text: Beslutsdatum Vår beteckning 2025-10-03 FK 2025/019505 Serienummer 2025:06

text: Prop. 2008/09:200 s. 439

text: . Om den försäkrade till exempel har två tillsvidareanställningar på deltid, så räknas den sammanlagda årsinkomsten från båda dessa arbeten vid fastställandet av SGI.

text: 25 kap. 5 §

text: SFB.

text: Se till exempel FÖD 1981:6 och FÖD 1986:59. 6 kap. 6 § 1–7 SFB.

text: 6 kap. 8 § första stycket

text: SFB.

text: Prop. 2008/09:200 s. 439

text: Inkomstbortfallsprincipen är en princip som den svenska socialförsäkringen grundar sig på och institutionaliserades på 1950-talet, då den allmänna sjuk- och arbetsskadeförsäkringen genomfördes. Principen innebär att sjukförsäkringen ska ersätta en enhetlig del av den inkomst som enskilda går miste om när de inte kan arbeta. Samtliga dagersättningar som grundar sig på SGI-beräkning har som syfte att ersätta försäkrade i enlighet med inkomstbortfallsprincipen. Se även

text: RÅ 2004 ref. 92

text: , HD 2018 ref. 1 och

text: HFD 2024 ref. 2

text: Se till exempel

text: prop. 1995/96:209, s 33

text: ff. FÖD 1981:6. Jämför FÖD 1986:59 och

text: HFD 2021 ref. 72

text: . I

text: HFD 2021 ref. 72

text: användes FÖD 1981:1 och FÖD 1986:59 som vägledning för tolkningen av varaktighetskravet vid ny- och återinträde i arbetslivet.

text: Jämför

text: 25 kap. 2 § första stycket

text: SFB om att SGI ”är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få …”. FÖD 1988:25.

text: Jämför

text: 25 kap. 2 §

text: SFB, ”tills vidare kan antas komma att få”. Detta synsätt som kom till uttryck i FÖD 1985:29 och FÖD 1985:33 kan sägas ha bekräftats i rättspraxis genom de senare avgörandena

text: RÅ 2001 ref. 54

text: och

text: RÅ 2003 not. 63

text: . I dessa avgöranden förde högsta instans ett likartat resonemang gällande möjligheten att höja en SGI för en försäkrad som på grund av sjukdom inte kunde återgå till att arbeta hela sin vanliga arbetstid efter en period av tjänstledighet. FKRS 2018:05. Se till exempel

text: prop. 1995/96:209, s 33

text: ff.

text: Jämför

text: RÅ 2004 ref. 92

text: HFD 2018 ref. 1

text: och

text: HFD 2024 ref. 2

text: . Jämför

text: RÅ 2024 ref. 2

title: Fastställande av sjukpenninggrundande inkomst (SGI)

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: 1. Varaktighetskravet som anges i

text: 25 kap. 3 § andra stycket 2 socialförsäkringsbalken

text: (SFB) ska tolkas som att det är den försäkrades inkomster av arbete som ska antas vara i sex månader i följd eller vara årligen återkommande.

text: 2. När den försäkrade har haft eller kan antas komma att ha inkomster av arbete i sex månader i följd, ska hans eller hennes årsinkomst av anställning beräknas utifrån vad han eller hon har tjänat eller kan antas komma att tjäna under en period på sex månader. Inkomsterna ska räknas som om den försäkrade hade arbetat på samma sätt i ett helt år.

text: 3. Om den försäkrade har en anställning med normalt varierande inkomster ska hans eller hennes årliga inkomst beräknas utifrån en genomsnittlig månadsinkomst multiplicerad med tolv.

text: 4. Årliga ersättningar ska fördelas jämnt över tolv månader.

text: 5. När årsinkomsten ska beräknas utifrån tidigare inkomster ska sjuklön och dagersättning utbetalad av Försäkringskassan inte räknas med. I sådana fall ska beräkningen göras utifrån en uppskattning av vad den försäkrade hade tjänat om han eller hon inte hade varit sjuk eller fått en dagersättning utan hade arbetat som vanligt.

text: 6. Om den försäkrade har inkomst både av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete, eller om den försäkrades inkomster kan antas vara årligen återkommande, ska istället en uppskattning av den försäkrades inkomst av anställning under en period på ett år beaktas.

text: Varför behövs ett rättsligt ställningstagande?

text: Den grundläggande definitionen av SGI finns i

text: 25 kap. 2 §

text: SFB. Kriterierna för att fastställa SGI anges i

text: 25 kap. 3 §

text: SFB.

text: SGI definieras som den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget förvärvsarbete antingen som arbetstagare i allmän eller i enskild tjänst (inkomst av anställning), eller på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete).

text: Enligt 25 kap. 3 § andra stycket 1 och 3 SFB krävs att den försäkrades årliga inkomst kommer från arbete i Sverige och antas uppgå till minst 24 procent av prisbasbeloppet. Enligt

text: 25 kap. 3 § andra stycket 2

text: SFB krävs även att den försäkrades årliga inkomst kommer från arbete som kan antas vara under minst sex månader i följd eller vara årligen återkommande. Detta är en

text: precisering av uttrycket ”kan antas komma att tills vidare få” i

text: 25 kap. 2 §

text: SFB och innebär att inkomsten ska kunna antas ha viss varaktighet.

text: Det är dock oklart om det är den försäkrades inkomster av arbete sammanlagt eller om det är inkomster av ett specifikt arbete (till exempel en viss anställning) som ska antas vara sex månader i följd eller årligen återkommande. I avsaknad av närmare vägledning i lagtexten finns det därför behov av ett klargörande genom ett rättsligt ställningstagande.

text: Vidare saknas det en heltäckande reglering i lagtext och förarbeten av hur den årliga inkomsten ska beräknas. Rättsfallet

text: HFD 2024 ref. 2

text: ger viss vägledning kring uppskattningen av en försäkrads framtida inkomster. Den fortsatta avsaknaden av en tydlig beräkningsregel skapar osäkerhet vid tillämpningen av bestämmelsen, vilket gör att ett klargörande är nödvändigt för att uppnå en mer enhetlig tillämpning.

text: Överväganden

text: Punkt 1

text: Är det varje enskilt arbete (anställning) för sig eller inkomsterna av arbete sammanlagt som ska antas vara sex månader i följd eller årligen återkommande? I

text: 25 kap. 2 §

text: SFB anges att SGI är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete. Detta tyder på att det är inkomsterna av arbete generellt och inte inkomster av varje specifikt arbete för sig som ska uppfylla varaktighetskravet i

text: 25 kap. 3 § andra stycket 2

text: SFB.

text: Vidare kan bara en SGI gälla för den försäkrade. Vid beräkningen bortses från den del av den sammanlagda årsinkomsten som överstiger 10 prisbasbelopp. Det är alltså inte möjligt att bestämma flera olika SGI:er för den försäkrade, till exempel en SGI per anställning. Samma logik bör rimligen gälla vid tillämpningen av varaktighetsvillkoret, det vill säga att det ska appliceras på den försäkrades sammanlagda arbete, oavsett om det är flera olika anställningar som den försäkrade har samtidigt eller i följd efter varandra.

text: Mot ovan bakgrund ter det sig rimligt att

text: 25 kap. 3 § andra stycket 2

text: SFB ska tolkas som att det är den försäkrades inkomster av arbete – och följaktligen inte varje arbete (anställning) för sig – som ska uppfylla varaktighetskravet. En annan tolkning skulle kunna få till följd att försäkrade som arbetar i minst sex månader i följd men i olika arbeten inte skulle få tillgodoräkna sig sådana inkomster vid beräkning av SGI. Det kan rimligen inte ha varit lagstiftarens avsikt och det talar ytterligare för att det är inkomsterna som ska anses uppfylla varaktighetskravet.

text: Denna tolkning är även förenlig med praxis, där det i många fall har ansetts fullt tillräckligt att de försäkrade arbetar i minst sex månader i följd oavsett om det har varit fråga om arbete i samma anställning eller i olika på varandra följande anställningar. Denna praxis refereras också i förarbetena till SFB där det anges att det inte alltid är nödvändigt att det aktuella arbetet har en varaktighet på sex månader om den försäkrade har för avsikt att fortsätta arbeta även därefter.

