identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2376811

text: 1 Sammanfattning

text: Ett fartyg som färdas över öppna havet måste passera de territorialhav som ligger närmast avgångs- respektive ankomsthamnen. Ett fartyg kan därför inte i sin helhet färdas över öppna havet. Fartyget måste dock åtminstone användas till övervägande del på öppna havet för att undantaget från skatteplikt i 10 kap. 69 § 1 eller 2

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML, ska kunna tillämpas.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning används ett fartyg till övervägande del på öppna havet om mer än 50 procent av det totala antalet resor som fartyget genomför under ett kalenderår går på öppna havet. Motsvarande gäller om mer än 50 procent av det totala antalet nautiska mil ett fartyg färdas under ett år faktiskt går på öppna havet. Det räcker att fartyget till övervägande del färdas på öppna havet enligt något av beräkningssätten för att undantag från skatteplikt ska kunna tillämpas.

text: Enligt Skatteverkets bedömning får den som upplåter ett bemannat fartyg genom befraktningsavtal anses använda fartyget för handels- eller industriverksamhet. Det gäller vid avtal om tidsbefraktning, resebefraktning och olika specialformer av sådan befraktning. Motsvarande gäller vid upplåtelse av ett bemannat fartyg för personbefordran. Den som hyr ut obemannade fartyg uppfyller däremot för egen del inte kravet att fartyget ska användas för att frakta passagerare mot betalning eller för handels- eller industriverksamhet.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Fartyg som går på öppna havet, mervärdesskatt daterat den 21 december 2017, dnr

text: 202 482304-17/111

text: . Det nya ställningstagandet har tagits fram med hänsyn till ändrade paragrafer i den nya

text: mervärdesskattelagen

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: 2 Frågeställning

text: För att en försäljning av ett fartyg som transporterar passagerare mot betalning eller används för handels-, industri- eller fiskeverksamhet ska kunna omfattas av undantag från skatteplikt ska fartyget användas på öppna havet. Bedömningen av att det ska vara ett sådant fartyg har också betydelse för om olika leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster kan omfattas av undantag.

text: Ställningstagandet ger svar på följande frågor.

text: I vilken omfattning måste ett fartyg användas på öppna havet för att undantaget från skatteplikt ska kunna tillämpas?

text: När kan fartyg som transporterar eget gods eller upplåts genom befraktningsavtal omfattas av undantag från skatteplikt?

text: I vilken omfattning kan uthyrning av fartygspersonal omfattas av undantag från skatteplikt?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Från skatteplikt undantas leverans av

text: 1. fartyg som används på öppna havet och transporterar passagerare mot betalning eller används för handels-, industri- eller fiskeverksamhet,

text: 2. fartyg som används för sjöräddning eller assistans eller för kustfiske (10 kap. 69 § 1 och 2 ML, jämför

text: artikel 148 c i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Termen ”öppna havet” inkluderar alla delar av havet som inte ingår i en stats territorialvatten eller inre vatten (artikel 1 i 1958 års konvention om det fria havet).

text: Från skatteplikt undantas tillhandahållande av

text: 1. tjänster i form av ombyggnad, reparation, underhåll, befraktning och uthyrning av sådana fartyg eller luftfartyg som anges i 69 §,

text: 2. tjänster i form av uthyrning, reparation och underhåll av sådan utrustning som avses i 70 §, och

text: 3. andra tjänster för att täcka direkta behov för de fartyg eller luftfartyg som anges i 69 § och deras laster (

text: 10 kap. 74 §

text: ML, jämför artikel 148 f och g i mervärdesskattedirektivet).

text: När det gäller i vilken omfattning ett fartyg måste användas på öppna havet har EU:s mervärdesskattekommitté vid det 103:e mötet den 20 april 2015, punkten 3, nästan enhälligt kommit överens om följande riktlinje som kan vara till ledning för tolkningen. “When a vessel carrying passengers for reward or used for the purpose of commercial, industrial or fishing activities qualifies as effectively and predominantly used for navigation on the high seas, the exemptions provided for in Article 148(a), (c) and (d) of the VAT Directive shall apply to all transactions in respect of that vessel in their entirety, subject however to the other conditions governing the exemptions being met”. Riktlinjen får förstås som att fartyget till övervägande del faktiskt ska användas på öppna havet för att undantaget ska vara tillämpligt (

text: prop. 2017/18:16

text: sidan 25).

text: Kriteriet ”som används på öppna havet” ska tillämpas på både fartyg som transporterar passagerare mot betalning och fartyg som används för handels-, industri- eller fiskeverksamhet (

text: – C183/04, Elmeka, punkten 14).

text: Utan att det är nödvändigt att i detta mål uttala sig om begreppet ”öppet hav” kan det inledningsvis konstateras att uttrycket ”fartyg som används för sjöfart” i artikel 148 a i mervärdesskattedirektivet med nödvändighet innebär att de flytande konstruktionerna i fråga används för sjöfart. Ett fartyg kan inte anses ”användas” för sjöfart om det inte, i vart fall huvudsakligen, används för färd till havs (

text: , Grup Servicii Petroliere, punkt 23).

text: Ett befraktningsavtal skiljer sig från ett avtal om varutransport på så sätt att det innebär att en person, redaren, ställer hela eller en del av sitt fartyg till en annan persons, befraktarens, förfogande, medan ett avtal om varutransport innebär att transportören enbart åtar sig att för sin kunds räkning flytta nämnda varor (

text: , Navicon, punkt 38).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Fartyg som till övervägande del går på öppna havet

text: Ett fartyg som färdas över öppna havet måste passera de territorialhav som ligger närmast avgångs- respektive ankomsthamnen. Av denna anledning kan ett fartyg inte i sin helhet gå på öppna havet. Ett fartyg måste därför åtminstone användas till övervägande del på öppna havet för att undantaget från skatteplikt i 10 kap. 69 § 1 eller 2 ML ska kunna tillämpas.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning används ett fartyg till övervägande del på öppna havet om mer än 50 procent av det totala antalet resor som fartyget genomför under ett kalenderår går på öppna havet. Det kan t.ex. gälla för fartyg som går i passagerartrafik mellan två hamnar och som vid dessa resor till någon del passerar öppna havet. Motsvarande gäller om mer än 50 procent av det totala antalet nautiska mil ett fartyg färdas under ett år faktiskt går på öppna havet. Det kan t.ex. gälla för ett fartyg som regelmässigt färdas mellan olika hamnar utan att passera öppna havet men som även gör vissa längre resor där det färdas många nautiska mil på öppna havet.

text: Det räcker enligt Skatteverkets bedömning att fartyget till övervägande del färdas på öppna havet enligt något av beräkningssätten för att undantag från skatteplikt ska kunna tillämpas. En utgångspunkt för val av beräkningssätt ska dock vara hur fartyget normalt används.

text: Det kan i vissa fall vara svårt även för den som bedriver fartygstrafiken att förutse användningen av ett fartyg och därmed om undantag från skatteplikt kan tillämpas eller inte. Ett företag som säljer varor eller tjänster till fartyg ska dock kunna utgå från att ett fartyg som till övervägande del har använts på öppna havet under föregående år får anses uppfylla det kravet även under innevarande år.

text: Det förhållandet att ett fartyg inte kunnat användas, t.ex. på grund av att det legat i docka för reparation, ska inte påverka bedömningen av om fartyget till övervägande del använts på öppna havet.

text: 4.2 Fartyg som transporterar gods eller upplåts genom befraktningsavtal

text: Ett fartyg som används för transport av gods mot betalning används för handels- eller industriverksamhet. Även transport av eget gods kan ske för handels- eller industriändamål. Fartyg som används för transport av eget gods i sådana verksamheter kan därmed ses som ett fartyg som används för handels- eller industriverksamhet.

text: Enligt Skatteverkets bedömning får den som upplåter ett bemannat fartyg genom befraktningsavtal anses använda fartyget för handels- eller industriverksamhet. Det gäller vid avtal om tidsbefraktning, resebefraktning och olika specialformer av sådan befraktning. Motsvarande gäller vid upplåtelse av ett bemannat fartyg för personbefordran. Den som upplåter fartyget får anses använda det för att frakta passagerare mot betalning.

text: Den som hyr ut obemannade fartyg, t.ex. genom avtal om bareboatbefraktning uppfyller däremot för egen del inte kravet att fartyget ska användas för att frakta passagerare mot betalning eller för handels- eller industriverksamhet. Ett avtal om bareboatbefraktning är snarare att jämställa med ett avtal om uthyrning av fartyget. Den som använder ett fartyg för bareboatbefraktning kan således inte anses ha ett fartyg som används för handels- eller industriverksamhet. Detta gäller även om den som hyr fartyget använder det för att frakta passagerare mot betalning eller för handels-, industri- eller fiskeriverksamhet. I sådant fall är det endast den som hyr fartyget som använder fartyget på sådant sätt.

text: 4.3 Uthyrning av fartygspersonal

text: Tillhandahållande av en tjänst som avser fartyg kan undantas från skatteplikt om tjänsten tillhandahålls för att täcka direkta behov för ett fartyg eller dess last. Enligt Skatteverkets bedömning ska det vara fråga om en tjänst som är nödvändig för fartygets drift och för sjöfartens behov.

text: Skatteverket anser att uthyrning av personal kan omfattas av undantag från skatteplikt men endast om det är fråga om personal som är nödvändig för fartygets drift eller framförande, för sjösäkerhetens behov eller för skeppslastens behov. Personal som är nödvändig ur sjösäkerhetssynpunkt enligt

text: fartygssäkerhetslagen (2003:364)

text: får anses täcka direkta behov för fartyget och dess last. Enligt

text: fartygssäkerhetslagen

text: ska det bl.a. finnas en säkerhetsbesättning. Det är det minsta antal besättningsmän i olika befattningar som kan anses vara betryggande från sjösäkerhetssynpunkt och som är ett villkor för att fartyget ska få framföras. Även uthyrning av serveringspersonal kan omfattas av undantaget från skatteplikt om det är fråga om personal som ingår i säkerhetsbesättningen. Ett företag som hyr ut arbetskraft till ett fartyg måste kunna visa att förutsättningarna för att tillämpa undantaget är uppfyllt, d.v.s. att arbetskraften täcker direkta behov för fartyget eller dess last.

text: 202 482304-17/111

text: mervärdesskattelagen

text: och ställningstagandet ska tillämpas från och med den 1 juli 2023, d.v.s. när ML träder ikraft. För tid före den 1 juli 2023 ska det ersatta ställningstagandet fortfarande tillämpas. Ställningstagandet klargör vad som menas med att ett fartyg till övervägande del går på öppna havet, om olika befraktningsavtal kan innebära att undantag från skatteplikt kan tillämpas och när uthyrning av fartygspersonal kan omfattas av undantag från skatteplikt. Det som i övrigt framgår av det ersatta ställningstagandet kan framförallt med anledning av mervärdesskattekommitténs riktlinjer ses som förtydliganden. Informationen kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2376827

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Ställningstagandet ”Omsättningsland för tjänster på fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik” ska inte längre tillämpas

org: skv

text: Ställningstagandet om omsättningsland för tjänst på fartyg eller luftfartyg i utrikes trafik, daterat den 7 december 2009, dnr

text: 131 753845-09/111

text: , ska från och med den 1 juli 2023 inte längre tillämpas. För tid före den 1 juli 2023 ska detta ställningstagandet fortfarande tillämpas.

type: stycke

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att tjänsten ska vara fysiskt utförd ombord fartyget eller luftfartyget i utrikes trafik för att tjänsten ska vara omsatt utomlands. Detta kommer att framgå direkt av

text: 6 kap. 51 § mervärdesskattelagen (2023:200)

text: . Denna information kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2376836

status: upphävt

title: Ställningstagandet ”Begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet – Mervärdesskattekonsekvenser för ideella föreningar” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet – mervärdesskattekonsekvenser för ideella föreningar, daterat den 25 juni 2013, dnr

text: 131 393895-13/111

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet verkets syn på när en ideell förening kan bli skattskyldig för ett förvärv som görs från ett annat land. Detta kommer att framgå direkt av

