identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 268378-05/111

title: Fråga om myndighetsutövning vid kommuns tillhandahållande av parkering på kvartersmark eller i parkeringshus

text: Nytt: 2014-02-24

text: Detta ställningstagande upphör att gälla, eftersom det av

text: RÅ 2010 ref. 3

text: framgår att en kommuns tillhandahållande av parkeringsplatser på kvartersmark eller i parkeringshus medför skattskyldighet till mervärdesskatt.

text: 1 Sammanfattning

text: En kommuns tillhandahållande av parkeringsplatser på kvartersmark eller i parkeringshus ingår inte som ett led i myndighetsutövning. Sådan verksamhet är yrkesmässig och medför skattskyldighet till mervärdesskatt för kommunen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Med anledning av Regeringsrättens dom 2003-12-19,

text: RÅ 2003 ref. 99

text: , har fråga uppkommit om en kommuns tillhandahållande av parkeringsplatser på kvartersmark eller i parkeringshus kan anses vara ett led i myndighetsutövning enligt

text: 4 kap. 7 § första stycket mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 1 kap. 1 § första stycket 1

text: ML ska mervärdesskatt betalas till staten vid sådan omsättning inom landet av varor eller tjänster som är skattepliktig och görs i en yrkesmässig verksamhet.

text: Av

text: 4 kap. 7 § första stycket

text: ML framgår att en omsättning som ingår som ett led i myndighetsutövning inte utgör en yrkesmässig verksamhet.

text: Motsvarigheten till

text: 4 kap. 7 § första stycket

text: ML finns i artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet (

text: ). Av artikeln framgår att stater, regionala och lokala myndigheter och övriga offentligrättsliga organ inte anses som skattskyldiga när det gäller verksamhet eller transaktioner som de utför i sin egenskap av offentliga myndigheter.

text: EG-domstolen har i dom i de förenade målen 231/87 och 129/88 (Carpaneto och Rivergaro) uttalat att artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet ska tolkas på så sätt att verksamheter som utövas ”i egenskap av offentliga myndigheter” är sådana verksamheter som utövas av offentligrättsliga organ inom ramen för den särskilda rättsliga reglering som gäller för dem. När de däremot handlar på samma rättsliga villkor som de privata näringsidkarna kan man inte anse att de utövar verksamheter ”i sin egenskap av offentliga myndigheter” (punkt 16). Uttalandet avser inte den så kallade konkurrensklausulen enligt

text: artikel 4.5

text: , andra meningen. Denna klausul är tillämplig först när det konstaterats att en verksamhet utövas i egenskap av offentlig myndighet men där verksamheten ändå leder till konkurrenssnedvridning.

text: Vidare har EG-domstolen i

text: mål C-446/98

text: (Fazenda Pública) uttalat att uthyrning av lokaler och platser för parkering av fordon är en verksamhet som, då den bedrivs av ett offentligrättsligt organ, kan anses bedrivas av detta organ i egenskap av offentlig myndighet i den mening som avses i artikel 4.5 första stycket i sjätte direktivet. En förutsättning är att denna verksamhet utövas inom ramen för den rättsliga reglering som gäller för offentligrättsliga organ. För att kunna fastställa om en verksamhet utövas inom ramen för en sådan reglering, eller om den tvärtom utövas enligt samma rättsliga villkor som är tillämpliga på privaträttsliga ekonomiska aktörer, ska en prövning ske baserad på samtliga villkor för utövandet av den berörda verksamheten som föreskrivs i nationell rätt (punkt 21). En verksamhet ska anses underkastad en offentligrättslig reglering om den innefattar utövande av offentliga maktbefogenheter, såsom att tillåta eller begränsa parkering på vägar avsedda för allmän trafik eller påföra böter vid överskridande av den tillåtna parkeringstiden (punkt 22).

text: I ett överklagat förhandsbesked har Regeringsrätten i dom 2003-12-19,

text: RÅ 2003 ref. 99

text: , ansett att en kommuns tillhandahållande av parkeringsplatser på gatumark ingår som ett led i myndighetsutövning enligt

text: 4 kap. 7 § första stycket

text: ML. Skattskyldighet till mervärdesskatt enligt

text: 1 kap. 1 § första stycket 1

text: ML föreligger därmed inte för sådan verksamhet. Regeringsrätten hänvisade i domen till den omfattande offentligrättsliga reglering som föreligger inom detta område. Av handlingar i målet framgår att den fråga som prövades av Regeringsrätten endast gällde den av kommunen bedrivna offentligrättsligt reglerade gatuparkeringsverksamheten.

text: Enligt

text: 10 kap. 1 § trafikförordningen (1998:1276)

text: får särskilda trafikregler i form av lokala trafikföreskrifter meddelas för bl.a. viss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett område. De särskilda trafikreglerna kan avse t.ex. tidsbegränsning, avgiftsplikt eller andra villkor för parkering.