text: Det finns inte några krav i lagtexten på en viss minsta arbetstid eller att arbetstiden ska vara förlagd på något särskilt sätt under dessa sex månader. Detta innebär att arbete som utförs så lite som en dag per månad upp till sju dagar per vecka kan anses uppfylla villkoret att vara minst sex månader i följd. Ett sådant synsätt harmonierar även med reglerna i

text: 6 kap.

text: SFB om försäkring för arbetsbaserade förmåner. Utgångspunkten är att den som arbetar i Sverige är försäkrad för arbetsbaserade förmåner. Något krav på arbetets omfattning eller längd ställs inte, utan det räcker att personen i fråga arbetar. För arbetstagare gäller den arbetsbaserade försäkringen från och med den första anställningsdagen.

text: Sammantaget kan sägas att det är inkomsterna av arbete sammanlagt som ska antas vara sex månader i följd eller årligen återkommande. Det innebär att en försäkrads inkomster är sjukpenninggrundande om han eller hon kan antas arbeta sex månader i följd, oavsett om det är fråga om ett och samma arbete som varar i minst sex månader eller om det är olika arbeten som vart och ett är kortare än sex månader men som följer på varandra och sammanlagt utförs under en period som varar minst sex månader i följd.

text: Vad kan anses vara inkomster av årligen återkommande arbete?

text: Om den försäkrade inte har inkomst av arbete som kan antas vara i minst sex månader i följd kan han eller hon ändå ha en SGI om han eller hon har inkomst av arbete som kan antas vara årligen återkommande. Av

text: 25 kap. 3 § andra stycket 2

text: SFB följer att inkomster som är årligen återkommande kan ligga till grund för beräkning av SGI.

text: Med årligen återkommande inkomster avses enligt förarbeten säsongsbetonade arbeten, och bestämmelsen innebär att bedömningen av sådant arbete ska göras över en längre tidsperiod än ett år. Det beskrivs dock inte närmare vad som menas med säsongsbetonade arbeten, och lagtextens ordalydelse begränsar inte heller bestämmelsen till att gälla enbart sådana arbeten som typiskt sett anses vara säsongsarbeten. Mot denna bakgrund ter det sig rimligt att det är den försäkrades årsvisa upprepning av arbetet som medför att inkomsten från arbetet kan ligga till grund för SGI, inte att arbetet typiskt sett betraktas som säsongsbetonat.

text: Typiska säsongsarbeten upprepas årligen genom att den försäkrade arbetar med liknande arbetsuppgifter två eller flera år i rad under en viss säsong. Det kan finnas variationer mellan säsongerna genom exempelvis arbetets

text: varaktighet och omfattning, eller att det är olika arbetsgivare, utan att arbetets karaktär som säsongsbetonat förändras. På samma sätt ska arbete som inte typiskt sett betraktas som säsongsbetonat men som upprepas årligen på ett motsvarande sätt anses vara årligen återkommande.

text: Med årligen återkommande inkomster kan därför avses att den försäkrades inkomster kommer från arbete som ingår i ett arbetsmönster som upprepas under minst två år i följd. För att avgöra om ett sådant mönster föreligger får man göra en sammanvägd bedömning av omständigheterna i ärendet, särskilt uppgifter om den försäkrades arbete under ett eller flera tidigare år.

text: Följande är exempel på omständigheter som bör ha betydelse:

text: • Att arbetet är förlagt till ungefär samma del av året varje år.

text: • Att det är fråga om liknande arbetsuppgifter.

text: • Att arbetet till omfattning och arbetsperiodens eller arbetsperiodernas längd är liknande.

text: • Att det är fråga om liknande anställningsförhållanden (timanställning vid behov, vikariat m.m.).

text: • Att det är fråga om samma arbetsgivare eller samma arbetsplats eller motsvarande.

text: Det är emellertid inte nödvändigt att alla de omständigheter som nämns i punktlistan ovan föreligger. Det handlar istället om att det ska finnas tillräckliga likheter med arbete under tidigare år (eller senare år) för att man ska kunna avgöra att arbetet ingår i ett mönster av arbete som upprepas årligen.

text: Punkt 2

text: SGI som en årlig inkomst och dess beräkning

text: Enligt

text: 25 kap. 2 §

text: SFB utgör SGI en årlig inkomst. SFB innehåller dock ingen närmare reglering av beräkningsmetoden eller vilken inkomstperiod som ska beaktas vid fastställandet av SGI.

text: Av inkomstbortfallsprincipen , som utgör en grundläggande princip för SGIbaserade ersättningar, följer att SGI ska spegla den försäkrades faktiska inkomstbortfall. SGI ska därför i möjligaste mån motsvara den inkomst som den försäkrade skulle ha haft om arbetet hade fortsatt under ersättningsperioden. Eftersom SGI uttrycks som en årsinkomst, skapas en mer

text: rättvisande ersättningsnivå, då förmåner som baseras på SGI i regel beräknas per dag genom att årsinkomsten divideras med 365.

text: Praxis och förarbeten om inkomstberäkning

text: Enligt äldre praxis och förarbeten till lagen (

text: ) om allmän försäkring har SGI för anställda traditionellt beräknats genom att den vid SGI-tidpunkten gällande månadslönen eller genomsnittliga månadsinkomsten multipliceras med tolv. Alternativt har en genomsnittlig veckolön multiplicerats med 52. Denna schablonmässiga beräkning förutsätter dock att inkomsten härrör från ett arbete som kan antas pågå i minst sex månader i följd.

text: För enskilda som är nya på arbetsmarknaden och som inte har varit yrkesverksamma i minst sex månader, men där det finns en bedömning om att de avser att fortsätta arbeta i samma omfattning under minst sex månader i följd, kan inkomster från det påbörjade arbetet utgöra grund för SGIberäkningen. På motsvarande sätt har individer som återinträtt på arbetsmarknaden efter en period av studier kunnat få en tidsbegränsad anställning ansedd som representativ för deras förväntade årliga arbetsinkomst, förutsatt att avsikten är att fortsätta arbeta i minst sex månader i följd med samma omfattning som i den tidsbegränsade anställningen.

text: Varken praxis eller förarbeten ger ett entydigt svar på hur SGI ska fastställas när en försäkrad har inkomster från flera anställningar, där varje enskild anställning understiger sex månader men där den sammanlagda anställningstiden kan antas uppgå till minst sex månader. Särskild osäkerhet kan uppstå om den försäkrade vid SGI-tidpunkten innehar en anställning om exempelvis fyra månader och därefter förväntas övergå till en annan anställning med en högre eller lägre inkomst, eller om en sådan anställning nyligen har avslutats.

text: Inkomstperioder vid SGI-beräkning

text: Av praxis följer att årsinkomsten för ny- eller återinträdande på arbetsmarknaden bör fastställas när de uppfyller varaktighetskravet om sex månader. I dylika fall bedöms de försäkrades inkomster från deras tidsbegränsade anställningar motsvara deras förväntade årliga inkomst från arbete under minst sex månader. Detta krav förutsätter inkomster under en period av sex månader. Således bedöms personer som har ny- eller återinträtt i arbete ha inkomster i sex månader, oaktat den faktiska perioden för deras inkomster. Eftersom varaktighetskravet förutsätter inkomster under en period av sex månader, talar det därför för att en period om minst sex månader även bör ligga till grund för beräkningen av årsinkomsten. Då SGI för ny- eller återinträdande baseras på aktuella inkomster, bör en motsvarande analog bedömning göras för samtliga personer som objektivt sett uppfyller varaktighetskravet, till exempel genom ett anställningsavtal eller faktisk arbetsprestation.

text: Mot bakgrund av ovanstående följer att SGI i första hand bör fastställas utifrån de inkomster den försäkrade har under en sexmånadersperiod räknat från den senaste inkomstförändringen. Om den försäkrades inkomst har varit stabil under de senaste sex månaderna eller om inga förändringar förväntas under de kommande sex månaderna, bör SGI fastställas med utgångspunkt i den aktuella inkomstnivån vid SGI-tidpunkten.