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: genom

text: 3 kap. 1 §

text: och

text: 16 kap. 9 § 3.

text: Denna information kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2376843

title: Ställningstagandet ”Gemenskapsinternt förvärv och förvärvströskeln vid s.k. blandad verksamhet” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om gemenskapsinternt förvärv och förvärvströskeln vid blandad verksamhet, daterat den 18 december 2008, dnr

text: 131 668417-08/111

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att tröskelvärdet på 90 000 kronor vid förvärv av varor från andra medlemsländer endast är tillämplig då köparen är en näringsidkare som helt saknar rätt till avdrag eller återbetalning av ingående skatt, eller en juridisk person som inte i något avseende är att betrakta som näringsidkare. Detta kommer att framgå direkt av

text: 3 kap. 6 § mervärdesskattelagen (2023:200)

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2376853

title: Ställningstagandet ”Undantag från skatteplikt för krigsfartyg samt återbetalningsrätt; mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om undantag från skatteplikt för krigsfartyg och återbetalningsrätt, daterat den 30 mars 2022, dnr

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att undantaget från skatteplikt för leverans av varor till krigsfartyg som finns i mervärdesskattedirektivet har direkt effekt. Eftersom detta undantag är ett kvalificerat undantag föreligger också återbetalningsrätt. Undantaget och rätten till avdrag kommer att införas i

text: 10 kap. 73 §

text: och

text: 13 kap. 10 §

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: . Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-237880

nyckelord:
Andra ämnesområden
Dataskydd & sekretess
Förvaltningsrätt & förfarande
Socialavgifter

title: Får Skatteverket använda uppgifter, som det fått genom informationsutbyte för beskattningsändamål, till att ta ut socialavgifter eller fastställa pensionsgrundande inkomst?

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Med svenska socialavgifter avses i detta ställningstagande arbetsgivaravgifter och egenavgifter enligt

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: och allmän pensionsavgift enligt lagen (

text: ) om allmän pensionsavgift. Däremot avses inte avgift enligt lagen (

text: ) om allmän löneavgift eftersom den i både rättslig och ekonomisk mening är en skatt (

text: prop. 1994/95:122 s. 18

text: ). Med PGI avses pensionsgrundande inkomst enligt

text: socialförsäkringsbalken (2010:110)

text: Skatteverket får utan tillstånd av den utländska myndigheten använda uppgifter som det har fått enligt det nordiska handräckningsavtalet till att ta ut svenska socialavgifter och till att fastställa PGI. Det saknar betydelse vilken form av informationsutbyte som har använts.

text: Skatteverket får utan tillstånd av den utländska myndigheten använda uppgifter som det har fått enligt EU:s handräckningsdirektiv till att ta ut svenska socialavgifter. Uppgifterna får däremot inte användas till att fastställa PGI utan tillstånd av den utländska myndigheten. Det saknar betydelse vilken form av informationsutbyte som har använts.

text: Skatteverket får utan tillstånd av den utländska myndigheten använda uppgifter som det har fått enligt Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden till att ta ut svenska socialavgifter. Det förutsätter emellertid att det andra landet inte har gjort en reservation som innebär att landet inte beviljar någon form av handräckning avseende obligatoriska socialförsäkringsavgifter. Finns en sådan reservation får Skatteverket inte använda uppgifterna till att ta ut svenska socialavgifter utan tillstånd av den utländska myndigheten. Uppgifterna får aldrig användas till att fastställa PGI utan tillstånd av den utländska myndigheten. Det saknar betydelse vilken form av informationsutbyte som har använts.

text: Skatteverket får inte utan tillstånd av den utländska myndigheten använda uppgifter som det har fått enligt ett skatteavtal eller bilateralt informationsutbytesavtal till att ta ut svenska socialavgifter, såvida det inte uttryckligen anges i avtalet att det omfattar svenska socialavgifter. Uppgifterna får aldrig användas till att fastställa PGI utan tillstånd av den utländska myndigheten. Det saknar betydelse vilken form av informationsutbyte som har använts.

text: Det kan inträffa att Skatteverket genom informationsutbyte får uppgifter som ger anledning att besluta om socialavgifter eller PGI och att uppgifterna inte får användas till detta utan tillstånd av den utländska myndigheten. Om denna myndighet inte har gett ett generellt tillstånd till sådan användning kan Skatteverket be myndigheten om tillstånd i det enskilda fallet. Erhålls inte detta måste ett beslut grundas på uppgifter som inhämtas genom annan utredning.

text: 2 Frågeställning

text: Får Skatteverket använda uppgifter, som det har fått för beskattningsändamål genom informationsutbyte med ett annat land, till att ta ut arbetsgivaravgifter, egenavgifter eller allmän pensionsavgift eller till att fastställa pensionsgrundande inkomst? Har det någon betydelse vilken rättsakt informationsutbytet grundas på eller vilken form av informationsutbyte som har använts (på begäran, spontant, automatiskt och så vidare)?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Det nordiska handräckningsavtalet

text: Avtalet är publicerat som bilaga till lagen (

text: ) om handräckning i skatteärenden mellan de nordiska länderna. Vilka skatter och avgifter som omfattas regleras i artikel 2 och i en överenskommelse mellan de avtalsslutande staterna som är publicerad som bilaga 1 till förordningen (

text: ) om handräckning i skatteärenden mellan de nordiska länderna.

text: Socialförsäkringsavgifter och andra offentliga avgifter omfattas av handräckningsavtalet i den utsträckning som anges i överenskommelsen (artikel 2 punkt 1 h 5 i handräckningsavtalet). De svenska avgifter som omfattas räknas upp i punkt 3 D g i överenskommelsen. Där anges lagen (

text: ) om allmänna egenavgifter som numera heter lagen (

text: ) om allmän pensionsavgift. Där anges även den numera upphävda lagen (

text: ) om socialavgifter men inte den nu gällande

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: . Enligt punkt 3 E ska dock överenskommelsen tillämpas även på skatter och avgifter av samma eller i huvudsak likartat slag som de som nämns i punkterna 3 A - D, som efter undertecknandet påförs vid sidan av eller i stället för dessa skatter och avgifter. Det innebär att även arbetsgivaravgifter och egenavgifter enligt

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: omfattas.

text: Underlag för socialförsäkringsförmåner, till exempel PGI, omfattas inte av handräckningsavtalet.

text: Enligt handräckningsavtalets artikel 21 ska de sekretessbestämmelser som gäller enligt lagstiftningen i den stat som har fått uppgifter enligt avtalet tillämpas på mottagna uppgifter. Det innebär för Sveriges del att offentlighets- och

text: sekretesslagen (2009:400)

text: , nedan OSL, ska tillämpas på mottagna uppgifter. I artikel 13 punkt 3 finns en sekretessregel som endast gäller närvaro vid skatteutredning i annat land. Uppgifter som kommit fram vid en sådan utredning får inte yppas för andra personer eller myndigheter, häri inbegripna personer som tjänstgör vid domstolar och andra judiciella myndigheter, än dem som handlägger taxering, uppbörd eller indrivning av skatter som avses i handräckningsavtalet eller avgör besvär eller frågor om åtal i anslutning härtill.

text: Till skillnad från andra rättsakter om informationsutbyte innehåller handräckningsavtalet inte några användningsbegränsningar, det vill säga begränsningar av de ändamål för vilka mottagna uppgifter får användas. Frågan berörs inte i förarbetena till lagen om avtalet (SFS 1990:226) eller till kungörelsen om det äldre nordiska handräckningsavtalet (SFS 1973:88). Några användningsbegränsningar finns inte heller i lagen (

text: ) om ömsesidig handräckning i skatteärenden som är tillämplig vid informationsutbyte enligt avtalet.

text: 3.2 EU:s handräckningsdirektiv

text: Rådets direktiv

text: om administrativt samarbete i fråga om beskattning har införlivats i svensk rätt genom lagen (

text: ) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning, nedan LASEU, samt förordningen (

text: ) om administrativt samarbete inom Europeiska unionen i fråga om beskattning.

text: Vilka skatter som omfattas regleras i

text: 2 §

text: LASEU (jämför

text: artikel 2 i direktivet

text: ). Lagen gäller för alla typer av skatter som tas ut på de territorier där fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är tillämpliga enligt

text: artikel 52 i fördraget om Europeiska unionen

text: . Lagen gäller dock inte för punktskatter som omfattas av annan unionslagstiftning om administrativt samarbete och inte heller för mervärdesskatt. Den gäller inte heller för obligatoriska sociala avgifter eller tullar.

text: Underlag för socialförsäkringsförmåner, till exempel PGI, omfattas inte av LASEU eller direktivet.

text: Enligt direktivet ska alla upplysningar som utväxlas mellan medlemsstaterna omfattas av den sekretess och åtnjuta samma skydd som liknande upplysningar ges enligt nationell lagstiftning i den mottagande staten (

text: artikel 16

text: punkt 1 första stycket första meningen). Någon motsvarande bestämmelse om sekretess finns inte i LASEU. Detta har inte ansetts nödvändigt eftersom det följer direkt av aktuella bestämmelser i OSL att de tillämpliga på uppgifter som Skatteverket har tagit emot enligt direktivet (

text: prop. 2012/13:4 s. 52

text: I

text: 20 §

text: LASEU regleras för vilka ändamål Skatteverket får använda uppgifter som det har fått enligt direktivet, så kallade användningsbegränsningar. Reglerna gäller alla former av informationsutbyte.

text: Uppgifterna får användas för beskattningsändamål i fråga om de skatter som LASEU gäller för, det vill säga de skatter som anges i

text: 2 §

text: LASEU. De får emellertid användas även för beskattningsändamål i fråga om mervärdesskatt och andra indirekta skatter, för fastställande och uppbörd av andra skatter och avgifter som omfattas av lagen (

text: ) om bistånd med indrivning av skatter och avgifter inom Europeiska unionen samt för fastställande och uppbörd av socialavgifter (

text: 20 § första stycket

text: LASEU, jämför

text: artikel 16

text: punkt 1 i direktivet).

text: Skatteverket får använda uppgifterna även för andra ändamål än de som nu nämnts om den utländska myndigheten tillåter det. Sådant tillstånd kan ha lämnats i förväg och i generell form genom en förteckning över tillåtna ändamål (20 § andra och tredje styckena LASEU, jämför

text: artikel 16

text: punkt 2 i direktivet).

text: Användningsbegränsningarna i

text: 20 §

text: LASEU gäller även för sådana upplysningar om inkomster genom digitala plattformar som Skatteverket får enligt handräckningsdirektivet (16 § andra stycket lagen [2022:1682] om automatiskt utbyte av upplysningar om inkomster genom digitala plattformar).

text: 3.3 Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden

text: 3.3.1 Tillämpningsområde

text: Konventionen är från 1988 och har ändrats genom ett protokoll 2010. 2010 års version är publicerad som bilaga 1 till lagen (

text: ) om Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden, i lagens lydelse enligt SFS 2011:694. När detta ställningstagande skrivs har protokollet ratificerats av alla konventionsstater utom USA. 2010 års version tillämpas därför i förhållande till alla konventionsstater utom USA. I förhållande till USA tillämpas fortfarande 1988 års version (punkt 3 av övergångsbestämmelserna till SFS 2011:694). Denna är publicerad som bilaga 1 till lagen (

text: ) om Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden, i lagens ursprungliga lydelse.

text: Vilka skatter som omfattas regleras i

text: artikel 2

text: . Huvudregeln är att konventionen ska tillämpas på alla skatter som tas ut i en konventionsstat och som hör till någon av de kategorier som anges i

text: artikel 2

text: punkt 1 (se dock nedan angående reservationer). Utöver inkomst- och förmögenhetsskatter omfattas bland annat fastighets-, konsumtions- och punktskatter. Även obligatoriska socialförsäkringsavgifter som betalas till en myndighet eller offentligrättslig socialförsäkringsinstitution omfattas.