text: Enligt

text: 2 § lagen (1957:259)

text: om rätt för kommun att ta ut avgift för vissa upplåtelser av offentlig plats m.m., avgiftslagen, får en kommun ta ut avgifter för rätten att parkera i den omfattning som behövs för att ordna trafiken. Grunderna för beräkning av avgiften beslutas av kommunfullmäktige.

text: Vidare är överträdelser av villkor för parkering enligt lokala trafikföreskrifter sanktionerade enligt lagen (

text: ) om felparkeringsavgift och förordningen (

text: ) om felparkeringsavgift. Parkeringsanmärkning meddelas av bl.a. polisen som också är den enskildes motpart vid en prövning i allmän domstol.

text: I ovan nämnda dom,

text: RÅ 2003 ref. 99

text: , hänvisade Regeringsrätten till ovanstående bestämmelser.

text: Det kan härutöver nämnas att det i plan- och

text: bygglagen (1987:10)

text: görs åtskillnad mellan allmänna platser (gator, vägar, torg och parker) och kvartersmark. Av

text: 6 kap. 26 § plan- och bygglagen

text: framgår att en kommun har skyldighet att ställa i ordning gator och andra allmänna platser och att upplåta dem till allmänt begagnande.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Av

text: RÅ 2003 ref. 99

text: framgår att det finns en omfattande offentligrättslig reglering avseende tillhandahållande av parkeringsplatser på gatumark. I denna reglering ingår en föreskriftsrätt enligt

text: 10 kap. 1 § trafikförordningen

text: och ett därtill anknutet sanktionssystem enligt lagen om felparkeringsavgift respektive förordningen om felparkeringsavgift.

text: Vidare har en kommun en skyldighet att upplåta gator och andra allmänna platser till allmänt begagnande. Någon motsvarande offentligrättslig skyldighet för en kommun att iordningsställa och upplåta kvartersmark eller parkeringshus till allmänt begagnande föreligger inte.

text: Om en kommun tillhandahåller parkering som inte omfattas av ovanstående reglering, t.ex. på kvartersmark eller i ett parkeringshus, får kommunen enligt Skatteverkets bedömning anses göra det på samma rättsliga villkor som är tillämpliga på privaträttsliga aktörer. Verksamheten kan därmed inte anses utövad av kommunen i dess egenskap av offentlig myndighet (se bl.a. punkt 16 i de förenade målen 231/87 och 129/88, Carpaneto och Rivergaro).

text: Enbart det förhållandet att en kommun har rätt att ta ut avgifter enligt 2 § avgiftslagen vid tillhandahållande av parkeringsplatser och att avgiften fastställs av kommunfullmäktige kan inte anses vara en tillräckligt omfattande offentligrättslig reglering för att verksamheten ska anses innefatta ett utövande av offentliga maktbefogenheter inom ramen för en offentligrättslig reglering.

text: En kommuns upplåtelse av parkeringsplatser på kvartersmark eller i parkeringshus ingår inte som ett led i myndighetsutövning och får därmed anses utgöra en yrkesmässig verksamhet enligt

text: 4 kap. 6 §

text: ML. Kommunen är därmed skattskyldig för omsättningen i dessa fall enligt

text: 1 kap. 1 § första stycket 1

text: ML.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 26909-05/111

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Får det byggas upp informationssamlingar utanför beskattningsdatabasen?

org: skv

text: Nytt: 2023-05-04

type: stycke

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-02-01 , dnr.

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: I Skatteverkets beskattningsverksamhet får databaser och andra elektroniska uppgiftssamlingar om skattskyldiga i princip inte byggas upp vid sidan av beskattningsdatabasen annat än om de är av tillfällig natur. I den mån verket på eget initiativ avser att hämta in uppgifter från externa uppgiftslämnare - företag eller myndigheter - för att bearbetas eller samköras med beskattningsdatabasen krävs att hanteringen sker i överensstämmelse med skattedatabaslagens bestämmelser. Bestämmelserna innebär bl.a. att de inhämtade uppgifterna inte annat än under en begränsad tid får sparas i elektronisk form.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Inom delar av skatteverksamheten har det uppstått frågor om och i vilka situationer det är tillåtet att bygga upp "lokala" elektroniska informationssamlingar utanför de etablerade gemensamma systemen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Allmänt

text: Vid behandling av uppgifter om enskilda i Skatteverkets beskattningsverksamhet tillämpas lag en (

text: ) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet(SdbL ), nedan även benämnd skattedatabaslagen.

text: När det gäller den rättsliga regleringen angående informationssamlingar om enskilda är det av betydelse hur uppgifterna kommer att vara tillgängliga inom verket. Frågan är om uppgifterna kommer att ingå i det som benämns beskattningsdatabasen eller om uppgifterna i praktiken enbart kommer att vara åtkomliga för en enskild handläggare genom att de lagras på en hårddisk eller i en server. För att kunna kommentera frågorna är det viktigt att vara klar över om behandlingen sker inom eller utanför beskattningsdatabasen. Under de två följande avsnitten redogörs för de rättsregler som avgör till vilken kategori behandlingen är att hänföra.

