkringsavtal tecknade före den 2 februari 2007 från en försäkringsgivare till en annan eller vid överföring av sådana avtal från en enhet hos försäkringsgivaren till en annan efter den 31 december 2008 medföra att de överlåtna eller överförda avtalen anses ha ingåtts vid den tidpunkt då ansvaret för försäkringen övergår på den nya försäkringsgivaren alternativt när försäkringsavtalet förs över. Detta innebär att de nya reglerna härefter blir tillämpliga på avtalen. En övergångsbestämmelse med denna innebörd föreslås i tredje punkten även med avseende på avkastningsskatt."

text: En överlåtelse av försäkringsavtal som avser kapitalpension efter den 31 december 2008 innebär enligt Skatteverkets bedömning att nya avtal har ingåtts. Detta gäller såväl beståndsöverlåtelser enligt reglerna i FRL och LUFV, som överlåtelser av enstaka försäkringsavtal. Eftersom det fr.o.m. den 2 feb. 2007 skatterättsligt sett inte längre går att teckna nya kapitalpensionsförsäkringar förlorar försäkringsavtal om kapitalpension som överlåts efter den 31 december 2008 sin skatterättsliga status när det gäller avkastningsskatt. Efter en sådan överlåtelse kommer därför försäkringarna att vara "vanliga" kapitalförsäkringar och beskattas med den högre avkastningsskatten 27%. Detta sker oavsett mellan vilka länder överlåtelsen företas (inom Sverige, mellan Sverige och övriga EES-stater eller inom övriga EES-stater). Motsvarande gäller i fråga om överföringar mellan olika enheter hos en försäkringsgivare.

text: Av det anförda framgår att förändringen i skattemässig status är oberoende av om det ursprungliga försäkringsavtalet meddelats i Sverige eller i annan EES-stat och av om överlåtelsen eller överföringen sker till eller hos en svensk försäkringsgivare eller en försäkringsgivare i annan EES-stat. Enligt Skatteverkets mening strider därför den gjorda bedömningen inte mot EG-rätten.

text: Återstår då att besvara frågan vad som gäller för överlåtelse av försäkringsavtal som görs senast den 31 december 2008.

text: De nya reglerna gäller, i såväl inkomstskattehänseende som avkastningsskattehänseende, vid sådana överlåtelser som sker efter den 31 december 2008. Fram till och med denna tidpunkt gäller således reglerna i dess äldre lydelse. Överlåtelser av försäkringsavtal senast den 31 december 2008 är, bortsett från en avskattningsregel i IL som för övrigt endast gäller pensionsförsäkringar, inte reglerade i skattelagstiftningen. Det finns således inte några hinder att senast den 31 december 2008 överlåta försäkringsavtal som avser kapitalpension.

text: När det gäller frågan om nya avtal rent generellt ska anses ha uppkommit som en följd av en överlåtelse av livförsäkringsavtal från ett bolag till ett annat bolag genom en beståndsöverlåtelse uttalas följande i förarbetena i avsnittet om utvidgningen av etableringsrätten (

text: prop. 2007/08:55 s. 51

text: "Det är inte bara i samband med överföring av värdet i en försäkring som det ansamlade kapitalet i en försäkring kan överföras till en annan försäkringsgivare. Ett svenskt försäkringsbolag kan överlåta hela eller delar av sitt försäkringsbestånd till en annan försäkringsgivare som har koncession i Sverige eller i en annan EES-stat. Till skillnad från en överföring av värdet i en försäkring, sker en sådan överlåtelse normalt inte på initiativ av en enskild försäkringstagare utan är snarare tänkt att underlätta t. ex. vid övertagande av hela försäkringsrörelser eller vid omstruktureringar. En beståndsöverlåtelse är civilrättsligt närmast att jämföra med ett gäldenärsbyte och innebär att själva försäkringsavtalet förs över till en ny försäkringsgivare. En sådan överföring innebär inte att de ursprungliga avtalsvillkoren ändras. Vid en överlåtelse av avtalet är det således, till skillnad från vad som gäller vid en överföring av försäkringsvärdet, inte kapitalet utan själva avtalet som är föremålet för transaktionen".