text: Underlag för socialförsäkringsförmåner, till exempel PGI, omfattas inte av konventionen.

text: I bilaga A till konventionen anges för varje konventionsstat vilka enskilda skatter som omfattas av konventionen. Bilaga A uppdateras i takt med att staterna anmäler ändringar i sina skattelagstiftningar till Europarådet eller OECD (

text: artikel 2

text: punkterna 2 och 3). Bilaga A finns tillsammans med konventionen på OECD:s webbplats. Samma uppgifter finns tillsammans med konventionen på Europarådets webbplats under Reservations and declarations. Vilka svenska skatter och avgifter som omfattas anges även i bilaga 2 till lagen (

text: ) om Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden. Enligt bilaga A respektive bilaga 2 omfattas bland annat avgifter enligt lagen (

text: ) om allmän pensionsavgift och

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: 3.3.2 Sekretess och användningsbegränsningar

text: I

text: artikel 22

text: finns bestämmelser om sekretess och om de ändamål för vilka mottagna uppgifter får användas, så kallade användningsbegränsningar. De gäller alla former av informationsutbyte och har följande lydelse, i den svenska översättningen i bilaga 1 till lagen (

text: ) om Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden:

text: ”1. Upplysningar som en part mottar enligt denna konvention ska behandlas som hemliga och skyddas på samma sätt som upplysningar som har erhållits enligt den interna lagstiftningen i denna part och, i den mån det behövs för att säkerställa det skydd som krävs för personuppgifter, i enlighet med de skyddsregler som anges av den part som lämnar upplysningarna såsom föreskrivna i dess interna lagstiftning.

text: 2. Sådana upplysningar får yppas endast för personer eller myndigheter (däri inbegripet domstolar och förvaltningsorgan eller organ som utövar tillsyn) som fastställer, uppbär eller driver in denna parts skatter eller handlägger andra verkställighetsåtgärder, åtal eller överklagande i fråga om dessa skatter eller som utövar tillsyn över nämnda verksamheter. Endast dessa personer eller myndigheter får använda upplysningarna och bara för sådana ändamål. De får utan hinder av bestämmelserna i punkt 1, yppa dem vid offentlig rättegång eller i domstolsavgöranden rörande dessa skatter.

text: 3. Om en part har gjort en reservation enligt

text: artikel 30

text: punkt 1 a) skall en annan part som erhåller upplysningar från denna part inte använda upplysningarna med avseende på skatt av sådant slag som omfattas av reservationen. Likaledes skall den part som gjort reservationen inte använda upplysningar som erhållits enligt denna konvention med avseende på skatt av sådant slag som omfattas av reservationen.

text: 4. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 får upplysningar som en part har erhållit användas även för andra ändamål, om detta kan ske enligt lagstiftningen i den part som har lämnat upplysningarna och den behöriga myndigheten i denna part samtycker till att upplysningarna används för dessa andra ändamål. Upplysningar som en part har lämnat till en annan part får av den senare överlämnas till en tredje part under förutsättning att den behöriga myndigheten i den förstnämnda parten i förväg samtycker därtill.”

text: Användningsbegränsningarna i

text: artikel 22

text: punkterna 2 - 4 gäller även för sådana upplysningar om inkomster genom digitala plattformar som Skatteverket får enligt ett avtal mellan behöriga myndigheter om automatiskt utbyte av sådana upplysningar (16 § första stycket lagen [2022:1682] om automatiskt utbyte av upplysningar om inkomster genom digitala plattformar).

text: 3.3.3 Reservationer

text: I förhållande till många stater är konventionens tillämpningsområde mindre än vad som följer av huvudregeln i

text: artikel 2

text: punkt 1. En stat får nämligen reservera sig mot att biträda med någon form av handräckning när det gäller andra staters skatter i en eller flera av de kategorier som anges i

text: artikel 2

text: punkt 1 b (

text: artikel 30

text: punkt 1 a). Hit hör obligatoriska socialförsäkringsavgifter som betalas till en myndighet eller offentligrättslig socialförsäkringsinstitution (

text: artikel 2

text: punkt 1 b ii).

text: Om en stat har gjort en sådan reservation får en annan stat inte använda uppgifter från den förstnämnda staten till att ta ut egna skatter i den eller de kategorier som reservationen omfattar, såvida inte den behöriga myndigheten i den uppgiftslämnande staten samtycker till det (

text: artikel 22

text: punkterna 3 och 4). Detta gäller även om den mottagande staten inte har gjort en motsvarande reservation. Sverige har inte gjort någon reservation men många andra stater har det, vilket begränsar Sveriges möjligheter att använda uppgifter från dessa stater. Uppgifter om staters reservationer finns på Europarådets och OECD:s webbplatser.

text: Exempel

text: Sverige har fått uppgifter från stat X genom informationsutbyte enligt konventionen. Stat X har gjort följande reservation:

text: “In accordance with Article 30 paragraph 1 a of the Convention, the Republic of X reserves the right not to provide any form of assistance in relation to the taxes of other Parties in the following categories of Article 2 paragraph 1 b of the Convention:

text: i. taxes on income, profits, capital gains or net wealth which are imposed on behalf of political subdivisions or local authorities of a Party;

text: ii. compulsory social security contributions payable to general government or to social security institutions established under public law;

text: iii. taxes in other categories, except customs duties, imposed on behalf of a Party, namely:

text: A. estate, inheritance or gift taxes,

text: B. taxes on immovable property,

text: F. taxes on the use or ownership of movable property other than motor vehicles; and

text: iv. taxes in categories referred to in sub-paragraph iii above which are imposed on behalf of political subdivisions or local authorities of a Party.”

text: Detta är en reservation enligt

text: artikel 30

text: punkt 1 a som omfattar obligatoriska socialförsäkringsavgifter som betalas till en myndighet eller offentligrättslig socialförsäkringsinstitution. Skatteverket får därför inte använda uppgifterna från stat X till att fastställa eller driva in svenska socialavgifter, såvida inte den behöriga myndigheten i stat X tillåter det (

text: artikel 22

text: punkterna 3 och 4).

text: 3.4 Skatteavtal

text: Sveriges skatteavtal grundar sig på ett modellavtal framtaget av OECD, Model Tax Convention on Income and on Capital.

text: Vilka skatter som omfattas av ett skatteavtal regleras i den artikel som motsvarar artikel 2 i modellavtalet. Omfattningen varierar mellan olika avtal men de flesta omfattar endast skatter på inkomst och förmögenhet. När detta ställningstagande skrivs finns inte något svenskt skatteavtal som uttryckligen omfattar svenska socialavgifter. Skatteverket anser att utländska socialförsäkringsavgifter, löneskatter och liknande inte omfattas av ett skatteavtal om det inte uttryckligen anges i avtalet, se Skatteverkets ställningstagande Kan avräkning medges för utländska socialavgifter enligt skatteavtal eller avräkningslagen?, dnr

text: Underlag för socialförsäkringsförmåner, till exempel PGI, omfattas inte av modellavtalet eller Sveriges skatteavtal. Det gäller både tillämpningsområdet för artikeln om informationsutbyte och tillämpningsområdet för avtalet i övrigt enligt (oftast)

text: artikel 2

text: Informationsutbyte regleras i den artikel som motsvarar modellavtalets

text: artikel 26

text: . I ett skatteavtals artikel om informationsutbyte finns bestämmelser om sekretess och om de ändamål för vilka mottagna uppgifter får användas, så kallade användningsbegränsningar. De gäller alla former av informationsutbyte som är möjliga enligt avtalet. I modellavtalet har de följande lydelse (punkterna 4 och 5 utelämnas här):

text: “1. The competent authorities of the Contracting States shall exchange such information as is foreseeably relevant for carrying out the provisions of this Convention or to the administration or enforcement of the domestic laws concerning taxes of every kind and description imposed on behalf of the Contracting States, or of their political subdivisions or local authorities, insofar as the taxation thereunder is not contrary to the Convention. The exchange of information is not restricted by Articles 1 and 2.

text: 2. Any information received under paragraph 1 by a Contracting State shall be treated as secret in the same manner as information obtained under the domestic laws of that State and shall be disclosed only to persons or authorities (including courts and administrative bodies) concerned with the assessment or collection of, the enforcement or prosecution in respect of, the determination of appeals in relation to the taxes referred to in paragraph 1, or the oversight of the above. Such persons or authorities shall use the information only for such purposes. They may disclose the information in public court proceedings or in judicial decisions. Notwithstanding the foregoing, information received by a Contracting State may be used for other purposes when such information may be used for such other purposes under the laws of both States and the competent authority of the supplying State authorises such use.”

text: Denna lydelse av

text: artikel 26

text: punkt 1 innebär att informationsutbyte får ske om det behövs för tillämpningen av skatteavtalet eller nationell lagstiftning om skatter av varje slag och beskaffenhet (”taxes of every kind and description”) som tas ut i de avtalsslutande staterna. Frågan om artiklar med denna lydelse omfattar svenska socialavgifter behandlas i avsnitt 4.4.

text: I många av Sveriges skatteavtal är dock artikeln om informationsutbyte utformad i enlighet med modellavtalets artikel 26 i dess lydelse före 2000 års utgåva av modellavtalet. Den gav stöd för informationsutbyte endast när det behövs för att tillämpa skatteavtalet eller nationell lagstiftning om de skatter som omfattas av avtalet (”taxes covered by the Convention”). Frågan om artiklar med denna lydelse omfattar svenska socialavgifter behandlas i avsnitt 4.4.

text: 3.5 Bilaterala informationsutbytesavtal

text: Sveriges bilaterala informationsutbytesavtal grundar sig på ett modellavtal framtaget av OECD, Agreement on Exchange of Information on Tax Matters. Modellavtalet ger endast stöd för informationsutbyte på begäran och närvaro vid skatteutredning i annat land.

text: Vilka skatter som omfattas av ett informationsutbytesavtal regleras i den artikel som motsvarar artikel 3 i modellavtalet. Omfattningen varierar mellan olika avtal. I vissa av Sveriges informationsutbytesavtal finns en uppräkning av de skatter som omfattas. När detta ställningstagande skrivs finns inte något informationsutbytesavtal i vilket svenska socialavgifter nämns i uppräkningen. De flesta av Sveriges informationsutbytesavtal saknar dock en sådan uppräkning och omfattar i stället skatter av varje slag och beskaffenhet (“taxes of every kind and description”) som tas ut i de avtalsslutande parterna. Frågan om denna formulering omfattar svenska socialavgifter behandlas i avsnitt 4.5.

text: Underlag för socialförsäkringsförmåner, till exempel PGI, omfattas inte av modellavtalet eller Sveriges informationsutbytesavtal.

text: Bestämmelser om sekretess och om de ändamål för vilka mottagna uppgifter får användas, så kallade användningsbegränsningar, finns i den artikel som motsvarar modellavtalets

text: artikel 8

text: . De gäller alla former av informationsutbyte som är möjliga enligt avtalet. I modellavtalet har de följande lydelse:

text: “Article 8

text: Confidentiality

text: Any information received by a Contracting Party under this Agreement shall be treated as confidential and may be disclosed only to persons or authorities (including courts and administrative bodies) in the jurisdiction of the Contracting Party concerned with the assessment or collection of, the enforcement or prosecution in respect of, or the determination of appeals in relation to, the taxes covered by this Agreement. Such persons or authorities shall use such information only for such purposes. They may disclose the information in public court proceedings or in judicial decisions. The information may not be disclosed to any other person or entity or authority or any other jurisdiction without the express written consent of the competent authority of the requested Party.”