text: Om en inkomstförändring har inträffat inom de senaste sex månaderna från tidpunkten för SGI:ns fastställande och ytterligare förändringar kan förväntas inom sex månader från dess, bör SGI i första hand beräknas med beaktande av även de framtida inkomsterna efter den kommande inkomstförändringen. Dock bör inkomster som ännu inte har tillträtts inte inkluderas till ett högre belopp per månad än den aktuella inkomsten vid SGI-tidpunkten. Att inkludera en högre inkomst från en ännu ej tillträdd anställning eller inkomstnivå skulle annars riskera att leda till överkompensation vid exempelvis sjukdom, vilket skulle strida mot inkomstbortfallsprincipen. Om den försäkrade kan antas få en inkomstminskning inom sex månader från den senaste inkomstförändringen, kan det vara motiverat att i stället beakta den inkomstnivå som fanns före den senaste inkomstförändringen, om detta medför en högre beräkning av SGI. Om den försäkrade tidigare hade en högre inkomst kan denna nämligen fortfarande anses ingå i en period av arbete som varar i minst sex månader i följd. I sådant fall ska den inkomstperiod som ligger till grund för beräkningen omfatta sex månader, räknat bakåt från den tidpunkt då den förväntade framtida inkomstminskningen inträffar.

text: Tidigare inkomster ska, liksom framtida inkomster, endast beaktas upp till det belopp per månad eller motsvarande som den försäkrade hade vid SGItidpunkten. Om inkomster från tidigare anställningar, som överstiger den aktuella inkomstnivån vid SGI-tidpunkten, skulle inkluderas i beräkningen av SGI, skulle det leda till en otillbörlig överkompensation för den försäkrade som inte är förenlig med inkomstbortfallsprincipen.

text: Bedömning av inkomsternas varaktighet och nivå i vissa fall

text: SGI är en förväntad framtida inkomst. En försäkrad har därmed rätt till en SGI från och med att han eller hon påbörjar ett arbete som kan antas vara minst sex månader i följd, även om anställningen sedermera avbryts av oförutsedda skäl innan sex månader har förflutit. Bedömningen av arbetets varaktighet och den framtida inkomstnivån ska därmed göras utifrån de förhållanden som fanns vid anställningens början, även om SGI inte fastställs förrän vid en senare tidpunkt, till exempel i samband med en ansökan om ersättning.

text: Vad är en inkomstförändring?

text: En inkomstförändring sker när den försäkrades inkomster förändras på ett sätt som har betydelse för SGI. Det kan vara att den försäkrade börjar arbeta i ett nytt arbete, börjar arbeta i en annan omfattning än tidigare, eller får ändrad lön i samband med en lönerevision.

text: Bestämmelserna i 25 kap. 2 § och 25 kap. 3 § SFB klargör att både bedömningen av förutsättningarna för att fastställa en SGI och själva beräkningen av SGI ska baseras på en framåtblickande bedömning av den försäkrades framtida inkomster. Det innebär att den förväntade framtida inkomsten normalt är avgörande vid SGI-beräkningen. För att upprätthålla inkomstbortfallsprincipen bör SGI dock, i möjligaste mån, beräknas utifrån de aktuella inkomster som den försäkrade har vid den tidpunkt då SGI fastställs. Vidare framgår av 26 kap. 4 och 6 §§ SFB att en förändring av SGI ska gälla först från det att orsaken till ändringen inträffat, det vill säga när den försäkrades inkomstförhållanden faktiskt har förändrats. Därmed kan en ny inkomst beaktas först när den faktiskt har uppstått. En annan ordning skulle innebära att den SGI-baserade ersättning som lämnas inte motsvarar den inkomstförlust som den försäkrade faktiskt gjort under den tid som ersättningen avser.

text: Enbart förekomsten av ett anställningsavtal innebär således inte i sig att den försäkrade har rätt till en SGI beräknad på inkomster från anställningen. Den försäkrade måste faktiskt börja arbeta i enlighet med avtalet för att inkomsterna ska kunna ligga till grund för SGI.

text: Ett undantag från detta är att inkomster från en anställning som har avtalats men som inte har kunnat tillträdas på grund av en oförutsedd sjukdom som har uppstått efter att avtalet ingåtts, kan läggas till grund för SGI från den tidpunkt då den försäkrade skulle ha tillträtt anställningen.

text: Ett annat undantag är när den försäkrade får ny lön i samband med en lönerevision hos arbetsgivaren under en pågående ersättningsperiod. Då kan en ny SGI beräknas från att den försäkrade skulle ha börjat få den nya lönen, eller från att löneavtalet har undertecknats om det är senare.

text: Punkt 3

text: Hur ska varierande inkomster beräknas?

text: Vissa försäkrade har arbeten där inkomsterna normalt varierar. Det kan vara fråga om att den försäkrade får rörliga lönetillägg till exempel vid arbete på obekväm arbetstid, det kan vara provisionslön, det kan vara att den försäkrade arbetar med varierande arbetstider antingen efter schema eller efter arbetsgivarens behov, eller liknande. Att den försäkrades inkomster varierar på så sätt innebär inte att det sker sådana inkomstförändringar som medför att den försäkrades SGI ska ändras. För försäkrade som har sådana arbeten i vilka inkomsterna normalt varierar, är det den genomsnittliga månadsinkomsten som ska multipliceras med tolv.

text: Den genomsnittliga månadsinkomsten för en försäkrad som arbetar med varierande inkomster bör i enlighet med resonemangen ovan i första hand beräknas utifrån de inkomster som den försäkrade kan antas komma att ha under en sexmånadersperiod räknat från att han eller hon började arbeta, började arbeta i en högre eller lägre omfattning, eller att det skedde någon annan förändring av inkomsten som till exempel ändrad timlön eller ändring av något lönetillägg.

text: Om det inte går att avgöra vad den försäkrade kommer att tjäna framöver, på grund av att det inte finns en på förhand angiven månadslön eller en fast avtalad arbetsomfattning, så måste de framtida inkomsterna uppskattas. Rättsfallet

text: HFD 2024 ref. 2

text: klargör att tidigare inkomster från det aktuella arbetet, tillsammans med annan utredning, kan användas för att uppskatta en försäkrads framtida inkomster. Domstolen betonar att historiska inkomster endast ska beaktas om de ger en rättvisande bild av den förväntade framtida inkomsten. Längden på den period med tidigare inkomster som används för beräkningen ska anpassas efter omständigheterna i det enskilda fallet.

text: Punkt 4

text: Hur ska årliga ersättningar beräknas?

text: Om den försäkrade har årliga ersättningar som kan ligga till grund för beräkning av SGI men som bara betalas ut en gång årligen, som exempelvis årlig bonus, ska dessa ersättningar fördelas som om de hade utbetalats under ett år (det vill säga under en tolvmånadersperiod). Annars skulle dylika ersättningar räknas två gånger i den årliga inkomsten om de ingår i den sexmånadersperiod som ska beaktas vid beräkningen, eller inte alls för det fall de inte finns med i den aktuella perioden.

text: Punkt 5

text: Hur ska man räkna inkomster vid frånvaro och minskad arbetstid?

text: I regel beräknas SGI genom att en månadslön eller genomsnittlig månadsinkomst multipliceras med tolv. När det är aktuellt att beräkna SGI utifrån tidigare inkomster, ska sjuklön och dagersättning utbetalad av Försäkringskassan därför inte räknas med. Istället ska beräkningen göras utifrån en uppskattning av vad den enskilde hade tjänat om han eller hon inte hade varit sjuk eller fått en dagersättning utan hade arbetat som vanligt, om den försäkrade under hela frånvarotiden har omfattats av SGI-skydd och har återgått helt i arbete innan SGI-tidpunkten. Detta förutsätter dock att det inte är fråga om hel frånvaro under en hel månad eller mer, eller mer omfattande eller regelbunden frånvaro som infaller inom två månader från att ett arbete har tillträtts. Denna gränsdragning ligger i linje med

text: 25 kap. 3 § andra stycket 2

text: SFB, det vill säga att inkomsterna då inte kan antas vara i sex månader i följd och kravet i

text: 13 § föräldraledighetslagen

text: om att man ska anmäla föräldraledighet till arbetsgivaren i förväg. I så fall får istället SGI bestämmas utifrån reglerna om SGI-skydd, eller så får en ny SGI bestämmas utifrån den försäkrades aktuella och förväntade framtida inkomster.