text: I dokumentet förutsätts att behandlingen av uppgifter sker inom ramen för de tillåtna primära ändamål som räknas upp i 1 kap. 4 § SdbL.

text: 3.2 Beskattningsdatabasen

text: Begreppet "beskattningsdatabasen" är definierat i 2 kap. 1 § SdbL. Av lagrummet framgår att beskattningsdatabasen utgörs av en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för i 1 kap. 4 och 5 §§ SdbL angivna ändamål. Det är således fråga om elektroniskt lagrade uppgifter som används gemensamt inom skatteverksamheten.

text: En uppgift anses gemensamt tillgänglig och därmed utgörande en del av beskattningsdatabasen om den registreras i ett datasystem på ett sådant sätt att tjänstemännen inom en myndighet har möjlighet att - med beaktande av eventuella behörighetsinskränkningar - vid behov och i olika sammanhang ta del av uppgiften direkt på automatiserad väg (jämför

text: prop. 2000/01:33 s. 89

text: ). Uppgiften ska således kunna användas gemensamt i en verksamhet för de ändamål som styr behandlingen av uppgifter inom verksamheten. Av betydelse för bedömningen är inte hur uppgiften tekniskt lagras, utan den faktiskt åsyftade tillgängligheten(se

text: SOU 1999:105 s. 231

text: Detta innebär att uppgifter som lagras elektroniskt på hårddisken i en dator eller i en server i samband med att en tjänsteman tillfälligt behandlar uppgifterna inte kan anses gemensamt tillgängliga eftersom syftet med en sådan tillfällig behandling inte är att uppgifterna ska användas av andra än den som utför behandlingen (se nämnda SOU s. 232).

text: Beskattningsdatabasen består av två delar, nämligen en informationsdel och en handlingsdel (elektroniska akter).

text: Genom att begreppet beskattningsdatabasen har definierats är det möjligt att skilja på om sparade elektroniska uppgifter är att hänföra till en tillfällig eller tidsbegränsad behandling eller till beskattningsdatabasen (som är särskilt reglerad till sitt innehåll och där uppgifterna ska bevaras under lång tid).

text: När det gäller beskattningsdatabasens informationsdel får den endast innehålla sådana uppgifter som anges i lag, förordning eller i föreskrifter av Skatteverket.

text: Regeringen har i det underliggande lagstiftningsärendet (

text: prop. 2000/01:33 s. 91

text: ) bl.a. uttalat att det från integritetssynpunkt är viktigt att "stora uppgiftssamlingar som hanteras av myndigheter och som ger möjligheter till sammanställningar av en rad olika uppgifter om enskilda personer, omgärdas av särskilda skyddsregler".

text: I lagstiftningsärendet anförde regeringen vidare att för "behandling av uppgifter i databaser bör därför särskilda bestämmelser gälla på en rad punkter". Som exempel på det senare nämnde regeringen bl.a. frågan om vilka uppgifter som får behandlas i databaser, vilken åtkomst myndigheter och andra ska ha till uppgifterna samt vilka regler som ska gälla för bevarande och gallring. Beträffande den närmare avgränsningen av de olika uppgifterna i beskattningsdatabasen ansåg dock regeringen att det bör ankomma på Skatteverket att föreskriva om denna.

text: I ovan nämnda lagstiftningsärende (s. 84) har regeringen framhållit att de grundläggande principerna för att skydda den enskildes integritet bör regleras i lag medan frågor som inte är centrala från integritetssynpunkt i stället bör regleras i förordning. Det innebär således att skattedatabaslagen innehåller de yttre ramarna för vad beskattningsdatabasen får innehålla.

text: En förutsättning för att det ska vara fråga om en behandling inom beskattningsdatabasen är - som ovan påpekats - att det föreligger en "gemensam användning". Med detta avses att tjänstemän har möjlighet att vid behov och i olika sammanhang ta del av uppgiften direkt på automatiserad väg, givetvis med beaktande av eventuella behörighetsinskränknngar. Detta förutsätter dock att det är fråga om sådana uppgifter som beskattningsdatabasen får innehålla.

text: Som påpekats ovan innehåller skattedatabaslagens bestämmelser de yttre ramarna för vad beskattningsdatabasen får innehålla. I förordningen (

text: ) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet finns mer detaljerad reglering av vilka uppgifter som får behandlas i beskattningsdatabasen . Skatteverket har dessutom med stöd av

text: 2 kap. 3 § tredje stycket

text: SdbL i

text: RSFS 2002:13

text: meddelat föreskrifter om vilka uppgifter som får behandlas i beskattningsdatabasen.

text: Den rättsliga regleringen av beskattningsdatabasen innebär att det är förutsebart vilket innehåll databasen har. Regleringen ses därför som viktig från integritetsskyddssynpunkt.