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Det nordiska handräckningsavtalet

text: Artikel 21

text: innebär att OSL ska tillämpas på samma sätt på uppgifter som Skatteverket har fått enligt handräckningsavtalet som på uppgifter som det har fått på annan grund. Det följer direkt av aktuella bestämmelser i OSL (bl.a. 27 kap. 1 §) att de är tillämpliga på uppgifter som Skatteverket har fått enligt avtalet. Att Skatteverket använder sådana uppgifter till att ta ut svenska socialavgifter eller fastställa PGI innebär inte att uppgifterna lämnas vidare till någon annan enskild än den skattskyldiga i fråga, till annan myndighet eller till annan verksamhetsgren inom Skatteverket (jämför 8 kap. 1 - 3 §§ och 12 kap. 1 § OSL). En sådan användning innebär inte heller att uppgifterna yppas för personer utanför den personkrets som anges i

text: artikel 13

text: punkt 3, som gäller uppgifter som erhållits vid närvaro vid skatteutredning i annat nordiskt land. Den sekretess som gäller för mottagna uppgifter enligt avtalet och OSL hindrar därför inte en sådan användning.

text: Som framgått av avsnitt 3.1 omfattar avtalet svenska socialavgifter. Det innebär att informationsutbyte kan ske enligt avtalet i syfte att ta ut dessa avgifter. Även om ett informationsutbyte inte har skett i syfte att ta ut svenska socialavgifter får Skatteverket använda mottagna uppgifter till att ta ut sådana. Det krävs inte tillstånd av den utländska myndigheten.

text: Som framgått av avsnitt 3.1 omfattar avtalet inte underlag för socialförsäkringsförmåner. Det innebär att informationsutbyte inte kan ske enligt avtalet i syfte att fastställa PGI. Emellertid innehåller varken avtalet eller lagen (

text: ) om ömsesidig handräckning i skatteärenden någon användningsbegränsning som hindrar att Skatteverket använder uppgifter, som det av annan anledning har fått enligt avtalet, till att fastställa PGI. Det krävs inte tillstånd av den utländska myndigheten.

text: 4.2 EU:s handräckningsdirektiv

text: Det följer direkt av aktuella bestämmelser i OSL (bl.a. 27 kap. 1 §) att de är tillämpliga på uppgifter som Skatteverket har fått enligt direktivet. Att Skatteverket använder sådana uppgifter till att ta ut svenska socialavgifter eller fastställa PGI innebär inte att uppgifterna lämnas vidare till någon annan enskild än den skattskyldiga i fråga, till annan myndighet eller till annan verksamhetsgren inom Skatteverket (jämför 8 kap. 1 - 3 §§ och 12 kap. 1 § OSL). Den sekretess som gäller för uppgifterna enligt OSL hindrar därför inte en sådan användning.

text: Som framgått av avsnitt 3.2 omfattar direktivet och LASEU inte obligatoriska sociala avgifter. Det innebär att informationsutbyte inte kan ske enligt dessa regler i syfte att ta ut svenska socialavgifter. Det framgår emellertid av

text: 20 §

text: LASEU att uppgifter, som Skatteverket av annan anledning har fått enligt direktivet, får användas för fastställande och uppbörd av socialavgifter. Det krävs inte tillstånd av den utländska myndigheten.

text: Som framgått av avsnitt 3.2 omfattar direktivet och LASEU inte underlag för socialförsäkringsförmåner. Det innebär att informationsutbyte inte kan ske enligt dessa regler i syfte att fastställa PGI. Att använda mottagna uppgifter till att fastställa PGI är inte heller förenligt med användningsbegränsningarna i

text: 20 §

text: LASEU. Det får därför inte ske utan den utländska myndighetens tillstånd.

text: Om uppgifter som Skatteverket har fått enligt direktivet ger anledning att besluta om PGI, och den utländska myndigheten inte har gett ett generellt tillstånd till detta, kan Skatteverket be myndigheten om tillstånd i det enskilda fallet. Erhålls inte detta måste ett beslut grundas på uppgifter som inhämtas genom annan utredning. Vilka uppgifter som behöver inhämtas och hur detta ska ske kan inte anges generellt utan måste avgöras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.

text: 4.3 Europaråds- och OECD-konventionen om ömsesidig handräckning i skatteärenden

text: Artikel 22

text: punkt 1 innebär att OSL ska tillämpas på samma sätt på uppgifter som Skatteverket har fått enligt konventionen som på uppgifter som det har fått på annan grund. Det följer direkt av aktuella bestämmelser i OSL (bl.a. 27 kap. 1 §) att de är tillämpliga på uppgifter som Skatteverket har fått enligt konventionen. Att Skatteverket använder sådana uppgifter till att ta ut svenska socialavgifter eller fastställa PGI innebär inte att uppgifterna lämnas vidare till någon annan enskild än den skattskyldiga i fråga, till annan myndighet eller till annan verksamhetsgren inom Skatteverket (jämför 8 kap. 1 - 3 §§ och 12 kap. 1 § OSL). Den sekretess som gäller för uppgifterna enligt konventionen och OSL hindrar därför inte en sådan användning.

text: Som framgått av avsnitt 3.3.1 omfattar konventionen svenska socialavgifter. Det innebär att informationsutbyte kan ske enligt konventionen i syfte att ta ut svenska socialavgifter och att dessa är att betrakta som svenska skatter vid tillämpningen av användningsbegränsningarna i

text: artikel 22

text: . Även om ett informationsutbyte inte har skett i syfte att ta ut svenska socialavgifter får Skatteverket använda mottagna uppgifter till att ta ut sådana. Det krävs inte tillstånd av den utländska myndigheten. Vad som nu sagts förutsätter dock att det andra landet inte har gjort en reservation som innebär att landet inte beviljar någon form av handräckning avseende obligatoriska socialförsäkringsavgifter som betalas till en myndighet eller offentligrättslig socialförsäkringsinstitution. Finns en sådan reservation får Skatteverket inte använda uppgifterna till att ta ut svenska socialavgifter, såvida inte den utländska myndigheten tillåter det.

text: Som framgått av avsnitt 3.3.1 omfattar konventionen inte underlag för socialförsäkringsförmåner. Det innebär att informationsutbyte inte kan ske enligt konventionen i syfte att fastställa PGI. Att använda mottagna uppgifter till att fastställa PGI är inte heller förenligt med användningsbegränsningarna i

text: artikel 22

text: punkt 2 (”bara för sådana ändamål”). Det får därför inte ske utan den utländska myndighetens tillstånd.

text: Om uppgifter som Skatteverket har fått enligt konventionen ger anledning att besluta om PGI, och den utländska myndigheten inte har gett ett generellt tillstånd till detta, kan Skatteverket be myndigheten om tillstånd i det enskilda fallet. Erhålls inte detta måste ett beslut grundas på uppgifter som inhämtas genom annan utredning. Vilka uppgifter som behöver inhämtas och hur detta ska ske kan inte anges generellt utan måste avgöras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.

text: 4.4 Skatteavtal

text: De bestämmelser i Sveriges skatteavtal som motsvarar

text: artikel 26

text: punkt 2 i OECD:s modellavtal innebär att OSL ska tillämpas på samma sätt på uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett skatteavtal som på uppgifter som det har fått på annan grund. Det följer direkt av aktuella bestämmelser i OSL (bl.a. 27 kap. 1 §) att de är tillämpliga på uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett skatteavtal. Att Skatteverket använder sådana uppgifter till att ta ut svenska socialavgifter eller fastställa PGI innebär inte att uppgifterna lämnas vidare till någon annan enskild än den skattskyldiga i fråga, till annan myndighet eller till annan verksamhetsgren inom Skatteverket (jämför 8 kap. 1 - 3 §§ och 12 kap. 1 § OSL). Den sekretess som gäller för uppgifterna enligt skatteavtal och OSL hindrar därför inte en sådan användning.

text: Som framgått av avsnitt 3.4 ger artikeln om informationsutbyte i de flesta av Sveriges skatteavtal stöd för informationsutbyte endast beträffande de skatter som omfattas av avtalet enligt (oftast)

text: artikel 2

text: . Detta i enlighet med en tidigare lydelse av artikel 26 i modellavtalet. När det gäller dessa avtal gör Skatteverket följande bedömning.

text: Som framgått av avsnitt 3.4 har Skatteverkets i ett tidigare ställningstagande bedömt att utländska socialförsäkringsavgifter, löneskatter och liknande inte omfattas av ett skatteavtal om det inte uttryckligen anges i avtalet. Eftersom ställningstagandet gällde avräkning för utländsk skatt tog Skatteverket inte uttryckligen ställning till om svenska socialavgifter omfattas av skatteavtal. Det finns dock inte anledning att göra någon annan bedömning när det gäller svenska socialavgifter. Av de skäl som anförs i det tidigare ställningstagandet anser därför Skatteverket att sådana avgifter inte omfattas av ett skatteavtal, såvida det inte uttryckligen anges i avtalet att svenska socialavgifter omfattas.

text: Det innebär att artiklar om informationsutbyte som omfattar endast de skatter som avtalet omfattar enligt (oftast)

text: artikel 2

text: , inte ger stöd för informationsutbyte i syfte att ta ut svenska socialavgifter, såvida det inte uttryckligen anges i det aktuella avtalet att svenska socialavgifter omfattas. När detta ställningstagande skrivs omfattar inte något av Sveriges skatteavtal svenska socialavgifter.

text: Att använda uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett skatteavtal som inte omfattar svenska socialavgifter, och vars artikel om informationsutbyte är utformad på detta sätt, till att ta ut svenska socialavgifter är inte heller förenligt med användningsbegränsningarna i den bestämmelse i avtalet som motsvarar

text: artikel 26

text: punkt 2 i modellavtalet (”only for such purposes”). Det får därför inte ske utan den utländska myndighetens tillstånd.

text: Som framgått av avsnitt 3.4 ger artikeln om informationsutbyte i Sveriges nyare skatteavtal stöd för informationsutbyte beträffande skatter av varje slag och beskaffenhet, i enlighet med nuvarande lydelse av artikel 26 i modellavtalet. När det gäller dessa avtal gör Skatteverket följande bedömning.

text: Informationsutbytet behöver inte avse en skatt som omfattas av avtalet enligt (oftast)

text: artikel 2

text: , men det ska vara en skatt och inte en offentligrättslig avgift. Denna gränsdragning berörs inte i OECD:s kommentar till modellavtalets

text: artikel 26

text: Enligt

text: artikel 2

text: punkt 2 i modellavtalet omfattar det skatter på den totala lönesumman som utbetalas av företag (”taxes on the total amounts of wages or salaries paid by enterprises”). Även denna formulering aktualiserar gränsdragningen mellan skatter och offentligrättsliga avgifter. I punkt 3 i OECD:s kommentar till artikeln sägs att socialförsäkringsavgifter, eller andra avgifter där det finns ett direkt samband mellan avgiften och de enskilda förmåner som ska erhållas, inte ska betraktas som skatter på den totala lönesumman.

text: De allra flesta av Sveriges skatteavtal saknar formuleringen om skatter på lönesumman. De som har formuleringen är utformade på olika sätt. I avtalet med Filippinerna omfattar den uttryckligen endast skatter i Filippinerna. Av protokollen till avtalen med Azerbajdzjan, Indien, Ukraina och Vietnam framgår att svenska socialavgifter inte omfattas. I avtalen med Italien, Schweiz, Spanien och Tjeckoslovakien (som fortfarande tillämpas i förhållande till Tjeckien och Slovakien) finns formuleringen utan precisering eller undantag.

text: I alla Sveriges skatteavtal, även de som har formuleringen om skatter på lönesumman, finns en uppräkning av de skatter som omfattades av avtalet när det ingicks, oftast i

text: artikel 2

text: . När detta ställningstagande skrivs finns inte något skatteavtal i vilket svenska socialavgifter nämns i uppräkningen.

text: Vad som nu sagts visar enligt Skatteverkets uppfattning att Sveriges utgångspunkt vid ingående av skatteavtal hittills har varit att svenska socialavgifter inte är skatter i avtalens mening och därför inte ska omfattas av avtalen. Som framgått av avsnitt 3.4 har Skatteverket i ett tidigare ställningstagande bedömt att utländska socialförsäkringsavgifter, löneskatter och liknande inte omfattas av ett skatteavtal om det inte uttryckligen anges i avtalet. Bedömningen gällde skatteavtalens tillämpningsområde enligt artiklar som motsvarar artikel 2 i modellavtalet. Ingenting talar dock för att begreppet skatter ska ges en annan innebörd vid tillämpningen av skatteavtalens artiklar om informationsutbyte. Skatteverket anser därför att svenska socialavgifter inte är skatter i den mening som avses i artiklar som motsvarar modellavtalets artikel 26 i dess nuvarande lydelse, såvida det inte uttryckligen anges i det aktuella avtalet att svenska socialavgifter omfattas.