text: Punkt 6

text: Hur ska årsinkomsten beräknas för försäkrade som växlar mellan att arbeta som anställda och att bedriva näringsverksamhet som egenföretagare?

text: Utgångspunkten för beräkningen av SGI är att det så långt som möjligt inte ska komma i konflikt med inkomstbortfallsprincipen. Därtill ska beräkningen syfta till att ge en så rättvisande prognos som möjligt av den framtida inkomsten. Därför ska SGI för försäkrade som kombinerar annat förvärvsarbete med tillfälliga anställningar fastställas efter en uppskattning av den förväntade årliga inkomsten. Detta för att förhållandet mellan inkomst av annat förvärvsarbete och inkomst av anställning ska bli rättvisande.

text: Det är i övrigt inte möjligt att inom ramen för detta rättsliga ställningstagande exakt bestämma hur beräkningen ska gå till, utan det måste avgöras med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet.

text: Hur ska årligen återkommande inkomster beräknas?

text: Årligen återkommande inkomster ska inte räknas om till en helårsinkomst på samma sätt som inkomster som kan antas vara i minst sex månader i följd. Istället ska endast inkomsterna från den period som den försäkrade arbetat under ett år beaktas och ligga till grund för beräkning av SGI. Om den försäkrade vid tidpunkten för SGI-prövningen kan visa att en ny arbetsperiod kommer att påbörjas, och detta kan styrkas med till exempel anställningsavtal eller liknande, ska de förväntade inkomsterna från den arbetsperioden i första hand läggas till grund för SGI. Detta är förenligt med principen att SGI ska spegla den framtida inkomsten. För att sådana framtida inkomster ska beaktas krävs dock att anställningen faktiskt har tillträtts, vilket också är i linje med SGI för arbeten som varar i minst sex månader.

text: Om den försäkrade vid SGI-bedömningen befinner sig i en pågående arbetsperiod, ska inkomsterna från hela denna period beaktas, under förutsättning att de kan uppskattas på ett tillförlitligt sätt. Om det inte är möjligt att uppskatta samtliga inkomster under en pågående arbetsperiod i sin helhet, kan de inkomster som faktiskt går att uppskatta ändå användas som grund för att fastställa SGI. Detta förutsätter dock att dessa inkomster överstiger de inkomster som den försäkrade hade under den senaste avslutade upprepningen av sitt arbetsmönster. Om inte heller detta är möjligt, ska inkomsterna från den senaste fullgjorda arbetsperioden användas som beräkningsunderlag.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 6 kap. 6 och

text: 8 §

text: SFB

text: 25 kap. 2 och 3 §§ SFB

text: 26 kap. 4 och 6 §§ SFB

text: 13 § föräldraledighetslagen

text: Prop. 1995/96:209

text: och

text: prop. 2008/09:200

text: FÖD 1981:6, FÖD mål nr 636/1981, FÖD mål nr 1867/1981, FÖD 1988:25 FÖD 1985:29, FÖD 1985:33, FÖD 1986:59, FÖD 1988:25, FÖD mål nr 1063/1988 och FÖD mål nr 1582/1992

text: RÅ 2001 ref. 54

text: RÅ 2003 not. 63

text: HFD 2021 ref. 72

text: och

text: HFD 2024 ref. 2

text: FKRS 2018:05

text: Ingrid Utne Beslutsfattare Serdar Gürbüz Föredragande


doctype: stallningstagande

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/020686 2025-10-17 2025:07

text: Rådets direktiv

text: av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller ammar (tionde särdirektivet enligt

text: artikel 16.1 i direktiv 89/391/EEG

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/020686 2025-10-17 2025:07

text: Lärarna hade beviljats graviditetspenning från Försäkringskassan och begärde att kommunerna skulle betala ut mellanskillnaden mellan graviditetspenning och bibehållen lön

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/020686 2025-10-17 2025:07

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/020686 2025-10-17 2025:07

publisher: Försäkringskassan

status: gällande

title: Graviditetspenning och minskningsregeln

org: fk

text: Försäkringskassans ställningstagande

type: rubrik

text: Försäkringskassan ska inte tillämpa minskningsregeln i

text: 28 kap. 19 §

text: SFB när arbetsgivare betalar ut mellanskillnaden mellan graviditetspenning och den lön som den gravida skulle ha fått om hon inte hade förbjudits att arbeta på grund av risk.

type: stycke

text: Bakgrund

text: Varför behövs ett rättsligt ställningstagande?

text: I mödraskyddsdirektivet finns bestämmelser om gravidas rätt att behålla sin inkomst när de har förbjudits att arbeta på grund av risk. Genom vägledande domar har det framkommit att dessa bestämmelser har direkt effekt för offentliga arbetsgivare i Sverige. När arbetsgivare betalar ut lön motsvarande skillnaden mellan graviditetspenning och den lön som den gravida skulle ha fått om hon arbetade, ska Försäkringskassan enligt nationell rätt minska graviditetspenningen. Mot bakgrund av detta behöver Försäkringskassan ta ställning till om den nationella rätten om att minska graviditetspenningen i den situationen står i strid mot unionsrätten.

text: Gällande rätt

text: Mödraskyddsdirektivet och praxis från EU-domstolen

text: Enligt artikel 4.1 i mödraskyddsdirektivet är arbetsgivaren till en gravid arbetstagare skyldig att ta ställning till om hon utsätts för någon risk för säkerhet eller hälsa i arbetet och avgöra vilka åtgärder som bör vidtas. Om arbetsgivaren identifierar en risk som inte kan undanröjas eller om den gravida inte kan omplaceras, ska hon enligt artikel 5.3 beviljas ledighet enligt den nationella lagstiftningen eller praxis så lång tid som det är nödvändigt för att skydda hennes säkerhet och hälsa.

text: När en gravid arbetstagare omplaceras eller beviljas ledighet enligt artikel 5, ska hennes rättigheter enligt anställningsavtalet, även i fråga om bibehållen lön eller rätt till skälig ersättning, säkerställas i nationell lagstiftning eller praxis. Det framgår av artikel 11.1.

text: EU-domstolen har uttalat att artikel 11.1 har direkt effekt och skapar rättigheter för enskilda som de kan göra gällande gentemot en medlemsstat som inte har införlivat direktivet med nationell rätt eller som har införlivat det på ett oriktigt

text: sätt, och som de nationella domstolarna är skyldiga att säkerställa (Gassmayr,

text: , EU:C:2010:386, punkt 53).

text: Vidare har EU-domstolen uttalat att när medlemsstaterna och i förekommande fall arbetsmarknadens parter i enlighet med artikel 11.1 väljer att säkerställa inkomsten för gravida arbetstagare som har beviljats ledighet eller för vilka arbetsförbud råder i enlighet med artikel 5.3 i form av en lön, en skälig ersättning eller en kombination av båda, ska denna inkomst under alla förhållanden bestå av den gravida arbetstagarens grundlön samt de delar av lönen eller de tillägg som hänförs till hennes tjänsteställning (Gassmayr, punkt 72).

text: Nationell rätt och praxis

text: Enligt

text: 20 § föräldraledighetslagen (1995:584)

text: har gravida som är förbjudna att arbeta till följd av att deras hälsa och säkerhet inte kan säkerställas, inte rätt till lön under den tid som ledigheten avser. I sådana fall har den gravida rätt till graviditetspenning enligt

text: 10 kap. 3 § socialförsäkringsbalken

text: (SFB).

text: Graviditetspenning beräknas i huvudsak enligt de regler som gäller för sjukpenning enligt

text: 10 kap. 10 §

text: SFB. Detta innebär att graviditetspenning beräknas på ungefär 80 procent av den försäkrades SGI. Inkomsttaket vid beräkning av SGI för graviditetspenning är 7,5 prisbasbelopp. Av

text: 28 kap. 19 § första stycket

text: SFB framgår att om den försäkrade får lön av arbetsgivaren under sjukdom för samma tid som sjukpenningen avser, ska sjukpenningen minskas med det belopp som lönen under sjukdomen överstiger 10 procent av vad den försäkrade skulle ha fått i lön om han eller hon hade arbetat.