text: Under förutsättning att villkoren i ett försäkringsavtal inte ändras till följd av överlåtelsen anser Skatteverket, bl. a mot bakgrund av ovanstående förarbetsuttalande, att ett försäkringsavtal som överlåts senast den 31 december 2008 ska anses ingånget den dag det tecknades i det överlåtande bolaget och att ett nytt avtal inte ska anses ha uppkommit. Denna bedömning vinner enligt Skatteverkets uppfattning också stöd i att lagstiftaren har reglerat de fall då beståndsöverlåtelser ska föranleda att nya avtal anses uppkomma. Motsvarande bör gälla i fråga om överföringar mellan olika enheter hos en försäkringsgivare.

text: Sammanfattningsvis anser Skatteverket att kapitalpensionsförsäkringar som överlåts till en annan försäkringsgivare eller överförs till en annan del av försäkringsgivarens verksamhet behåller sin skatterättsliga status när det gäller avkastningsskatt förutsatt att överlåtelsen eller överföringen görs senast den 31 december 2008 och att villkoren i avtalen inte ändrats till följd av den vidtagna åtgärden. Detta gäller oavsett om överlåtelsen eller överföringen företas inom Sverige, mellan Sverige och övriga EES-stater eller inom övriga EES-stater och omfattar såväl beståndsöverlåtelser enligt reglerna i FRL och LUFV som överlåtelser eller överföringar av enstaka försäkringsavtal.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 72782-12/1211

title: Vindkraftsproducents egenförbrukning av el när den egna vindkraftsproduktionen inte räcker till, energiskatt

text: Nytt 2017-01-16

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av ställningstaganden om energiskatt på el, dnr

text: 202 502591-17/111

text: 1 Sammanfattning

text: Bedömning

text: I lagen (

text: ) om skatt på energi, LSE, finns inga bestämmelser om avräkning för el, vilket innebär att bestämmelserna om skattskyldighetens inträde för el gäller varje enskild kWh för sig. Enligt dessa bestämmelser inträder skattskyldigheten för den som är skattskyldig enligt

text: 11 kap. 5 § 1

text: eller 2 LSE när el levereras till vissa förbrukare eller när den tas i anspråk för annat ändamål än försäljning. Det är således inte möjligt att skattemässigt anse att en vindkraftproducents elförbrukning vid en viss uttagspunkt utgörs av el som producenten framställt vid ett senare tillfälle än förbrukningstidpunkten. Det är inte heller möjligt att göra en avräkning gentemot ett tidigare överskott som uppstått då producenten framställt mer el än vad denne för tillfället haft behov av.Ett företag som framställer vindkraft och överlåter produktionsöverskottet till ett elhandelsföretag anses yrkesmässigt leverera el och blir därmed skattskyldig som leverantör.

text: Tillämpning

text: Vid kontroll av att energiskatt på el redovisats korrekt kommer Skatteverket inte att kräva mätvärden för kortare tidsperioder än en timme.

text: 2 Frågeställning

text: Bakgrunden till frågeställningen är följande. Ett företag som i Sverige framställer el i ett vindkraftverk anlitar ett elnätsföretag för överföring av elen. Producenten förbrukar el även i en annan verksamhet, vilken bedrivs på en annan plats än där vindkraftverket är beläget. För att täcka elbehovet under de perioder då den egna elproduktionen inte räcker till har företaget tecknat ett elleveransavtal med ett elhandelsbolag.

text: Fråga har uppkommit om bestämmelserna i LSE medger tillämpning av ett skattemässigt avräkningsförfarande mellan tidsperioder med överskott respektive underskott i vindkraftproduktionen jämfört med den egna elförbrukningen. Frågeställningen gäller om man vid tillämpningen av LSE skattemässigt kan anse att el som producenten förbrukat vid en viss tidpunkt är sådan el som producenten framställt vid ett senare eller tidigare tillfälle än den faktiska förbrukningstidpunkten.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: El är inte skattepliktig om den framställts i Sverige i ett vindkraftverk av en producent som inte yrkesmässigt levererar el (11 kap. 2 § LSE). Den som i Sverige framställer skattepliktig el (producent) eller som yrkesmässigt levererar av honom framställd skattepliktig el eller av annan framställd skattepliktig el (leverantör) är skyldig att betala energiskatt (11 kap. 5 § första stycket 1 och 2 LSE).