text: Det innebär att inte heller artiklar om informationsutbyte som omfattar skatter av varje slag och beskaffenhet ger stöd för informationsutbyte i syfte att ta ut svenska socialavgifter, såvida det inte uttryckligen anges i det aktuella avtalet att svenska socialavgifter omfattas. När detta ställningstagande skrivs omfattar inte något av Sveriges skatteavtal svenska socialavgifter.

text: Att använda uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett skatteavtal som inte omfattar svenska socialavgifter, och vars artikel om informationsutbyte är utformad på detta sätt, till att ta ut sådana avgifter är inte heller förenligt med användningsbegränsningarna i den bestämmelse i avtalet som motsvarar

text: artikel 26

text: Som framgått av avsnitt 3.4 omfattar inte artiklarna om informationsutbyte i Sveriges skatteavtal underlag för socialförsäkringsförmåner. Informationsutbyte kan därför inte ske enligt ett skatteavtal i syfte att fastställa PGI. Att använda mottagna uppgifter till att fastställa PGI är inte heller förenligt med användningsbegränsningarna i den bestämmelse i avtalet som motsvarar

text: artikel 26

text: Om uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett skatteavtal ger anledning att besluta om socialavgifter eller PGI, och den utländska myndigheten inte har gett ett generellt tillstånd till detta, kan Skatteverket be myndigheten om tillstånd i det enskilda fallet. Erhålls inte detta måste ett beslut grundas på uppgifter som inhämtas genom annan utredning. Vilka uppgifter som behöver inhämtas och hur detta ska ske kan inte anges generellt utan måste avgöras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.

text: 4.5 Bilaterala informationsutbytesavtal

text: De bestämmelser i Sveriges informationsutbytesavtal som motsvarar artikel 8 i OECD:s modell för bilaterala informationsutbytesavtal innebär att OSL ska tillämpas på samma sätt på uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett informationsutbytesavtal som på uppgifter som det har fått på annan grund. Det följer direkt av aktuella bestämmelser i OSL (bl.a. 27 kap. 1 §) att de är tillämpliga på uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett informationsutbytesavtal. Att Skatteverket använder sådana uppgifter till att ta ut svenska socialavgifter eller fastställa PGI innebär inte att uppgifterna lämnas vidare till någon annan enskild än den skattskyldiga i fråga, till annan myndighet eller till annan verksamhetsgren inom Skatteverket (jämför 8 kap. 1 - 3 §§ och 12 kap. 1 § OSL). Den sekretess som gäller för uppgifterna enligt informationsutbytesavtal och OSL hindrar därför inte en sådan användning.

text: Som framgått av avsnitt 3.5 ger vissa av Sveriges informationsutbytesavtal endast stöd för informationsutbyte beträffande de skatter som omfattas av avtalet enligt (oftast)

text: artikel 3

text: , medan de flesta ger stöd för informationsutbyte beträffande skatter av varje slag och beskaffenhet. Som framgått av avsnitt 4.4 anser Skatteverket att artiklar om informationsutbyte i skatteavtal inte ger stöd för informationsutbyte i syfte att ta ut svenska socialavgifter, såvida det inte uttryckligen anges i det aktuella avtalet att svenska socialavgifter omfattas, och detta även om artikeln om informationsutbyte omfattar skatter av varje slag och beskaffenhet. Det finns inte anledning att göra någon annan bedömning när det gäller informationsutbytesavtal.

text: Det innebär att Sveriges informationsutbytesavtal inte ger stöd för informationsutbyte i syfte att ta ut svenska socialavgifter, såvida det inte uttryckligen anges i det aktuella avtalet att svenska socialavgifter omfattas, och detta även om avtalet omfattar skatter av varje slag och beskaffenhet. När detta ställningstagande skrivs omfattar inte något av Sveriges informationsutbytesavtal svenska socialavgifter.

text: Att använda uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett informationsutbytesavtal som inte omfattar svenska socialavgifter till att ta ut sådana avgifter är inte heller förenligt med användningsbegränsningarna i den bestämmelse i avtalet som motsvarar artikel 8 i modellavtalet (”only for such purposes”). Det får därför inte ske utan den utländska myndighetens tillstånd.

text: Som framgått av avsnitt 3.5 omfattar inte Sveriges informationsutbytesavtal underlag för socialförsäkringsförmåner. Informationsutbyte kan därför inte ske enligt avtalen i syfte att fastställa PGI. Att använda mottagna uppgifter till att fastställa PGI är inte heller förenligt med användningsbegränsningarna i den bestämmelse i avtalet som motsvarar artikel 8 i modellavtalet (”only for such purposes”). Det får därför inte ske utan den utländska myndighetens tillstånd.

text: Om uppgifter som Skatteverket har fått enligt ett informationsutbytesavtal ger anledning att besluta om socialavgifter eller PGI, och den utländska myndigheten inte har gett ett generellt tillstånd till detta, kan Skatteverket be myndigheten om tillstånd i det enskilda fallet. Erhålls inte detta måste ett beslut grundas på uppgifter som inhämtas genom annan utredning. Vilka uppgifter som behöver inhämtas och hur detta ska ske kan inte anges generellt utan måste avgöras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2381165

title: Krav på uppgift om datum för leverans eller tillhandahållande i en faktura, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: I detta ställningstagande har Skatteverket samlat ett antal tidigare behandlade frågor som gäller bedömningen av kravet på att en fullständig faktura ska innehålla bl.a. uppgift om datum för leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster eller datum för förskotts- eller a conto-betalning, om ett sådant datum kan fastställas och det skiljer sig från fakturadatumet. Skatteverket redogör för sin syn på vad som avses med detta krav enligt

text: 17 kap. 24 § 8 mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML.

text: Detta ställningstagande ersätter från och med den 1 juli 2023:

text: Fråga 3 i ställningstagandet ”Frågor och svar på grund av nya faktureringsregler m.m. när det gäller mervärdesskatt” från den 28 januari 2004, dnr

text: 130 151294-04/113

text: Fråga 13 i ställningstagandet ”Ytterligare frågor och svar på grund av nya faktureringsregler när det gäller mervärdesskatt m.m.” från den 23 februari 2004, dnr

text: 130 205830-04/113

text: Omarbetningen av de tidigare ställningstagandena innebär ingen förändring i sak utan endast ett förtydligande av Skatteverkets syn på vad som avses med kravet på att en fullständig faktura ska innehålla uppgift om det datum då leveransen av varorna eller tillhandahållandet av tjänsterna utförts eller slutförts, eller det datum då förskotts- eller a conto-betalning gjorts. Ställningstagandet har också kompletterats med en bedömning av vilket datum som ska anges i fakturan vid kontinuerliga leveranser eller tillhandahållanden enligt 7 kap. 5 och 6 §§ ML.

text: 2 Frågeställning

text: Om säljaren är skyldig att utfärda en fullständig faktura enligt ML, ska den bl.a. innehålla uppgift om datum för leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster eller datum för förskotts- eller a conto-betalning. I detta ställningstagande redogör Skatteverket för sin syn på vad det kravet innebär.

text: Reglerna om förenklade fakturor behandlas inte i detta ställningstagande.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En fullständig faktura ska bl.a. innehålla uppgift om det datum då leveransen av varorna eller tillhandahållandet av tjänsterna utförts eller slutförts, eller det datum då förskotts- eller a conto-betalning gjorts, om ett sådant datum kan fastställas och det skiljer sig från datumet för fakturans utfärdande (

text: 17 kap. 24 § 8

text: ML, jämför med

text: artikel 226.7 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Bestämmelsen är nödvändig för att det ska vara möjligt att bestämma när den beskattningsgrundande händelsen inträffade och skatten därmed blir utkrävbar (jämför

text: prop. 2003/04:26 s. 72

text: Kravet att fakturan enligt artikel 226.7 i mervärdesskattedirektivet ska innehålla uppgift om det datum då tillhandahållandet av tjänster utförs eller slutförs ska tolkas mot bakgrund av det syfte som eftersträvas genom införandet av kravet att vissa uppgifter obligatoriskt ska anges på fakturan. Detta krav syftar till att göra det möjligt för skattemyndigheterna att kontrollera betalningen av den skatt som ska erläggas och, i förekommande fall, om det föreligger avdragsrätt för mervärdesskatt. Kravet på uppgift om datumet för tillhandahållandet av de tjänster som anges i nämnda faktura gör det möjligt att kontrollera när den beskattningsgrundande händelsen inträffade och, därmed, att fastställa de skatterättsliga bestämmelser som, i tidshänseende, ska tillämpas på den transaktion som denna handling avser (

text: , Barlis 06, punkterna 29 och 30).

text: 4 Bedömning

text: Fakturor som ska utfärdas enligt faktureringsreglerna i ML ska innehålla vissa uppgifter. En fullständig faktura ska bl.a. innehålla uppgift om det datum då

text: förskotts- eller a conto-betalningen gjorts.

text: En sådan datumuppgift behöver bara anges om datumet går att fastställa och inte är detsamma som det datum fakturan utfärdas.

text: Syftet med datumuppgiften är att det ska vara möjligt att avgöra vid vilken tidpunkt den beskattningsgrundande händelsen inträffat och därmed även vilka beskattningsregler som är tillämpliga på transaktionen samt när transaktionen ska redovisas.

text: 4.1 Datum för leverans eller tillhandahållande

text: Datum för leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster ska anges i fakturan om det skiljer sig från det datum fakturan utfärdas. Den uppgift som ska anges i fakturan är det datum då leveransen eller tillhandahållandet utförts eller slutförts. Det innebär enligt Skatteverkets uppfattning att man ska ange den dag då den beskattningsgrundande händelsen inträffar för den aktuella transaktionen.

text: Vid leveranser eller tillhandahållanden

text: Vid leverans av varor och tillhandahållande av tjänster inträffar den beskattningsgrundande händelsen när leveransen eller tillhandahållandet sker (

text: 7 kap. 4 §

text: ML). Det innebär enligt Skatteverkets uppfattning att det är det datum då varan är levererad eller tjänsten tillhandahållen av säljaren som ska anges i fakturan.

text: Om det inte går att exakt konstatera vid vilket datum säljaren levererat varan eller tillhandahållit tjänsten är det enligt Skatteverkets uppfattning tillräckligt att ange den månad under vilken varan levererats eller tjänsten tillhandahållits.

text: Kontinuerliga leveranser eller tillhandahållanden

text: Vid leverans eller överföring av varor vid vissa undantagna unionsinterna transaktioner som pågår kontinuerligt under mer än en kalendermånad, anses leveransen eller överföringen ske vid utgången av varje kalendermånad till dess den upphör (

text: 7 kap. 5 §

text: ML). Det innebär att det är datumet för den sista dagen i varje månad som ska anges i fakturan.

text: Vid tillhandahållande av tjänster i ett annat EU-land för vilka köparen är betalningsskyldig för mervärdesskatten i det landet i enlighet med artikel 196 i mervärdesskattedirektivet inträffar den beskattningsgrundande händelsen den 31 december varje år, om tjänsterna tillhandahålls kontinuerligt under en tidsperiod som överstiger ett år, och tillhandahållandet inte ger upphov till avräkningar eller betalningar under tidsperioden (

text: 7 kap. 6 §

text: ML). Det innebär att det är det datumet som ska anges i fakturan.