text: För graviditetspenning innebär regeln att om den gravida får graviditetspenning samtidigt som hon får lön från arbetsgivaren, ska graviditetspenningen minskas med det belopp som lönen överstiger 10 procent av vad den gravida skulle ha fått i lön om hon varit i arbete.

text: HFD 2025 ref. 18

text: Högsta förvaltningsdomstolen, HFD, meddelade den 14 april 2025 en dom där de kom fram till att Försäkringskassan inte ska tillämpa mödraskyddsdirektivets bestämmelser med direkt effekt och att Försäkringskassan därför inte ska betala ut högre graviditetspenning än den som anges i SFB vid ledighet på grund av arbetsförbud för en gravid kvinna.

text: AD 2025 nr. 57

text: Arbetsdomstolen, AD, meddelade den 20 augusti 2025 en dom där de kom fram till att två gravida lärare som förbjöds arbeta under en period ska ha rätt till bibehållen inkomst. Eftersom mödraskyddsdirektivet har direkt effekt ska kommunerna, i egenskap av offentliga arbetsgivare, betala lön till lärarna.

text: Överväganden

text: AD:s dom innebär att offentliga arbetsgivare är skyldiga att betala ut mellanskillnaden mellan graviditetspenning och den lön som en gravid kvinna skulle haft om hon inte förbjudits arbeta. Det följer av att artikel 11.1 i mödraskyddsdirektivets har direkt effekt och EU-domstolens uttalande om bibehållen inkomst.

text: Konsekvensen av tillämpningen av minskningsregeln i en sådan situation är att den gravida inte får full bibehållen inkomst, vilket innebär att hon inte tillförsäkras de rättigheter som hon har rätt till enligt artikel 11.1 i mödraskyddsdirektivet när hon har förbjudits att arbeta på grund av risk. Det finns därför en normkollision mellan artikel 11.1 i mödraskyddsdirektivet och den nationella minskningsregeln i SFB. Detta oavsett om en arbetsgivare betalar ut lön på grund av att den är skyldig enligt mödraskyddsdirektivet eller om arbetsgivaren gör det frivilligt.

text: Vid en normkollision mellan EU-rätten och den nationella rätten gäller principen om att EU-rätten har företräde. Principen innebär att det åligger en skyldighet för alla statliga organ att säkerställa unionsbestämmelsens fulla verkan och därmed även att inte tillämpa nationell lagstiftning som strider mot unionsrätten inom ramen för sitt behörighetsområde (Minister for Justice and Equality och Commissioner of the Garda Síochána,

text: , EU:C:2018:979, punkt 38– 39).

text: Principen om EU-rättens företräde innebär att Försäkringskassan är skyldig att vidta alla nödvändiga åtgärder för att garantera att EU-rätten ges full verkan. Det innebär att Försäkringskassan inte ska tillämpa nationella bestämmelser och rättspraxis som strider mot EU-rätten.

text: Om Försäkringskassan tillämpar minskningsregeln när en arbetsgivare betalar ut mellanskillnaden mellan graviditetspenning och den lön som arbetstagaren skulle ha fått om hon inte hade förbjudits att arbeta på grund av risk kommer EU-rätten inte att ges sin fulla verkan. Försäkringskassan ska därför inte tillämpa minskningsregeln i denna situation.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: Artikel 4.1, 5.3, och 11.1 i mödraskyddsdirektivet 10 kap. 10 § och 28 kap. 19 § SFB

text: 20 §

text: föräldraledighetslagen

text: EU-domstolens dom av den 1 juli 2010, Gassmayr,

text: EU-domstolens dom av den 4 december 2018, Minister for Justice and Equality,

text: HFD 2025 ref. 18

text: AD 2025 nr. 57

text: Ingrid Utne Beslutsfattare

text: Julia Fallenius Sandra Torkelsdotter Föredragande

type: stallningstagande


text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/021578 2025-10-22 2025:08

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/021578 2025-10-22 2025:08

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/021578 2025-10-22 2025:08

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2025/021578 2025-10-22 2025:08

title: Offentligt anställda personer i förordning 883/2004

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: För att en person ska omfattas av artikel 11.3 b) i förordning 883/2004 som offentligt anställd krävs att personen, i sitt arbete som anställd i offentlig verksamhet, antingen är aktivt sysselsatt i den anställningen under hela arbetsperioden eller erhåller en kontantförmån i enlighet med artikel 11.2 i samma förordning med anledning av sitt arbete som offentligt anställd.

text: Bakgrund

text: Av artikel 11.3 b i förordning 883/2004 framgår att en offentligt anställd omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat till vilken den förvaltning som sysselsätter denne hör. Enligt artikel 11.2 i förordning 883/2004 ska de personer som med anledning av sitt arbete som anställd eller sin verksamhet som egenföretagare erhåller en kontantförmån anses utöva denna verksamhet.

text: Av artikel 13.4 i förordning 883/2004 framgår att en person som är offentligt anställd i en medlemsstat och som samtidigt arbetar som anställd och/eller bedriver verksamhet som egenföretagare i en eller flera andra medlemsstater, ska omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat till vilken den förvaltning som sysselsätter denne hör.

text: Överväganden

text: Artikel 11.3.b berör situationen om tillämplig lagstiftning när en offentligt anställd person i medlemsstat A arbetar i en annan medlemsstat (medlemsstat B, C, D etc.) för den offentliga arbetsgivarens räkning. Det grundläggande syftet med artikelns tillämplighet är endast att arbetet för den offentliga arbetsgivaren fysiskt måste utföras i en annan medlemsstat än där denna arbetsgivare är belägen.

text: Artikeln avser inte att täcka en situation när den offentligt anställda personen samtidigt arbetar som anställd och/eller bedriver verksamhet som egenföretagare i en eller flera andra medlemsstater.

text: I doktrinen anges att artikel 11.3.b i förordning 883/2004 inte är tillämplig på personer som definitivt har slutat arbeta för en medlemsstats administration och t.ex. har åkt för att bo med sin familjemedlem i en annan medlemsstat, där de inte har något arbete och inte omfattas av något socialförsäkringssystem i något annat sammanhang (jfr. Fuchs/Cornelissen – EU Social Security Law (2015), s. 160).

text: Frågan är om en pågående tjänstledighet i en offentlig anställning, under ett fortfarande gällande anställningsavtal, kan innebära att den offentligt anställda personen fortfarande omfattas av artikel 11.3 b.

text: Arbete som anställd

text: Genom definitionen av ”arbete som anställd” i artikel 1 a) framgår att arbetet definieras som en ”verksamhet eller en likvärdig situation som betraktas som sådan” .. ”där denna verksamhet utövas eller denna situation råder”. Denna

text: definition antyder att en aktiv handling i tjänsten krävs för att kunna kallas arbete som anställd, dvs. förvärvsarbete. För att det ska anses som arbete som anställd får det även anses som grundläggande att det utgår någon form av ersättning för arbetet samt att ett anställningsförhållande föreligger. Detta innebär t.ex. att intermittenta anställningar ska anses vara separata anställningar, vars perioder måste bedömas var för sig (se även Försäkringskassans rättsliga ställningstagande 2023:10 angående vad som anses med arbete som anställd).

text: Begreppet förvaltning som sysselsätter denne

text: För att kunna utröna vad som gäller under en tjänstledighet behöver begreppet ”sysselsätter” i artikel 11.3.b. analyseras.

text: I den svenska översättningen av artikeln anges att den offentligt anställda personen omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat till vilken den förvaltning som sysselsätter denne hör till. Begreppet ”sysselsatt” kan objektivt sägas innehålla en syftning på en aktiv handling. Det vill säga att en person som enbart har ett gällande anställningskontrakt, men endast förhåller sig passiv till detta kontrakt utan att utföra en handling som motsvarar anställningskontraktets angivna arbetsuppgifter, exempelvis är helt tjänstledig, kan inte anses vara ”sysselsatt”.