text: Beträffande beskattningsdatabasen kan det noteras att de där lagrade uppgifterna får användas för samtliga de i 1 kap.4 och 5 §§ SdbL angivna ändamålen. När det däremot gäller inhämtade och tillfälligt elektroniskt lagrade uppgifter (utanför beskattningsdatabasen) får dessa som regel inte behandlas (användas) för andra ändamål än för de som uppgifterna enligt 1 kap. 4 § SdbL samlades in (t.ex. för det eller de ändamål som bestämts för ett kontrollprojekt), se även 1 kap.3 § SdbL jämförd med 9 § första stycket d PuL. Beträffande behandlingar utanför beskattningsdatabasen hänvisas till avsnitt 3.3.

text: 3.3 Behandling utanför beskattningsdatabasen

text: När uppgifter behandlas utanför beskattningsdatabasen är inte 2 kap. SdbL tillämpligt på behandlingen. I stället gäller 1 kap. samma lag.

text: Att en behandling förekommer utanför beskattningsdatabasen kan enklast beskrivas som att det då är fråga om personuppgifter som lagras elektroniskt utanför beskattningsdatabasen. Insamling av omfattande uppgifter från tredje man kan exempelvis ske i urvals- och kontrollprojekt. Sådana uppgifter kan också bli föremål för sambearbetning av uppgifter i beskattningsdatabasen.

text: Elektroniskt lagrade uppgifter utanför beskattningsdatabasen måste enligt huvudregeln i 1 kap. 8 § SdbL gallras senast ett år efter det att ärendet avslutats.

text: Informationen får dock bevaras även efter ettårsfristen som en del av ett nytt ärende (jfr

text: SOU 1999:105 s. 226

text: Regeringen eller Riksarkivet kan meddela föreskrifter om andra gallringsfrister. Som exempel på föreskrifter från Riksarkivet kan nämnas

text: RA-MS 2003:58

text: . De nämnda föreskrifterna avser bl.a. uppgifter angående kontrollprojekt vid tred jemansrevision eller vid tredjemansföreläggande. Sådana uppgifter hos Skatteverket ska gallras när uppgifterna inte längre behövs för verksamheten, dock senast när projektet avslutats.

text: Beträffande skattedatabaslagens bestämmelser hänvisas till kommentarerna i avsnitt 10.5.2 i Offentligt eller hemligt (SKV 148 utgåva 3).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Allmänt

text: I princip saknas det rättsliga förutsättningar för Skatteverket att lokalt, vid sidan av beskattningsdatabasen, bygga upp elektroniska uppgiftssamlingar med information om skattskyldiga.

text: Grunden till det nämnda konstaterandet är bestämmelserna i 2 kap. 1-4 §§ SdbL som innehåller de yttre ramarna för vad beskattningsdatabasen får innehålla. Skatteverket måste i sin egenskap av personuppgiftsansvarig säkerställa så att den nämnda regleringen iakttas. Detta är i praktiken inte möjligt - eller i vart fall mycket svårt - om lokala databaser byggs upp.

text: Ett ytterligare skäl, som enligt Skatteverkets bedömning hindrar en uppbyggnad av lokala komplement till beskattningsdatabasen, är de gallringsbestämmelser som gäller för denna (2 kap. 11-13 §§ SdbL). För databaser som innehåller integritetskänsliga uppgifter har det i lag uppställts huvudregler för när gallring ska ske. Det åligger således Skatteverket att säkerställa att de olika uppställda gallringstiderna för beskattningsdatabasens uppgifter iakttas. På grund härav och av tekniska skäl försvåras detta om olika lokala system byggs upp.

text: Det kan vidare nämnas att Skatteverkets hantering av information till den registrerade som ska lämnas enligt 26 § PuL (tidigare benämnt registerutdrag)jämförd med 3 kap. 1-2 §§ SdbL i hög grad förutsätter ett centralt system.

text: Även säkerhetsskäl (se bl.a. 1 kap. 3 § 4 SdbL jämförd med 31 § PuL) får anses förutsätta att uppgifter i beskattningsdatabasen finns i ett centralt system.

text: I sammanhanget erinras om den dokumentationsplikt som åvilar Skatteverket enligt 1 kap.3 § 7 SdbL jämförd med 42 § PuL.

text: 4.2 Elektroniskt lagrade uppgifter i ärenden

text: Slutsatsen av det anförda blir - enligt Skatteverkets bedömning - följande.

text: I samband med bl.a. förberedelser av kontrollprojekt (enligt t.ex. riksplanen eller andra projekt) och under hanteringen av pågående ärenden kan det finnas behov av att under en viss tid elektroniskt sammanställa inhämtade uppgifter eller samköra inhämtade elektroniska uppgifter med uppgifter i beskattningsdatabasen. En sådan typ av behandlingar sker i formell mening utanför beskattningsdatabasen. Det innebär att bestämmelserna i 1 kap. SdbL ska tillämpas.