text: Vid andra typer av kontinuerliga leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster än sådana som anges i 7 kap. 5 och 6 §§ ML går det inte att exakt konstatera vid vilket datum leveransen eller tillhandahållandet faktiskt sker. Skatteverket anser att leveransen eller tillhandahållandet i dessa fall får anses ske kontinuerligt under den period som faktureringen avser. Det innebär att det är tillräckligt att i fakturan ange den månad under vilken leveransen eller tillhandahållandet sker.

text: Samlingsfaktura

text: En samlingsfaktura får utfärdas för flera separata leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster. Syftet med bestämmelsen om samlingsfaktura är dock inte att befria den faktureringsskyldiga från att lämna vissa uppgifter i fakturan. Det innebär enligt Skatteverkets uppfattning att den som utfärdar en samlingsfaktura ska ange datum för varje leverans eller tillhandahållande som den fakturan avser. Det räcker alltså inte att bara ange datum för den sista leveransen eller tillhandahållandet.

text: 4.2 Datum för betalning i förskott eller a conto

text: Datum för betalning som görs i förskott eller a conto ska anges i fakturan om betalningsdagen kan fastställas och inte är densamma som faktureringsdagen.

text: Ofta görs betalning av en förskotts- eller a conto-faktura efter den tidpunkt då fakturan utfärdats. Av naturliga skäl är det därför i dessa fall inte möjligt att ange betalningsdagen i fakturan utan endast fakturans förfallodag. Skatteverkets anser därför att uppgift om datum för betalning i förskott eller a conto endast behöver anges om fakturan utfärdas när betalningen redan har gjorts.

text: 4.3 Detta ställningstagande ersätter tidigare ställningstagande

text: 130 151294-04/113

text: 130 205830-04/113


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2381936

title: Avräkning utländsk skatt – valutakurs vid omräkning av avräkningsbar utländsk skatt till svenska kronor

text: 1 Sammanfattning

text: Vid avräkning av utländsk skatt är utgångspunkten att den avräkningsbara utländska skatten ska räknas om till svenska kronor med valutakursen vid betalningstillfället, d.v.s. med den valutakurs som gällde när skatten betalades.

text: Om utbetalaren av den utländska inkomsten gör skatteavdrag för preliminär skatt eller definitiv källskatt ses skatten som betald av mottagaren vid utbetalningen av inkomsten. Detta innebär att betalningstillfället för skatten och utbetalningstillfället för inkomsten är ett och samma tillfälle. I de fall den utländska inkomsten ska räknas om till valutakursen vid utbetalningstillfället ska skatten och inkomsten därför räknas om till samma kurs.

text: När den utländska inkomsten inte ska räknas om till kursen vid utbetalningstillfället, eller den utländska skatten har betalats genom egna inbetalningar, kan den valutakurs som ska användas vid omräkning av den utländska skatten avvika från den valutakurs som ska användas vid omräkningen av den utländska inkomsten.

text: Om en tjänsteinkomst har räknats om till Riksbankens genomsnittskurs för året och den utländska skatten har betalats regelbundet under beskattningsåret ska även skatten räknas om till Riksbankens genomsnittskurs.

text: Vid omräkning av utländsk skatt på näringsinkomster godtar Skatteverket att den utländska skatten räknas om till en genomsnittskurs om det är fråga om regelbundna inbetalningar under beskattningsåret som beloppsmässigt inte varierar alltför mycket.

text: I de fall det finns en begränsning i ett skatteavtal som innebär att källstaten endast får ta ut en viss procentsats i skatt på bruttoinkomsten, ska beräkningen av hur mycket skatt som får tas ut i källstaten göras i den valuta som använts av källstaten. Därefter räknas skatten om till svenska kronor.

text: Om återbetalning av skatt sker i utlandet ska den avräkningsbara utländska skatten som återstår efter återbetalningen räknas om till kursen vid betalningstillfället. Skatteverket anser därmed att det saknar betydelse för avräkningen av utländsk skatt om valutakursen har ändrats mellan betalningstillfället för skatten och tidpunkten för när återbetalning av skatt sker. Om skattebetalningarna har räknats om till en genomsnittskurs ska den avräkningsbara skatten som återstår efter återbetalningen i stället räknas om till genomsnittskursen.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ” Avräkning utländsk skatt – vilken valutakurs ska användas när tidigare medgiven avräkning ska omprövas p.g.a. att utländsk skatt satts ned? ”, 2019-06-24, dnr

text: 202 286343-19/111

text: . Skatteverket ändrar inte sin bedömning när det gäller att det är kursen vid betalningstillfället som ska användas vid omräkningen av den avräkningsbara utländska skatten. Det nya ställningstagandet utökas dock med fler situationer och tar upp fler frågor. Det innehåller också en precisering av när en genomsnittskurs ska eller får användas.

text: 2 Frågeställning

text: Vid avräkning av utländsk skatt ska den avräkningsbara utländska slutliga skatten räknas om till svenska kronor. Följande frågor har ställts om vilken valutakurs som ska användas och hur den avräkningsbara utländska skatten ska beräknas:

text: Vilken valutakurs ska användas för att räkna om den utländska skatten till svenska kronor?

text: Ska den utländska skatten räknas om till samma valutakurs som den utländska inkomsten?

text: Får den utländska skatten räknas om till en genomsnittlig valutakurs?

text: Hur ska den avräkningsbara skatten beräknas när ett skatteavtal begränsar källstatens rätt att ta ut skatt till en viss procentsats av bruttoinkomsten?

text: Vilken valutakurs ska användas när återbetalning har skett i utlandet för att den utländska slutliga skatten är lägre än den preliminära eller för att den utländska slutliga skatten har satts ned?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: För att en utländsk skatt på inkomst ska vara avräkningsbar krävs bland annat att det är fråga om en betald slutlig skatt ( 1 kap. 3 § lagen [1986:468] om avräkning av utländsk skatt, AvrL ). Avräkning medges mot den svenska skatten det år den utländska intäkten tas upp till beskattning här ( 2 kap. 7 § andra stycket AvrL ).

text: Avräkning av utländsk skatt kan inte ske med högre belopp än det andra landet har rätt att ta ut enligt skatteavtalet (RÅ79 1:47).

text: Den som har fått avräkning av utländsk skatt och därefter har fått nedsättning av den utländska skatten ska lämna särskilda uppgifter om nedsättningen (

text: 33 kap. 9 § skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL ). Sådana särskilda uppgifter ska ha kommit in till Skatteverket senast tre månader efter den dag då den som beslutet om nedsättning av utländsk skatt gäller fick del av det (

text: 33 kap. 11 §

text: SFL ). Särskilda uppgifter ska lämnas på fastställda formulär (

text: 38 kap. 1 §

text: SFL ). Fastställt formulär är blankett SKV 2705.

text: Om den utländska skatten sätts ned kan följdändring ske genom efterbeskattning enligt

text: 66 kap. 27 § 4

text: SFL . Om sexårsfristen enligt

text: 66 kap. 27 § 4

text: SFL har gått ut finns en förlängd tid för efterbeskattning. Omprövning av avräkningen ska i så fall göras senast sex månader från den dag då beslutet om nedsättning i utlandet meddelades (

text: 66 kap. 30 §

text: SFL ).

text: 4 Bedömning

text: I detta ställningstagande behandlas inga andra valutakursfrågor som kan uppkomma i de aktuella situationerna än de frågeställningar som tas upp i avsnitt 2 (Frågeställning).

text: 4.1 Omräkning med valutakursen vid betalningstillfället

text: Eftersom avräkning medges för betald utländsk skatt anser Skatteverket att utgångspunkten är att den avräkningsbara utländska skatten ska räknas om till svenska kronor med valutakursen vid betalningstillfället, d.v.s. med den valutakurs som gällde när skatten betalades. Detta gäller även i inkomstslaget näringsverksamhet och bokföringsmässiga grunder ska därför inte tillämpas vid omräkning av den utländska skatten.

text: 4.2 Valutakurs för skatten och valutakurs för inkomsten

text: Skatteverket har i ett tidigare ställningstagande uttalat att tjänsteinkomster vid inkomstbeskattningen ska räknas om enligt den valutakurs som gäller den dag när mottagaren får ersättningen utbetald, d.v.s. den dag som är beskattningstidpunkten enligt kontantprincipen (Skatteverkets ställningstagande ” Valutakurs vid inkomstbeskattningen – tjänsteinkomster i utländsk valuta ”, 2015-04-07, dnr

text: 131 191504-15/111

text: ). Kontantprincipen gäller också för löpande inkomster i inkomstslaget kapital. När skatteavdrag har gjorts från en utländsk inkomst som ska räknas om enligt kursen som gäller vid utbetalningstillfället, anser Skatteverket att skatten och inkomsten ska räknas om till samma kurs eftersom utbetalningstillfället för inkomsten och betalningstillfället för skatten är ett och samma tillfälle, se exemplet i avsnitt 4.6.1 .

text: Om den utländska skatten på en tjänste- eller kapitalinkomst har betalats genom egna inbetalningar, eller inkomsten inte ska räknas om till kursen vid utbetalningstillfället, kan den valutakurs som ska användas vid omräkning av den utländska skatten avvika från den valutakurs som ska användas vid omräkningen av den utländska inkomsten.

text: I inkomstslaget näringsverksamhet ligger redovisningen till grund för beskattningen om det inte finns någon särskild skatteregel som reglerar en viss företeelse. Det innebär att en utländsk inkomst kan räknas om i redovisningen med en valutakurs medan betalningen av skatten (som sker vid en annan tidpunkt) kan räknas om med en annan valutakurs, se exemplet i avsnitt 4.6.2 . I inkomstslaget näringsverksamhet uppkommer det ofta valutakursdifferenser hänförliga till den utländska inkomsten. Hur dessa ska hanteras i avräkningssammanhang framgår av Skatteverkets ställningstagande ” Avräkning utländsk skatt – ska valutakursdifferenser i inkomstslaget näringsverksamhet påverka den utländska inkomsten vid spärrbeloppsberäkningen? ”, 2023-05-12, dnr

text: 4.3 Användande av genomsnittskurs för året

text: Som framgår av avsnitt 4.1 är utgångspunkten att den avräkningsbara utländska skatten ska räknas om till kursen vid betalningstillfället. En genomsnittskurs ska eller får användas endast i nedanstående fall.

text: När det gäller tjänsteinkomster har Skatteverket, i det tidigare ställningstagandet som nämns under 4.2 ovan, uttalat att när det är fråga om periodiska utbetalningar som inte varierar stort under året får, av förenklingsskäl, Riksbankens publicerade genomsnittliga kurs för året användas för omräkning av inkomsten. Om tjänsteinkomsten har räknats om till Riksbankens genomsnittskurs och skatten har betalats regelbundet under beskattningsåret ska även skatten räknas om till Riksbankens genomsnittskurs, se exempel i avsnitt 4.6.3 .

text: Vid omräkning av utländsk skatt avseende näringsinkomster godtar Skatteverket att den utländska skatten räknas om till en genomsnittskurs om det är fråga om regelbundna inbetalningar under beskattningsåret som beloppsmässigt inte varierar alltför mycket. En sådan situation kan exempelvis uppkomma när skatten avser ett fast driftställe i ett annat land, se exemplet i avsnitt 4.6.7 .

text: 4.4 Skatteavtal begränsar källstatens beskattningsrätt till viss procent av inkomsten

text: I de fall det finns en begränsning i ett skatteavtal som innebär att källstaten endast får ta ut en viss procentsats i skatt på bruttoinkomsten, ska beräkningen av hur mycket skatt som får tas ut i källstaten göras i den valuta som använts av källstaten. Därefter räknas skatten om till svenska kronor, se exemplet i avsnitt 4.6.2 .