text: Fråga uppstår då om enbart det förhållande att den offentliga anställningen kvarstår genom ett anställningsavtal skulle innebära att artikel 11.3.b är tillämplig och att personen, i en sådan situation, ska omfattas av lagstiftningen i det land där den förvaltning som sysselsätter denne hör.

text: I den engelska versionen av artikeln framgår följande lydelse.

text: 11.3 b: “a civil servant shall be subject to the legislation of the Member State to which the administration employing him is subject”

text: I den franska versionen av artikeln framgår följande lydelse.

text: 11.3 b: “les fonctionnaires sont soumis à la législation de l'État membre dont relève l'administration qui les emploie”

text: Det kan här konstateras att den svenska översättningen skiljer sig något från de ovan angivna versionerna. I de engelska och franska språkversionerna av förordningen används uttryck som snarast motsvarar begreppet ”anställer” vilket mer verkar syfta till att det är anställningsförhållandet genom ett anställningskontrakt som är väsentligt, inte om den offentligt anställda personen utför ett aktivt arbete för den offentliga arbetsgivaren (är sysselsatt).

text: Syftet med artikeln är att arbetet för den offentliga arbetsgivaren ska kunna bedrivas i en annan medlemsstat utan att arbetstagaren under denna tid ska behöva omfattas av en annan stats lagstiftning och en så kallad ”jojo-effekt” uppstår. Arbete inom den offentliga sektorn är en viktig samhällsfunktion som ska fungera på att smidigt sätt för alla medborgare i medlemsstaterna. Tanken är att arbete inom den offentliga sektorn genom denna artikel kan vara förutsägbart och att administrativt krångel undviks.

text: I en situation när arbete utförs av en offentligt anställd person för en privat arbetsgivare i en annan medlemsstat får det orimliga konsekvenser om en

text: offentlig anställning enligt artikel 11.3 b i förordning 883/2004 skulle omfatta en person som är tjänstledig och inte aktivt arbetar den offentliga anställningen. Det skulle nämligen innebära att personen som inte utför något arbete i den offentliga anställningen ändå skulle omfattas av lagstiftningen i den medlemsstaten. I artikel 13.4 i samma förordning regleras verksamhet i två eller flera medlemsstater när en person som är offentligt anställd i en medlemsstat samtidigt arbetar som anställd och/eller bedriver verksamhet som egenföretagare i en eller flera andra medlemsstater. För att bestämmelsen ska vara tillämplig krävs en aktiv handling. Artikel 13.4 gäller alltså inte när en person är helt tjänstledig från sin offentliga anställning. Det är inte motiverat att göra skillnad i tolkningen mellan dessa artiklar.

text: Slutsatser

text: Mot bakgrund av det ovanstående ska artikel 11.3 b i förordning 883/2004 vara tillämplig när en person, i sitt arbete som anställd i offentlig verksamhet, aktivt är sysselsatt i den anställningen, vilket även kan vara under t.ex. semester eller annan betald ledighet.

text: Det kan också vara så att personen, med anledning av sitt arbete som anställd uppbär en kontantförmån som exempelvis sjukpenning eller föräldrapenning enligt artikel 11.2 i förordning 883/2004. I en sådan situation anses personen fortfarande omfattas av artikelns tillämpningsområde, eftersom den som med anledning av sitt arbete som anställd får en kontantförmån anses utöva denna verksamhet.

text: När ska ställningstagandet börja tillämpas?

text: Försäkringskassan har tidigare publicerat information i rättslig vägledning om en annan tolkning av artikel 11.3.b. Ställningstagandet ger således uttryck för en ändrad tolkning av artikeln. Med hänsyn till att verksamheten ska ha möjlighet till skäligt rådrum för t.ex. informationsinsatser ska beslut i enlighet med den syn som framgår av ställningstagandet tillämpas först från och med den 1 januari 2026 och framåt samt, vad gäller uttag av kontantförmån enligt artikel 11.2, för barn som föds från och med samma datum.

text: Beviljade ersättningar eller försäkringstillhörighet som beslutats enligt tidigare tillämpning påverkas inte.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: Artikel 11.2 i förordning 883/2004

text: Artikel 11.3 b) i förordning 883/2004

text: Artikel 13.4 i förordning 883/2004

text: Mänskliga rättigheter, diskriminering, jämställdhet och barnrätt

text: Det rättsliga ställningstagandet förväntas inte påverka frågor om mänskliga rättigheter, diskriminering, jämställdhet eller barnrätt. Förordning 883/2004 bygger på att en person alltid ska omfattas av något lands lagstiftning.

text: Ingrid Utne Beslutsfattare

text: Christoffer Spegel Emma Holm Föredragande


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2025-11-14 Dnr FK 2025/024460 Serienummer 2025:09

title: SGI kontroll under helgerna

text: SGI-skydd under helgdagar

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Om sista dagen för ett SGI-skydd infaller på en fredag eller dag före en helgdag, så ska den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) anses vara skyddad till nästkommande vardag. Med vardag menas en veckodag som är antingen måndag, tisdag, onsdag, torsdag eller fredag och som inte är en helgdag enligt

text: 1 § lagen (1989:253)

text: om allmänna helgdagar.

text: Bakgrund och överväganden

text: Varför behövs ett rättsligt ställningstagande?

text: Enligt huvudregeln i socialförsäkringssystemet är rätten till SGI beroende av faktisk arbetsinkomst. När arbetsinkomsten upphör, upphör som regel också rätten till SGI. För att motverka orimliga konsekvenser i situationer där avbrottet i arbete är legitimt och skyddsvärt, har lagstiftaren infört särskilda SGI-skyddsregler i

text: 26 kap.

text: 18 a §§

text: socialförsäkringsbalken

text: (SFB). Dessa regler omfattar bland annat skydd vid studier, arbetslöshet och sjukdom. Vissa skydd har även utvecklats genom rättspraxis, som exempelvis FÖD 1986:27. Dessa skyddsregler möjliggör att SGI inte sänks trots ett tillfälligt bortfall av arbetsinkomst, förutsatt att villkoren för skydd är uppfyllda.

text: Skydden kan gälla var för sig eller i direkt anslutning till varandra. Det är dock avgörande att det föreligger en obruten skyddskedja; annars sätts SGI ned till noll kronor. Enskilda som följer regelverket kan ändå drabbas negativt om ett tidsmässigt glapp uppstår mellan två skydd på grund av helgdagar som ligger utanför deras kontroll.

text: För att undvika oproportionerliga följder vid sådana situationer finns behov av ett rättsligt ställningstagande som klargör hur SGI-skyddet ska bedömas under mellanliggande helgdagar.

text: Överväganden

text: Om det uppstår ett glapp i SGI-skyddet går skyddet förlorat och SGI:n sänks till noll kronor. Det innebär att en enskild som rör sig mellan arbete och SGI-skydd eller mellan olika SGI-skydd kan förlora sitt försäkringsskydd om det uppstår en brist i kedjan av olika SGI-skydd.

text: Normalt är SGI-skydden beroende av den försäkrades rättshandlingar. Det finns dock situationer där det kan uppstå ett glapp i SGI-skyddet som ligger bortom den försäkrades kontroll. En sådan situation kan uppstå om det föreligger heldagar mellan olika skydd. Detta kan illustreras med följande exempel.

text: En arbetslös person bedriver studier som ger SGI-skydd enligt

text: 26 kap. 11 § första stycket

text: SFB. Den sista studiedagen infaller på en fredag. Personen har en planerad operation kommande måndag och kommer att vara sjukskriven i två veckor, vilket ger SGI-skydd enligt

text: 26 kap. 17 § första stycket

text: SFB. På grund av de mellanliggande helgdagarna uppstår dock ett glapp i skyddet, vilket leder till att SGI:n sätts ned till noll kronor.

text: SGI-skyddets funktion inom socialförsäkringsrätten bygger ytterst på principen om att staten ska erbjuda ett ekonomiskt trygghetssystem för personer som, på grund av vissa livshändelser saknar arbetsinkomst. Lagstiftaren har därmed haft som avsikt att värna kontinuiteten i skyddet vid livsomständigheter som faller inom ramen för förutsebara, legitima och socialt godtagbara orsaker till arbetsavbrott.