text: Vissa typer av inhämtade uppgifter kan behöva lagras under en längre tid. Så är exempelvis fallet när Skatteverket inför urvals- eller kontrollprojekt inhämtar uppgifter genom tredjemansförelägganden och tredjemansrevisioner. Uppgifter från tredje man - dvs. någon annan än den som kontrollen avser - kan vara mycket omfattande och kan behöva bearbetas t.ex. genom samkörning av uppgifter i beskattningsdatabasen. Som nämnts under avsnitt 3.3 har Riksarkivet föreskrivit - med undantag från den annars gällande ettårsregeln - att uppgifterna i dessa fall måste gallras senast när projektet avslutats.

text: När det gäller uppgifter som behandlas automatiserat i ett ärende - inte i en databas - är huvudregeln att uppgifterna ska gallras senast ett år efter att ärendet har avslutats. Som exempel på elektroniska uppgifter i ett ärende kan nämnas sparade Word-dokument och Excel-dokument.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 277667-05/111

title: Omsättningsland för hästtränare m.m.

text: Nytt: 2009-12-07

text: Detta ställningstagande upphör att gälla den 1 januari 2010 och ersätts av ställningstagandet Omsättningsland - tränartjänster m.m., dnr

text: 131 760686-09/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att den tjänst som en hästtränare samt dressyrtränare av hästar och andra djur tillhandahåller inte omfattas av någon av de tjänster som omfattas av 5 kap. 4-7 a § utan dessa tjänster får anses omfattas av huvudregeln i

text: 5 kap. 8 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Således är tjänsten omsatt inom landet om den som tillhandahåller tjänsten har sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe i Sverige från vilket tjänsterna tillhandahålls.

text: Den tjänst som en jockey eller en kusk tillhandahåller inryms i begreppet idrott och omfattas därmed av

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML. Således är dessa tjänster omsatta inom landet om de faktiskt har utförts här i landet. Detta gäller dock inte när tränaren själv kör hästen eftersom tjänsten att köra hästen på tävling i detta fall får anses vara underordnad tränartjänsten som är den huvudsakliga tjänsten.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit hur omsättningsland för de tjänster som tillhandahålls av trav- och galopptränare, kuskar och jockeys ska bedömas.

text: Vidare frågas om det är olika tillhandahållanden eller endast ett tillhandahållande när tränaren erhåller en fast månatlig ersättning från hästägaren och en viss provision om t.ex. 10 % på eventuella vinstpengar.

text: Följande förutsättningar framgår av frågan.

text: Inom galoppsporten utbetalar hästägaren förutom den provision som tränaren erhåller även en viss provision på eventuella vinstpengar till jockeyn.

text: När det gäller trav så utbetalas i normalfallet inget extra från hästägaren till kusken. Om tränaren själv inte kör hästen på tävling utan anlitar en fristående kusk erhåller denna del av de eventuella vinstpengarna från tränaren. Detta innebär således att om särskild kusk anlitas delar denne och tränaren på den eventuella provision som hästägaren betalar ut.

text: Av Skatteverkets Handledning för mervärdesskatt 2005 (MHL 2005) s. 308 framgår att träning och dressyr av djur utgör sådana tjänster som utgör arbete på vara som är lös egendom. Därför uppges att omsättningsland bestäms enligt

text: 5 kap. 6 § 4

text: ML. Ställningstagandet i denna skrivelse innebär att nämnda uppfattning om omsättningsland för dessa tjänster i handledningen inte längre gäller.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Reglerna om omsättningsland finns i

text: 5 kap.

text: ML.

text: Enligt

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML är bland annat idrott omsatt inom landet om idrotten utförs här i landet. Vidare är enligt

text: 5 kap. 6 § 4

text: ML arbete på vara som är lös egendom omsatt inom landet om arbetet utförs här i landet.

text: Reglerna i

text: 5 kap. 6 §

text: ML motsvaras av artikel 9.2 c i sjätte mervärdesskattedirektivet (

text: Enligt

text: 5 kap. 7 §

text: ML är bland annat konsulttjänster omsatta utom landet om de tillhandahålls härifrån och förvärvaren är en näringsidkare som i ett annat EG-land har antingen sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe till vilket tjänsten tillhandahålls.

text: Denna regel motsvaras av artikel 9.2 e i sjätte direktivet.

text: Av

text: 5 kap. 8 § första stycket

text: ML framgår att för andra tjänster än de som anges i 4-6 a § eller 7 a § eller om 7 § inte är tillämplig gäller att tjänsten är omsatt inom landet om den som tillhandahåller tjänsten har sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe i Sverige från vilket tjänsterna tillhandahålls.

text: Denna regel motsvaras av artikel 9.1 i sjätte direktivet.