text: 4.5 Återbetalning av utländsk skatt

text: När utländsk preliminär skatt har betalats, genom skatteavdrag eller egna inbetalningar, och den utländska slutliga skatten blir lägre än den preliminära blir det aktuellt med återbetalning av skatt i utlandet. Skatteverket anser att avräkning ska medges för den utländska slutliga skatten omräknad till svenska kronor med valutakursen som gällde vid betalningstillfället, se exemplet i avsnitt 4.6.6 . Samma bedömning gäller när avräkning av utländsk skatt har medgetts och omprövning ska ske här på grund av att den utländska skatten har satts ned och återbetalning har skett i utlandet. Detta innebär att den utländska skatten som återstår efter nedsättningen och för vilken avräkning ska ske, ska räknas om till valutakursen vid betalningstillfället, se exemplen i avsnitt 4.6.4 och avsnitt 4.6.5 . Skatteverket anser därmed att det saknar betydelse för avräkningen av utländsk skatt om valutakursen har ändrats mellan betalningstillfället för skatten och tidpunkten för när återbetalning av skatt sker.

text: Betalningen av skatt kan ha gjorts vid flera tillfällen, med olika belopp och till olika valutakurser. Om återbetalning sker i utlandet är det normalt inte en viss skattebetalning som sätts ned utan det återbetalda beloppet måste fördelas proportionellt på de olika skattebetalningarna för att få fram den avräkningsbara utländska skatten. Enklast räknar man ut den avräkningsbara utländska skatten i svenska kronor genom att multiplicera den utländska slutliga skatten i den utländska valutan med en viktad genomsnittskurs för skattebetalningarna. Den viktade genomsnittskursen räknas fram genom ett bråktal där täljaren är de totala skattebetalningarna i svenska kronor och nämnaren är de totala skattebetalningarna i den utländska valutan. Exemplet i avsnitt 4.6.6 visar hur en sådan beräkning av den avräkningsbara utländska skatten i svenska kronor ska göras. Skulle det i ett enskilt fall framgå att den nedsatta skatten avser en viss skattebetalning minskar man den aktuella skattebetalningen i utländsk valuta med det återbetalda beloppet i utländsk valuta och räknar om det belopp som återstår med valutakursen som gällde vid det ursprungliga betalningstillfället.

text: Om skattebetalningarna har räknats om till en genomsnittskurs och återbetalning av skatt sker i utlandet ska den avräkningsbara skatten som återstår efter återbetalningen i stället räknas om till genomsnittskursen, se exemplet i avsnitt 4.6.3 .

text: 4.6 Exempel

text: Nedan följer ett antal exempel. Personerna i exemplen förutsätts vara obegränsat skattskyldiga i Sverige och ha hemvist här enligt aktuellt skatteavtal. Det förutsätts vidare att skatteavtalet med aktuellt land ger både Sverige och det andra landet rätt att beskatta inkomsten och att Sverige ska undanröja dubbelbeskattningen genom avräkning.

text: I exemplen med nedsättning av skatt (återbetalning) förutsätts blankett SKV 2705 ha lämnats i rätt tid.

text: 4.6.1 Utdelning som tas upp i inkomstslaget kapital

text: Andrea har fått en utdelning med 4 000 euro på aktier i ett bolag som har hemvist i land A. Utdelningen ska tas upp i inkomstslaget kapital.

text: Utbetalaren gjorde källskatteavdrag med 600 euro (15 procent) när utdelningen betalades ut vilket överensstämmer med den skatt som land A får ta ut enligt skatteavtal. Kursen var 8 kr vid utbetalningstillfället.

text: Både den utländska skatten och inkomsten ska räknas om till kursen 8 kr. Den avräkningsbara skatten blir då 4 800 kr.

text: 4.6.2 Skatteavtal begränsar källstatens rätt att ta ut skatt till 10 procent av bruttoinkomsten

text: X AB får en royaltyinkomst på 10 000 euro år 1 från ett bolag som har hemvist i land B. X AB bokför inkomsten i enlighet med god redovisningssed till kursen 10 kr och tar därför upp en royaltyinkomst på 100 000 kr.

text: År 3 krävs X AB på 1 000 euro i skatt i land B för royaltyinkomsten. X AB betalar skatten och vid betalningstillfället är kursen 11 kr.

text: X AB begär omprövning av deklarationen som avser år 1 och begär avräkning med 11 000 kr.

text: Skatteavtalet med land B anger att land B har rätt att beskatta royaltyinkomsten men att skatten inte får överstiga 10 procent av royaltyns bruttobelopp. Denna jämförelse ska göras i land B:s valuta, d.v.s. euro. Land B har tagit ut skatt med 1 000 euro på ett royaltybelopp på 10 000 euro. Skatteuttaget överstiger alltså inte 10 procent av royaltyns bruttobelopp och den avräkningsbara skatten blir därmed 11 000 kr. Det saknar betydelse att skattebeloppet i svenska kronor överstiger 10 procent av inkomsten i svenska kronor.

text: 4.6.3 Preliminärskatteavdrag har gjorts och den slutliga skatten blir högre respektive lägre – omräkning till genomsnittskurs

text: Ali får pension från land C hela år 1 och år 2. Pensionen ska tas upp i inkomstslaget tjänst.

text: Pensionsutbetalaren gör skatteavdrag för preliminär skatt med totalt 20 000 euro från pensionen som betalas ut år 1. År 2 fastställs den slutliga skatten i land C för år 1 till 21 000 euro. Ali måste därmed själv betala in 1 000 euro i skatt. När Ali betalar den resterande skatten är kursen 11 kr.

text: Ali tar upp inkomsten i deklarationen som avser år 1 och begär avräkning av den utländska skatten. Eftersom pensionen betalades ut med samma belopp varje månad använde Ali Riksbankens genomsnittskurs för år 1 som var 10 kr när han räknade om inkomsten till svenska kronor.

text: Avräkning medges för betald utländsk slutlig skatt. Den utländska slutliga skatten för år 1 är 21 000 euro.

text: Skatten som betalades genom skatteavdrag räknas om till samma kurs som inkomsten och blir då 200 000 kr. Den resterande skatten på 1 000 euro som Ali själv betalade räknas om till kursen 11 kr vilket blir 11 000 kr. Den avräkningsbara utländska skatten för år 1 blir därmed 211 000 kr.

text: På pensionen som betalas ut år 2 gör utbetalaren skatteavdrag för preliminär skatt med totalt 21 000 euro. År 3 fastställs den slutliga skatten i land C för år 2 till 20 000 euro och Ali får tillbaka 1 000 euro. När skatten betalas tillbaka är kursen 9 kr och Ali får därmed tillbaka 9 000 kr.

text: Ali tar upp inkomsten i deklarationen som avser år 2 och begär avräkning av den utländska skatten. Eftersom pensionen betalades ut med samma belopp varje månad använde Ali Riksbankens genomsnittskurs för år 2 som var 10,50 kr när han räknade om inkomsten till svenska kronor.

text: Avräkning medges för betald utländsk slutlig skatt. Den utländska slutliga skatten för år 2 är 20 000 euro.

text: Skatten räknas om till samma kurs som inkomsten och den avräkningsbara utländska skatten blir då 210 000 kr.

text: 4.6.4 Avräkning har medgetts och hela den utländska skatten sätts därefter ned

text: Y AB bedriver verksamhet från ett fast driftställe i land D och tar upp en inkomst från det fasta driftstället till beskattning år 1. Y AB betalar slutlig skatt i land D med 10 000 euro. Kursen vid betalningstillfället är 10 kr och avräkning medges med 100 000 kr.

text: Y AB begär omprövning år 4 i land D. Genom ökade avdrag för avsättningar uppkommer ett nollresultat och skatten på 10 000 euro sätts ned till 0. Kursen vid nedsättningen är 9,50 kr.

text: Den ändrade resultatberäkningen i land D påverkar inte den svenska resultatberäkningen utan Y AB deklarerar fortfarande samma överskott i den utländska verksamheten. Det finns däremot ingen utländsk skatt att avräkna eftersom hela den utländska skatten har satts ned. Tidigare medgiven avräkning med 100 000 kr ska omprövas och sättas ned till 0 kr. Att nedsättningen av skatten i land D omräknad till svenska kronor uppgår till ett lägre belopp (10 000 x 9,50 = 95 000) saknar betydelse. Eftersom det inte har tagits ut någon skatt i land D uppkommer ingen dubbelbeskattning och därmed ska avräkning inte heller medges.

text: Omprövningen av avräkningen för år 1 sker genom ett följdändringsbeslut som kan meddelas genom efterbeskattning.

text: 4.6.5 Avräkning har medgetts och delar av den utländska skatten sätts därefter ned

text: Z AB bedriver verksamhet från ett fast driftställe i land E och tar upp en inkomst från det fasta driftstället till beskattning år 1. Z AB betalar slutlig skatt i land E med 5 000 euro. Kursen vid betalningstillfället är 10 kr och avräkning medges med 50 000 kr.

text: Efter en skatteprocess sätts inkomsten ned i land E och skatten sätts ned med 1 000 euro år 8. Kursen vid nedsättningen är 10,50 kr. Den svenska resultatberäkningen påverkas inte av ändringen i land E.

text: Den återstående slutliga skatten i land E är 4 000 euro. Kursen vid betalningstillfället var 10 kr och avräkning kan därför medges med 40 000 kr. Avräkningen minskar alltså med 10 000 kr (50 000 - 40 000). Att nedsättningen av skatten i land E omräknad till svenska kronor blir ett högre belopp (1 000 x 10,50 = 10 500) saknar betydelse.

text: Eftersom nedsättningen av den utländska skatten sker efter den vanliga efterbeskattningsperioden på sex år ska avräkningen omprövas inom sex månader från den dag då beslutet om nedsättning meddelades i land E.

text: 4.6.6 Preliminärskatt betalas vid flera tillfällen och med olika belopp och den slutliga skatten blir lägre

text: Anna arbetar i land F under fyra månader år 1. Lönen är provisionsbaserad och varierar mellan månaderna.

text: Arbetsgivaren gör skatteavdrag för preliminär skatt med 500, 1 000, 1 500 respektive 2 000 euro, totalt 5 000 euro.

text: Anna för över (netto)inkomsten till sitt svenska konto i samband med utbetalningen. Kursen är då 9 kr, 9,50 kr, 10,50 kr respektive 10 kr.

text: År 2 fastställs den slutliga skatten i land F till 4 500 euro och Anna får tillbaka 500 euro. När skatten betalas tillbaka är kursen 9,50 kr och Anna får därför tillbaka 4 750 kr.

text: Anna tar upp inkomsten i deklarationen som avser år 1 och begär avräkning av den utländska skatten. Hon förde över inkomsten till sitt svenska konto i samband med utbetalningen och använder därför den faktiska valutakursen vid respektive utbetalningstillfälle när hon räknar om inkomsten till svenska kronor.

text: Avräkning medges för betald utländsk slutlig skatt. Den utländska slutliga skatten är 4 500 euro.

text: För att få fram den avräkningsbara utländska skatten i svenska kronor multipliceras den utländska slutliga skatten i euro med en viktad genomsnittskurs för skattebetalningarna (som har skett genom skatteavdrag). Den viktade genomsnittskursen räknas fram genom ett bråktal där täljaren är de totala skattebetalningarna i svenska kronor och nämnaren är de totala skattebetalningarna i euro.

text: Skattebetalningarna i euro räknas om till kursen vid respektive betalningstillfälle (samma kurs som inkomsten) enligt följande:

type: rad

type: tabell

text: Den viktade genomsnittskursen för skattebetalningarna blir 9,95 kr (49 750/5 000).

text: Den utländska slutliga skatten i euro (4 500) räknas om med den viktade genomsnittskursen och den avräkningsbara utländska skatten blir då 44 775 kr.

text: 4.6.7 Preliminärskatt betalas löpande avseende verksamhet som bedrivs vid fast driftställe

text: Å AB bedriver verksamhet från ett fast driftställe i land G och tar upp en inkomst från det fasta driftstället till beskattning år 1. Under räkenskapsåret (= kalenderåret) betalar Å AB preliminärskatt med 500 euro varje månad, totalt 6 000 euro. År 2 fastställs den slutliga skatten till 7 000 euro och Å AB betalar ytterligare 1 000 euro i slutet av år 2.