text: Att en person förlorar hela sitt försäkringsskydd enbart till följd av att en helgdag infaller mellan två SGI-skyddade tillstånd kan inte ha varit en avsedd effekt från lagstiftarens sida. En sådan tolkning strider mot proportionalitetsprincipen, som är en grundläggande rättsprincip inom svensk förvaltningsrätt, och skadar tilltron till rättssäkerheten inom det allmänna trygghetssystemet.

text: Det är därför motiverat att tolka 26 kap. 11–18 a §§ SFB i ljuset av lagens ändamål – det vill säga att möjliggöra ett obrutet skydd vid övergångar mellan olika legitima skyddssituationer, även om dessa råkar delas av helgdagar som inte i sig omfattas av en uttrycklig SGI-skyddsregel. Detta skydd ska anses föreligga fram till nästkommande vardag. Med vardag menas i detta sammanhang en veckodag som är antingen måndag, tisdag, onsdag, torsdag eller fredag och som inte är en helgdag enligt

text: 1 § lagen (1989:253)

text: om allmänna helgdagar.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 1 § lagen (1989:253)

text: om allmänna helgdagar

text: 26 kap. 9, 11–18 a §§ SFB

text: 5 § tredje stycket förvaltningslagen (2017:900)

text: FÖD 1986:27

text: Ingrid Utne Beslutsfattare

text: Serdar Gürbüz Föredragande


text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2023/025524 2025-12-19 2025:10

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2023/025524 2025-12-19 2025:10

text: kap.

text: 7 §

text: och

text: 16 kap. 26 §

text: skollagen (2010:800)

text: 15 kap. 7 §

text: och

text: 17 kap.

text: och

text: 3 §§

text: skollagen (2010:800)

text: 8 kap. 21 § gymnasieförordningen (2010:2039)

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2023/025524 2025-12-19 2025:10

text: kap.

text: 8 §

text: och

text: 19 kap. 14 §

text: skollagen (2010:800)

text: 19 kap. 27 § skollagen (2010:800)

text: och 8 kap. 22 a och c §§

text: gymnasieförordningen (2010:2039)

text: 4 kap.

text: 15 b §§

text: förordningen (

text: ) om vuxenutbildning

text: 20 kap. 4 § skollagen (2010:800)

text: och

text: 4 kap. 20 a § förordningen (2011:1108)

text: om vuxenutbildning

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2023/025524 2025-12-19 2025:10

text: kap.

text: 6 a § förordningen (2011:1108)

text: om vuxenutbildning

text: 6 kap.

text: och

text: 8 §§

text: förordningen (

text: ) om vuxenutbildning

text: 24 kap. 10 § skollagen (2010:800)

text: och

text: 5 kap.

text: och

text: 15 §§

text: förordningen (

text: ) om vuxenutbildning.

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2023/025524 2025-12-19 2025:10

text: Universitets- och högslolerådets bedömningstjänst kan visa om en utländsk utbildning motsvarar en svensk utbildning. Det finns även möjlighet att ansöka om en individuell bedömning.

title: När skolgången ska anses vara avslutad – aktivitetsersättning vid förlängd skolgång

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Skolgången ska anses avslutad när den försäkrade har rätt till

text: 1) gymnasieexamen från gymnasieskola, kommunal vuxenutbildning (komvux) på gymnasial nivå eller utbildning motsvarande komvux på gymnasial nivå inom Kriminalvården 2) gymnasieintyg från introduktionsprogram med syftet att gå vidare till arbetsmarknaden eller att underlätta etablering på arbetsmarknaden 3) gymnasiebevis avseende anpassad gymnasieskola efter avslutat nationellt eller individuellt program 4) komvuxbevis från komvux som anpassad utbildning på gymnasial nivå eller från utbildning motsvarande komvux som anpassad utbildning på gymnasial nivå inom Kriminalvården 5) dokumentation om slutförd sammanhållen yrkesutbildning på gymnasial nivå inom a) komvux b) komvux som anpassad utbildning c) utbildning motsvarande komvux inom Kriminalvården d) utbildning motsvarande komvux som bedrivs av enskild utbildningsanordnare som har betygsrätt 6) behörighetsintyg allmän kurs eller behörighetsintyg undersköterskeutbildning från folkhögskola.

text: Skolgången ska även anses avslutad om den försäkrade har rätt till examen, intyg eller annan dokumentation som motsvarar någon av punkterna ovan.

text: Om den försäkrade har slutfört en sammanhållen yrkesutbildning på gymnasial nivå men enligt den individuella studieplanen efter utbildningen ska fortsätta på ytterligare en sammanhållen yrkesutbildning eller en annan utbildning, ska skolgången anses avslutad först när den försäkrade har nått målen i sin individuella studieplan.

text: Bakgrund

text: Av relevanta bestämmelser i

text: socialförsäkringsbalken

text: (SFB) framgår följande:

text: 33 kap. 8 §

text: SFB

text: En försäkrad som på grund av funktionshinder ännu inte har avslutat sin skolgång på grundskolenivå och gymnasial nivå vid ingången av juli det år då han eller hon fyller 19 år har rätt till aktivitetsersättning.

text: 33 kap. 20 §

text: SFB

text: En funktionshindrad som avses i 8 § har rätt till aktivitetsersättning under den tid som skolgången varar.

text: Det framgår inte av lagtexten när skolgången ska anses vara avslutad. Det beskrivs inte heller i förarbetena till bestämmelserna om aktivitetsersättning. Eftersom den försäkrade bara kan få ersättning fram till dess att skolgången har avslutats behövs ett rättsligt ställningstagande för att klargöra när skolgången ska anses vara avslutad.

text: Överväganden

text: Den förlängda skolgången kan genomföras i olika skolformer som har olika sätt att intyga vad som utgör fullföljd utbildning. Därför bör avslutad skolgång bestämmas utifrån vad som gäller för de olika skolformerna.

text: Nationella program i gymnasieskolan

text: Efter utbildningen på ett nationellt program i gymnasieskolan får eleven en gymnasieexamen, i form av en yrkesexamen eller en högskoleförberedande examen.

text: För en elev som har gått gymnasieskola bör skolgången anses vara avslutad när hen har rätt till en gymnasieexamen.

text: Introduktionsprogram i gymnasieskolan

text: Introduktionsprogram är en utbildningsform inom gymnasieskolan. Ett introduktionsprogram ska ge obehöriga elever möjlighet att komma in på ett nationellt program eller annan utbildning, eller leda till att de kan få ett arbete. De olika programmen är programinriktat val, yrkesintroduktion, individuellt alternativ och språkintroduktion.

text: När en elev på ett introduktionsprogram har nått målen för utbildningen enligt sin individuella studieplan ska rektorn utfärda ett gymnasieintyg som visar vilken utbildning eleven har fått.

text: För en elev som har gått ett introduktionsprogram i gymnasieskolan bör skolgången anses vara avslutad när hen har rätt till gymnasieintyg från ett

text: introduktionsprogram med syfte att underlätta etablering på arbetsmarknaden eller gå vidare till arbetsmarknaden.

text: Det innebär att skolgången ska anses vara avslutad efter

text: • yrkesintroduktion med syfte att eleven ska få en yrkesinriktad utbildning som underlättar för eleven att etablera sig på arbetsmarknaden • individuellt alternativ med syfte att eleven ska gå vidare till arbetsmarknaden.

text: Skolgången ska däremot inte anses vara avslutad efter

text: • programinriktat val • yrkesintroduktion med syfte att eleven ska fortsätta studera på ett yrkesprogram • individuellt alternativ med syfte att eleven ska fortsätta studera på yrkesintroduktion eller annan fortsatt utbildning på gymnasienivå • språkintroduktion med syfte att möjliggöra för eleven att gå vidare i gymnasieskolan eller annan utbildning på grundskole- eller gymnasienivå.

text: Anpassad gymnasieskola

text: Utbildningen i anpassade gymnasieskolan består av både nationella och individuella program. Utbildning på ett individuellt program ska erbjudas elever som inte kan följa undervisningen på ett nationellt program.

text: En elev som har gått en utbildning i anpassade gymnasieskolan ska få ett gymnasiebevis avseende anpassad gymnasieskola.