text: EG-domstolen har i domen

text: , Linthorst, behandlat omsättningsland för veterinärtjänster. Av punkt 13 i domen framgår att begreppet ”värdering” i artikel 9.2 c i sjätte direktivet normalt innefattar en undersökning av en varas fysiska tillstånd eller äkthet i syfte att kunna bedöma varans värde eller det arbete som måste utföras eller omfattningen av en skada som har uppkommit. Begreppet ”arbete på lös egendom” avser enligt normalt språkbruk endast ett fysiskt ingrepp på materiell lös egendom som i princip varken är vetenskapligt eller intellektuellt. Även om sådan vård som en veterinär tillhandahåller ibland omfattar ett fysiskt ingrepp i djuret kan detta ingrepp inte klassificeras som ”arbete” (punkt 16 och 17). Vidare framgår att även om en veterinär ibland har en rådgivande och undersökande funktion är denna omständighet inte tillräcklig för att de tjänster som en veterinär huvudsakligen och vanligtvis tillhandahåller ska omfattas av begreppen ”konsulter” eller ”konsultbyråer” och inte heller för att de ska kunna anses som ”liknande” (punkt 22). Domstolen konstaterade i detta mål att den tjänst som en veterinär tillhandahåller omfattas av huvudregeln, dvs. säljarens fasta etableringsställe avgör omsättningslandet.

text: Av

text: , Jürgen Dudda, punkt 27, framgår att även underliggande tjänster till ett evenemang som omfattas av artikel 9.2 c i sjätte direktivet omfattas av denna artikel även om denna underliggande tjänst i sig inte skulle göra det. Av domen framgår att en ljudtekniker vid ett artistiskt evenemang omfattas av artikel 9.2 c i sjätte direktivet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: En trav- eller galopptränares uppgift är att på bästa sätt träna sina hästägares hästar så att de kan prestera på bästa sätt vid viss tidpunkt. Skatteverket anser att detta är en enda tjänst som trav- eller galopptränaren tillhandahåller åt hästägaren även om ersättningen för denna tjänst delas upp i två olika ersättningsformer, dels en fast del och dels en rörlig del beroende på eventuella vinstpengar från tävlingar.

text: De olika tjänster som omfattas av paragraferna i

text: 5 kap.

text: ML ska bedömas utifrån vad dessa tjänster innefattar enligt normalt språkbruk (se dom från EG-domstolen

text: , Linthorst). Således ska det undersökas vad t.ex. arbete på vara som är lös egendom motsvarar enligt normalt språkbruk.

text: Skatteverket anser att den tjänst som en hästtränare samt dressyrtränare av hästar och andra djur tillhandahåller inte omfattas av någon av de tjänster som omfattas av 5 kap. 4-7 a § utan dessa tjänster omfattas av huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: Även om

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML rörande idrott är vidare än

text: 3 kap. 11 a §

text: ML kan inte

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML (till den del punkten gäller idrott) enligt Skatteverket omfatta mer än den idrottsliga aktiviteten. Begreppet idrott i

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML kan således inte vara så omfattande att de tillhandahållanden som en tränare utför till hästägaren ska ingå i begreppet. Det kan inte anses vara en sådan nödvändig kringtjänst för ett idrottsevenemang som skulle kunna omfattas enligt EG-domstolens avgörande i målet

text: , Jürgen Dudda, punkt 27. Tjänsterna kan vara nödvändiga tillhandahållanden för hästägaren men de är inte nödvändiga för ett idrottsevenemang.

text: Skatteverket gör vidare bedömningen att det inte kan vara fråga om arbete på vara som är lös egendom enligt

text: 5 kap. 6 § 4

text: ML. Vad som enligt normalt språkbruk utgör arbete på vara som är lös egendom framgår av EG-domstolens dom i målet

text: , Linthorst. Där anges att detta begrepp endast innefattar ett fysiskt ingrepp på materiell lös egendom som i princip varken är vetenskapligt eller intellektuellt. Att agera som hästtränare innefattar mer än bara ett fysiskt ingrepp på en vara, exempelvis kan visst intellektuellt arbete förekomma. I många fall förekommer inte något fysiskt ingrepp i samband med dessa tjänster. Begreppet arbete på vara som är lös egendom kan därför inte vara tillämpligt på dessa tjänster. Det kan inte heller anses vara fråga om en sådan rådgivande tjänst som omfattas av begreppet konsulttjänster i

text: 5 kap. 7 §

text: ML. Därför anser Skatteverket att de tjänster som en hästtränare och dressyrtränare tillhandahåller omfattas av

text: 5 kap. 8 §

text: ML i likhet med den bedömning av veterinärstjänster som gjorts av EG-domstolen i målet

text: , Linthorst.

text: Den tjänst som en jockey eller en kusk tillhandahåller omfattas av

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML. När dessa tjänster utförs anser Skatteverket således att det är fråga om en sådan tjänst som ryms inom begreppet idrott i

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML. När det dock är tränaren själv som kör hästen på tävling har denna tjänst bedömts som underordnad tränartjänsten. Detta innebär att hela tränarens tillhandahållande bedömts som en tränartjänst som omfattas av huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: ML även om det i det huvudsakliga tillhandahållandet finns en deltjänst som skulle kunna omfattas av