text: Den skatt som betalats under år 1 kan räknas om till det årets genomsnittskurs eftersom skatten har betalats regelbundet och med samma belopp under året. Genomsnittskursen var 10 kr och det omräknade beloppet blir 60 000 kr. Den resterande skatten på 1 000 euro räknas om till kursen vid betalningstillfället (11 kr) vilket blir 11 000 kr. Den totala avräkningsbara skatten blir då 71 000 kr.

text: Å AB tar upp intäkter och kostnader från det fasta driftstället i enlighet med god redovisningssed. Det innebär att dessa poster kan ha räknats om till en annan valutakurs än den som används för omräkning av skatten för år 1.

text: 4.7 Tidigare ställningstagande ersätts

text: 202 286343-19/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2383736

title: Undantag från användningsförbud för fordon vid företagsrekonstruktion och ackord, fordonsskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl att undanta ett fordon från användningsförbud när beslut om företagsrekonstruktion eller ackord fattats, förutsatt att fordonet behöver användas för att driva näringsverksamheten vidare eller för resor till och från arbetet. Det krävs även att den obetalda fordonsskatt som gett upphov till användningsförbudet omfattas av företagsrekonstruktionen respektive ackordet.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud under den tid företagsrekonstruktionen pågår eller till dess skulden enligt en fastställd rekonstruktionsplan har betalats av.

text: I fråga om ackord finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud fram till dess ackordet fullföljs eller till dess beslutet om ackord upphävs eller förfaller.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande den 1 augusti 2013 ”Undantag från användningsförbud för fordon vid företagsrekonstruktion och ackord”, dnr

text: 131 469546-13/111

text: . Det tidigare ställningstagandet ska tillämpas för förhållanden som hänför sig till tiden före den 1 juni 2023.

text: 2 Frågeställning

text: Utgör ett beslut om företagsrekonstruktion eller ackord särskilda skäl för undantag från användningsförbud enligt

text: 6 kap. 1 § vägtrafikskattelagen (2006:227)

text: , VSL?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Fordonsskatt

text: Enligt 6 kap. 1 § VSL får ett skattepliktigt fordon inte användas om fordonsskatt som avser innevarande eller närmast föregående år inte har betalats i rätt tid. Användningsförbudet gäller till dess att skatten har betalats. Om det finns särskilda skäl ska Skatteverket medge ett visst fordon undantag från användningsförbud.

text: Av förarbetena till bestämmelsen framgår att möjligheten att medge undantag från användningsförbud ska tillämpas restriktivt (

text: prop. 2005/06:65 s. 133

text: Ett exempel på när undantag från användningsförbud kan medges är när en fordonsägare som använder sitt fordon yrkesmässigt betalar av på skatten enligt en med Kronofogden uppgjord avbetalningsplan (

text: prop. 1987/88:159 s. 57

text: , jfr även

text: prop. 1978/79:94 s. 15

text: f.).

text: 3.2 Företagsrekonstruktion

text: En företagsrekonstruktion är ett särskilt förfarande där en näringsidkare med ekonomiska svårigheter kan rekonstruera sin verksamhet under ledning av en rekonstruktör. Ett beslut om företagsrekonstruktion fattas av domstol (jfr 1 kap. 1 § lagen [2022:964] om företagsrekonstruktion, FrekL).

text: En företagsrekonstruktion syftar till att ge företag som i grunden är livskraftiga men som har drabbats av tillfälliga ekonomiska svårigheter en möjlighet att vidta åtgärder för att rekonstruera verksamheten och på så sätt komma på fötter igen (jfr

text: prop. 2021/22:215 s. 100

text: f.).

text: Under företagsrekonstruktion får gäldenären inte fullgöra förpliktelser som har uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion utan samtycke från rekonstruktören. Rekonstruktören får samtycka till att gäldenären fullgör en sådan förpliktelse endast om det finns synnerliga skäl (2 kap. 20 och 21 §§ FrekL).

text: Under förfarandet kan en rekonstruktionsplan fastställas. En sådan plan ska innehålla de åtgärder som är nödvändiga för att komma till rätta med gäldenärens ekonomiska svårigheter och säkerställa att den verksamhet som gäldenären bedriver helt eller delvis ska kunna fortsättas av gäldenären eller någon annan (4 kap. 4 § FrekL). Rekonstruktionsplanen kan t.ex. innehålla en skulduppgörelse genom vilken borgenärernas fordringar skrivs ned med viss andel eller betalningsvillkoren ändras (

text: prop. 2021/22:215 s. 377

text: I 6 kap. FrekL regleras i vilka situationer rätten ska besluta att en företagsrekonstruktion ska upphöra. En företagsrekonstruktion ska upphävas bland annat om syftet med företagsrekonstruktionen kan anses uppnått men även i t.ex. fall där syftet med företagsrekonstruktionen inte kan antas bli uppnått (6 kap. 1 § första stycket 1 och 4).

text: 3.3 Ackord

text: Skatteverket får anta ett förslag om ackord om det kan anses ekonomiskt fördelaktigt för det allmänna och det inte med hänsyn till gäldenärens personliga förhållanden eller av någon annan anledning framstår som olämpligt från allmän synpunkt. Ett ackordsförslag som inte framställts i konkurs får antas endast om övriga berörda borgenärer godkänner det (4 § lagen [2007:324] om Skatteverkets hantering av vissa borgenärsgrupper, BorgL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Företagsrekonstruktion

text: Syftet med en företagsrekonstruktion är att hjälpa företaget att komma på fötter igen. För att en företagsrekonstruktion ska bli framgångsrik är det viktigt att det finns förutsättningar för gäldenären att driva verksamheten vidare och fortsätta att få intäkter. Skatteverket anser därför att det finns särskilda skäl att undanta ett fordon från användningsförbud om fordonet används yrkesmässigt i verksamheten eller gäldenären är beroende av fordonet för att ta sig till och från arbetet.

text: En förutsättning för att undantag från användningsförbud ska kunna medges är dock att den obetalda fordonsskatt som gett upphov till användningsförbudet omfattas av företagsrekonstruktionen.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud under den tid företagsrekonstruktionen pågår eller så länge skulden enligt en fastställd rekonstruktionsplan betalas av.

text: 4.2 Ackord

text: Ackord är en ekonomisk uppgörelse mellan en gäldenär som är på obestånd och hens borgenärer. Uppgörelsen innebär i regel att borgenärerna sätter ner sina fordringar till en viss procent av det ursprungliga beloppet. Ackordet ersätter därigenom det ursprungliga fordringsförhållandet mellan gäldenären och borgenärerna och gäldenärens förpliktelser förändras bland annat vad gäller fordrans storlek och när fordran ska vara betald. Om ackordet fullföljs faller fordringarna bort till den del de överstiger det belopp som gäldenären enligt överenskommelsen ska betala.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud vid beslut om ackord om ett fordon som är belagt med användningsförbud behöver användas i näringsverksamhet eller för resor till och från arbetet.

text: För att undantag från användningsförbud ska medges krävs att den obetalda fordonsskatt som gett upphov till användningsförbudet omfattas av beslutet om ackord.

text: Det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud fram till dess ackordet fullföljs eller till dess beslutet om ackord upphävs eller förfaller.

text: 131 469546-13/111

text: . Det tidigare ställningstagandet ska tillämpas i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före den 1 juni 2023. Ändringen av ställningstagandet är föranledd av den nya lagstiftningen om företagsrekonstruktion och ändringar i BorgL. Det nya ställningstagandet innebär, till skillnad från det tidigare ställningstagandet, att det inte är tillräckligt att den obetalda fordonsskatt som gett upphov till användningsförbudet omfattas av en ansökan om ackord utan det krävs att skatten omfattas av ett beslut om ackord.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2383782

title: Undantag från användningsförbud för fordon vid skuldsanering och F-skuldsanering, fordonsskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl att undanta ett fordon från användningsförbud när ett beslut om inledande av skuldsanering eller F-skuldsanering har fattats. Detta under förutsättning att den obetalda fordonsskatt som lett till användningsförbudet omfattas av skuldsaneringen och fordonsägaren behöver använda fordonet för att få intäkter till att betala de skulder som omfattas av skuldsaneringen.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud så länge betalningsplanen löper eller till dess förfarandet avslutas genom att beslut fattas om att skuldsaneringen ska upphävas.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande den 1 augusti 2013 ”Undantag från användningsförbud för fordon vid skuldsanering och nedsättning av fordran”, dnr

text: 131 469545-13/111

text: 2 Frågeställning

text: I vilka situationer utgör skuldsanering eller F-skuldsanering särskilda skäl för undantag från användningsförbud enligt

text: 6 kap. 1 § vägtrafikskattelagen (2006:227)

text: , VSL?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Fordonsskatt

text: Enligt 6 kap. 1 § VSL får ett skattepliktigt fordon inte användas om fordonsskatt som avser innevarande eller närmast föregående år inte har betalats i rätt tid. Användningsförbudet gäller till dess att skatten har betalats. Om det finns särskilda skäl ska Skatteverket medge ett visst fordon undantag från användningsförbud.

text: prop. 2005/06:65 s. 133

text: prop. 1987/88:159 s. 57

text: , jfr även

text: prop. 1978/79:94 s. 15

text: f.).

text: 3.2 Skuldsanering och F-skuldsanering

text: En person som under överskådlig tid kan antas sakna förmåga att betala sina skulder kan efter ansökan beviljas skuldsanering om vissa villkor är uppfyllda (

text: 10 §§

text: skuldsaneringslagen

text: [2016:675], SksanL).

text: För företagare eller närstående till företagare finns möjlighet att ansöka om F-skuldsanering enligt lagen (

text: ) om skuldsanering för företagare, FSksanL.

text: Skuldsaneringen respektive F-skuldsaneringen innebär att gäldenären helt eller delvis befrias från ansvar för betalningen av de skulder som omfattas av skuldsaneringen (1 och 47 §§ SksanL respektive 1 och 49 §§ FSksanL). I beslutet om skuldsanering respektive F-skuldsanering bestäms en betalningsplan som anger bland annat det belopp gäldenären ska betala och under hur lång tid skuldsaneringen pågår (29 § SksanL respektive 31 § FsksanL).

text: Skuldsaneringen respektive F-skuldsaneringen omfattar enligt huvudregeln alla fordringar som har uppkommit före den dag då inledandebeslutet meddelades (30 § SksanL respektive 32 § FSksanL). Kronofogden får dock bestämma att fordringar som inte är förfallna till betalning inte ska omfattas av skuldsaneringen (32 § SksanL respektive 34 § FsksanL).

text: Utgångspunkten är att ett beslut om skuldsanering ska vara definitivt (

text: prop. 1993/94:123 s. 78

text: ). Av 48 § SksanL respektive 50 § FsksanL framgår dock att ett beslut om skuldsanering i vissa fall får upphävas. Ett exempel på när ett beslut om skuldsanering får upphävas är när gäldenären inte följer betalningsplanen och avvikelsen inte är ringa.

text: 4 Bedömning

text: Syftet med skuldsanering och F-skuldsanering är att ge svårt skuldsatta personer en möjlighet att lösa sina ekonomiska problem. För att en skuldsanering eller F-skuldsanering ska bli framgångsrik är det viktigt att gäldenären kan sköta sitt arbete eller driva näringsverksamhet och på så vis få intäkter.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud när gäldenären är beroende av ett fordon för att få intäkter till att betala de skulder som omfattas av skuldsaneringen eller F-skuldsaneringen, t.ex. genom att gäldenären behöver använda bilen för att ta sig till och från sitt arbete eller använder bilen yrkesmässigt i näringsverksamhet. För att undantag från användningsförbud ska kunna medges krävs dessutom att de skulder som gett upphov till användningsförbudet omfattas av skuldsaneringen respektive F-skuldsaneringen.

text: 131 469545-13/111

text: . Ändringen av ställningstagandet är föranledd av den nya lagstiftningen om skuldsanering respektive F-skuldsanering. Skatteverket anser vidare att det inte längre finns behov av att i ett ställningstagande reglera under vilka förutsättningar det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud vid nedsättning av fordran.