text: Skolgången bör anses vara avslutad när eleven har rätt till ett gymnasiebevis avseende anpassad gymnasieskola. Det gäller oavsett om gymnasiebeviset avser fullständigt, reducerat eller utökat program.

text: Kommunal vuxenutbildning (komvux) på gymnasial nivå

text: Efter komvux på gymnasial nivå utfärdas gymnasieexamen i form av antingen en yrkesexamen eller en högskoleförberedande examen. För en elev som har gått komvux på gymnasial nivå bör skolgången anses vara avslutad när hen har rätt till en gymnasieexamen.

text: Komvux som anpassad utbildning på gymnasial nivå syftar till att ge kunskaper på en nivå som motsvarar den som utbildningen på nationella program i anpassade gymnasieskolan ska ge. Den som har avslutat komvuxutbildning som anpassad utbildning på gymnasial nivå får ett komvuxbevis. För en elev

text: som har gått komvux som anpassad utbildning på gymnasial nivå bör den förlängda skolgången anses vara avslutad när hen har rätt till ett komvuxbevis.

text: För en elev som har gått en sammanhållen yrkesutbildning (även kallat yrkespaket) på gymnasial nivå inom komvux eller komvux som anpassad utbildning, bör skolgången som huvudregel anses vara avslutad när hen har rätt till dokumentation som visar att utbildningen är slutförd.

text: En elev kan dock ha behov av att läsa ytterligare utbildning som komplement till en sammanhållen yrkesutbildning. Om eleven enligt den individuella studieplanen efter utbildningen ska fortsätta på ytterligare en sammanhållen yrkesutbildning eller en annan utbildning bör skolgången anses avslutad först när den försäkrade har nått målen i sin individuella studieplan.

text: Utbildning som motsvarar komvux på gymnasial nivå

text: Det finns enskilda utbildningsanordnare för utbildning motsvarande komvux som har betygsrätt, det vill säga tillstånd att bland annat utfärda betyg och intyg. På gymnasial nivå kan ämnen eller nivåer av ämnen som är relevanta för ett yrkesområde kombineras till en sammanhållen yrkesutbildning.

text: Utbildning motsvarande komvux finns även inom Kriminalvården för intagna på kriminalvårdsanstalt. Utbildningen kan bland annat vara utbildning på gymnasial nivå och anpassad utbildning på gymnasial nivå. I en sådan utbildning kan ämnen eller nivåer i ämnen som är relevanta för ett yrkesområde kombineras till en sammanhållen yrkesutbildning.

text: Skolgången bör anses vara avslutad när eleven har rätt att få dokumentation på att en sådan sammanhållen yrkesutbildning är slutförd. Detta gäller dock inte om eleven har behov av att läsa ytterligare utbildning som komplement till en sammanhållen yrkesutbildning. Om eleven enligt den individuella studieplanen efter utbildningen ska fortsätta på ytterligare en sammanhållen yrkesutbildning eller en annan utbildning bör skolgången anses avslutad först när den försäkrade har nått målen i sin individuella studieplan.

text: Kriminalvården kan även utfärda examensbevis och komvuxbevis från utbildningen. När eleven har rätt att få en gymnasieexamen eller ett komvuxbevis från Kriminalvården bör skolgången anses vara avslutad.

text: Folkhögskolan

text: Efter folkhögskolans allmänna kurs utfärdas ett behörighetsintyg som visar att eleven har grundläggande behörighet till högskolan och/eller behörighet till yrkeshögskolan. Intyget heter Behörighetsintyg allmän kurs. Den förlängda skolgången bör anses vara avslutad när eleven har rätt till ett sådant intyg.

text: Efter folkhögskolans undersköterskeutbildning utfärdas intyget behörighetsintyg undersköterskeutbildning. Den förlängda skolgången bör anses vara avslutad när eleven har rätt till ett sådant intyg.

text: Motsvarande examen, intyg och andra dokument

text: Skolgången ska även anses vara avslutad om eleven har rätt till en examen, ett intyg eller annat dokument som inte utfärdas längre, men som utfärdades när eleven slutförde sina studier. Det gäller om det motsvarar något av de examina, intyg eller andra dokument som räknas upp i punktlistan i ställningstagandet. Det kan till exempel vara ett gymnasiesärskolebevis eller folkhögskolans intyg om uppnådd grundläggande behörighet för högskolestudier eller för yrkeshögskolestudier.

text: Skolgången ska även anses vara avslutad om eleven har rätt till en examen, ett intyg eller annan dokumentation som motsvarar någon av punkterna i ställningstagandet. Det kan till exempel vara examen från utländsk utbildning som motsvarar en svensk gymnasieexamen.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 33 kap. 8 och 20 §§ SFB

text: Ingrid Utne Beslutsfattare

text: Ulrica Svedell Föredragande


text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2026/004799 2026-04-02 2026:01

text: Promemorian Jobbpremien – ett incitament för att öka drivkrafterna till självförsörjning.

text: Diarienummer Beslutsdatum Serienummer

text: FK 2026/004799 2026-04-02 2026:01

title: Sjukpenninggrundande inkomst och statlig jobbpremie

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Statlig jobbpremie utgör inte inkomst av eget arbete i den mening som avses i

text: 25 kap. 2 § socialförsäkringsbalken

text: (SFB) och ska därför inte ingå i beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst (SGI).

text: Bakgrund

text: Jobbpremien är en tidsbegränsad ersättning som syftar till att öka drivkrafterna till arbete och självförsörjning hos personer som får försörjningsstöd. Förmånen ska öka det ekonomiska utbytet för den som går från försörjningsstöd till inkomst från arbete. Enligt övergångsbestämmelserna till förordningen (

text: ) om statlig jobbpremie (JF) är förordningen tidsbegränsad och gäller i två år.

text: Jobbpremien ska fastställas till 15 procent av den sökandes bruttolön inklusive skattepliktiga förmåner som den sökandes arbetsgivare har redovisat till Skatteverket, för den kalendermånad som ansökan om jobbpremie avser. Premien kan dock som högst uppgå till 3 750 kronor per kalendermånad. Jobbpremien får lämnas till den sökande för högst 18 kalendermånader (4 § JF).

text: Premien är skattefri enligt 11 kap. 36 a § (

text: inkomstskattelagen

text: (IL). Den är inte pensionsgrundande.

text: Varför behövs ett rättsligt ställningstagande?

text: Det framgår inte av JF om jobbpremien ska ingå i beräkningen av SGI. Frågan är därför om premien utgör inkomst av eget arbete enligt

text: 25 kap. 2 §

text: SFB. För att säkerställa en enhetlig tillämpning behövs ett klargörande.

text: Överväganden

text: Enligt

text: 25 kap. 2 §

text: SFB ska SGI motsvara den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas få tills vidare för eget arbete. För att en inkomst ska ingå i SGI krävs att den utgör ersättning för utfört arbete och har en direkt koppling till arbetsinsatsen.

text: Jobbpremien betalas av staten och inte av arbetsgivaren. Den grundar sig inte på ett anställningsavtal och utgör inte lön eller annan ersättning som arbetsgivaren betalar som vederlag för arbete. Premien påverkar inte heller

text: lönenivån eller villkoren i anställningen. Att premien beräknas utifrån den enskildes lön innebär inte att den därigenom ska betraktas som ersättning för arbete.

text: När lagstiftaren avser att en viss ersättning ska ingå i SGI anges detta normalt uttryckligen. Någon sådan reglering finns inte för jobbpremien, vilket talar mot att den ska beaktas vid beräkningen av SGI.

text: Som framgår ovan är jobbpremien skattefri och inte pensionsgrundande. Även dessa förhållanden talar för att lagstiftaren inte avsett att betrakta premien som SGI-grundande.

text: Med beaktande av samtliga omständigheter som det redogörs för ovan kan jobbpremien sammantaget inte anses utgöra ersättning för utfört arbete som ska ingå i beräkningen av SGI enligt

text: 25 kap. 2 §

text: SFB.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 25 kap. 2 §

text: SFB

text: 4 § och punkten 2 till övergångsbestämmelserna till JF

text: 11 kap. 36 a §

text: IL

text: Ingrid Utne Beslutsfattare

text: Ida Wejkner Serdar Gürbüz Föredragande