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML om den tillhandahålls separat.

text: Tillämpningsinformation

text: Vid kontroll bör åtgärder, som föranleds av detta ställningstagande, vara framåtsyftande. Beslut på initiativ av Skatteverket ska därför, i normalfallet, inte avse omsättning under redovisningsperioder före den 1 juni 2005.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 278670-05/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

status: gällande

title: Bilförmån vid delad dispositionsrätt

text: 1 Sammanfattning

text: Förmånsvärdet för bilförmån får justeras till 50 % om en anställd har delad dispositionsrätt till en förmånsbil så att han endast kan utnyttja bilen under halva tiden, t.ex. varannan dag eller vecka.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit hur förmånsvärdet av bilförmån ska beräknas om två anställda ”delar” på en förmånsbil på så sätt att båda kontinuerligt använder bilen privat med den begränsning som den delade dispositionsrätten medför. Varken lagtext, förarbeten eller rättspraxis besvarar frågan om hur förmånen ska värderas i sådant fall.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Förmån av att få disponera en bil för privat bruk är skattepliktig enligt

text: 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. En anställd som får disponera arbetsgivarens bil i mer än ringa omfattning ska beskattas för bilförmån. Värdering av förmånen görs enligt 61 kap. 5-11 §§ IL och förmånsvärdet ska enligt 18-19 b §§ justeras uppåt eller nedåt om det finns synnerliga skäl.

text: Som synnerliga skäl att justera värdet nedåt räknas bl.a. att bilen används som servicebil med fast inredning, som taxibil med olika förare eller att det finns andra liknande omständigheter. Justering av förmånsvärde kan således aktualiseras när möjligheten att disponera bilen privat är påtagligt begränsad.

text: Om arbetsgivaren efter ansökan fått beslut om justerat förmånsvärde enligt

text: 9 kap. 2 § skattebetalningslagen

text: ska detta värde användas vid beräkning av underlag för skatteavdrag och arbetsgivaravgifter och i kontrolluppgiften.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt Skatteverkets bedömning är den omständigheten att två anställda delar på en förmånsbil så att de i princip använder bilen under halva tiden vardera, inklusive ledig tid på kvällar, helger och semesterledighet etc. exempel på synnerliga skäl som bör medföra justering av förmånsvärdet.

text: Utgångspunkten är i dessa fall att en förmånsbil sammantaget endast bör medföra ett fullt förmånsvärde, även om bilen fortlöpande nyttjas privat av flera anställda. Förmånsvärdet bör fördelas jämnt mellan de anställda som nyttjar bilen privat. Om som exempel två anställda vill dela på dispositionsrätten till en förmånsbil bör justering ske till vardera 50 % av fullt förmånsvärde.

text: Som underlag för ansökan om justering redovisar arbetsgivaren de anställdas avsikt att dela dispositionsrätten. De anställda ska i förekommande fall meddela arbetsgivaren ändrade förhållanden som kan påverka justeringen.

text: Om arbetsgivaren även tillhandahåller drivmedlet ska drivmedelsförmånen beräknas separat för respektive anställd. De anställda måste då föra löpande noteringar så att de varje månad kan fördela privatkörningen (antal km) mellan sig.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 279946-04/111

title: Skatteverkets ställningstagande med anledning av den s.k. parkeringsdomen

text: Nytt: 2006-04-04

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Återbetalning av felaktigt inbetald mervärdesskatt, en kommentar till Regeringsrättens dom 2005-12-27, mål nr

text: , dnr

text: 131 195842-06/111

text: Återbetalning av mervärdesskatt som felaktigt betalats av kommuner avseende uppburna gatuparkeringsavgifter kan medges utan kundkreditering när det är fråga om parkeringskunder som inte kan nås för rättelse.

text: 1 Bakgrund

text: Regeringsrätten har i dom den 19 december 2003 (mål nr 4959-2002) funnit att en kommun inte är skattskyldig till mervärdesskatt för tillhandahållande av parkeringsplatser, mot avgift, på dess gatumark. Grunden var att dessa tjänster bedömdes ingå som ett led i kommunens myndighetsutövning.

text: Med anledning av Regeringsrättens avgörande har fråga nu väckts om kommuners eventuella rätt till återbetalning av felaktigt debiterad utgående mervärdesskatt för gatuparkeringsverksamhet.

text: Skatteverket gör följande bedömning.

text: 2 Hur får man rätta felaktigt debiterad mervärdesskatt

text: Mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, bygger på den grundläggande mervärdesskatterättsliga principen att mervärdesskatten, såsom en flerleds- och konsumtionsskatt, övervältras led för led av skattskyldiga till den slutlige bäraren av skatten som kan vara en privatperson, näringsidkare, eller annan juridisk person utan avdragsrätt. I ett sådant system agerar den skattskyldige som uppbördsman för staten.