text: För den som är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § första stycket 1 eller 2 LSE inträder skyldigheten att betala energiskatt när el levereras till en förbrukare som inte själv är skattskyldig enligt någon av dessa punkter (11 kap. 7 §1 aLSE), eller när el tas i anspråk för annat ändamål än försäljning (11 kap. 7 § 1 b LSE).

text: Energiskatt som ska betalas av den som är skattskyldig enligt 11 kap. 5 § första stycket 1 eller 2 LSE ska bestämmas på grundval av mätning av elens energiinnehåll (11 kap. 8 § första stycket LSE).

text: Skatteverket har tidigare redovisat den uppfattningen att enbart den omständigheten att en elproducent matar in el på ett elnät, där elen sammanblandas med el av ett annat ursprung, inte medför att producenten ska anses leverera elen, i den mening som avses i 11 kap. 2 § 1-2 och 5 § 2 LSE. Skatteverket anser att en förutsättning för att en producent i denna mening ska anses leverera el är att producenten dessutom överlåter elen till någon annan genom försäljning eller genom annat avtal om överlåtelse (Skatteverket 2008-10-06, 131 56 0566-08/111 ).

text: 4 Bedömning

text: Av Skatteverkets tidigare ställningstagande följer att en vindkraftsproducent i Sverige som inte överlåter elen till någon annan utan enbart anlitar elnätsföretag för överföring av elen till en uttagspunkt där producenten själv förbrukar el inte anses leverera elen. Under förutsättning att producenten inte heller yrkesmässigt levererar annan el är elen från vindkraftverket således undantagen från skatteplikt enligt 11 kap. 2 § 1 LSE. Undantag från skatteplikt föreligger även om vindkraftsproducenten samtidigt köper ytterligare el från ett elhandelsföretag för att täcka resterande behov vid uttagspunkten. Det elhandelsföretag som levererar el vid uttagspunkten anses endast ha levererat den mängd el som överskrider den mängd el som producenten inte tillgodoser via den egna framställningen av el.

text: Skattskyldigheten för den som är skattskyldig såsom producent eller leverantör inträder när el levereras till vissa förbrukare eller när den tas i anspråk för annat ändamål än försäljning (11 kap. 7 § 1 LSE). Det finns inga bestämmelser om undantag i form av avräkningsperioder, vilket innebär att dessa bestämmelser om skattskyldighetens inträde gäller varje enskild kWh för sig. Det är således inte möjligt att skattemässigt anse att producentens elförbrukning vid en viss uttagspunkt utgörs av el som producenten framställt vid ett senare tillfälle än förbrukningstidpunkten. Det är inte heller möjligt att göra en avräkning gentemot ett tidigare överskott som uppstått då producenten producerat mer el än vad denne för tillfället haft behov av. Detta innebär t.ex. att el som förbrukas av producenten vid tidpunkter när ingen egen framställning av el pågår anses levererad av det elhandelsföretag som producenten har ett elleveransavtal med.

text: Om ett företag som framställer vindkraft överlåter produktionsöverskottet till ett elhandelsföretag anses producenten yrkesmässigt leverera el och blir därmed skattskyldig enligt 11 kap. 5 § första stycket 2 LSE. Producenten är då skattskyldig för sin egenförbrukning av el. Producenten är även skattskyldig för el som levereras till en förbrukare som inte själv är skattskyldig såsom producent eller leverantör. Som framgått ovan kan el som framställts av en producent som yrkesmässigt levererar el inte undantas från skatteplikt med stöd av 11 kap. 2 § 1 LSE. Observera dock att el som förbrukas för framställning av el inte är skattepliktig liksom s.k. frikraft under vissa villkor (11 kap. 2 § 3 och 5 LSE).

text: 5 Tillämpning

text: Enligt förordningen (

text: ) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el ska mätning normalt avse överförd el under varje timme. Vid kontroll av att energiskatt på el redovisats korrekt kommer Skatteverket därför inte att kräva mätvärden för kortare tidsperioder än en timme.