text: Den som bedömer att han är skattskyldig för omsättning kan åberopa detta och hos sina kunder begära kompensation för mervärdesskatten i avtalet om priset. I ML föreskrivs en skyldighet att specificera mervärdesskatten på faktura. Denna faktureringsskyldighet syftar bl.a. till att upprätthålla reciprocitet mellan skattskyldiga och att säkerställa att ett underlag finns för köparens avdragsrätt. För redovisningsperioder som gått till ända före 2004-01-01 fanns enligt ML en obligatorisk faktureringsskyldighet oavsett om köparen var näringsidkare eller privatperson.

text: Det förekommer att en säljare felaktigt tar ut skatt på en transaktion som inte medför skattskyldighet och specificerar denna i en faktura. Sådana feldebiteringar uppkommer bl.a. vid missbedömningar av gällande rätt. Den som felaktigt har tagit ut mervärdesskatt av kunder och betalat in den till staten ska kunna få återbetalning av de betalda beloppen. Det föreligger således inte en rätt för staten att generellt sett vägra återbetalning av såsom mervärdesskatt felaktigt inbetalda belopp. Det sjätte mervärdesskattedirektivet (

text: ) innehåller emellertid inte någon bestämmelse om hur en rättelse av felaktigt inbetald skatt ska gå till. Det ankommer på medlemsstaterna att i sina interna rättsordningar fastställa under vilka villkor en skatt som fakturerats felaktigt ska kunna rättas. Av EG-domstolens

text: mål C-454/98

text: Schmeink & Cofreth AG & Co. ./. Finanzamt Borken etc. p. 48, 49 och 58 framgår att när fakturautställaren i god tid fullständigt har undanröjt risken för skattebortfall, kräver principen om mervärdesskattens neutralitet att den mervärdesskatt som har fakturerats felaktigt ska kunna rättas.

text: Skatteverket konstaterar att EG-rätten föreskriver att möjlighet till rättelse av felaktigt debiterad mervärdesskatt ska finnas men överlämnar till den nationella lagstiftaren att reglera hur och under vilka villkor detta ska ske. Det finns därmed möjlighet att uppställa krav på att gjorda debiteringar och fakturor ska krediteras och återtas om återbetalning ska medges. Härigenom åstadkoms också att reciprocitetsprincipen upprätthålls.

text: I ML finns bestämmelser som behandlar rättelse av utgående respektive ingående mervärdesskatt i 11 kap. 10 § (före 2004-01-01 8 §) samt 13 kap. 24 och 26 §§. Enligt

text: 11 kap. 10 §

text: ML ska skattskyldig – om han lämnar sådana särskilda prisnedsättningar, rabatter och liknande till kunden som avses i

text: 7 kap. 6 §

text: ML och även i andra fall – upprätta en kreditnota eller jämförlig handling med innebörden att en nedsättning av den utgående skatten förutsätter en motsvarande justering i kundens mervärdesskatteredovisning.

text: Den situation som nu är aktuell att bedöma gäller hur eller på vilka grunder man får rätta en av kommunen felaktigt debiterad mervärdesskatt med avseende på feltypen ”omsättningar som inte medför skattskyldighet”.

text: Frågan om kreditering av felaktigt debiterad mervärdesskatt har behandlats i

text: prop. 2003/04:26 s. 81

text: (ang. nya faktureringsregler). Enligt uttalande i propositionen omfattar bestämmelsen i

text: 11 kap. 10 § tredje stycket

text: ML den nu aktuella situationen. Stöd finns därmed för att hävda att återbetalning av mervärdesskatt, som felaktigt påförts kommuns parkeringsavgifter, endast skulle medges under förutsättning att den debiterade skatten justeras gentemot parkeringskunderna med utfärdande av kreditnotor. Ytterligare stöd för ett sådant synsätt finns i avgöranden från Kammarrätten i Stockholm 2003-10-23 (mål nr 5654-03) och 2004-03-02 (mål nr 5147—03 m.fl.), Kammarrätten i Sundsvall 2003-04-28 (mål nr 3507-00) samt Kammarrätten i Jönköping 1998-03-17 (mål nr 3730-1996).

text: Fråga är därefter om det under alla förhållanden är möjligt att upprätthålla ML:s bestämmelser om utfärdande av kreditnota som villkor för återbetalning av felaktigt debiterad utgående skatt.

text: Mot bakgrund av nämnda Regeringsrättsdom samt vad som ovan anförts om EG-rätten står klart att Stockholms stad och andra kommuner med nu aktuell parkeringsverksamhet har en principiell rätt att återfå sådan felaktigt debiterad och betald mervärdesskatt som är hänförlig till gatuparkeringsverksamheten. Ett villkor för att återbetalning ska medges är att kommunen utfärdar kreditnotor avseende den skatt som specificerats på fakturor och kvitton för erlagda parkeringsavgifter. I många fall har dock upplåtelse av parkeringsplatser skett till kunder vilka kommunen inte kan nå för kreditering därför att de är okända för kommunen. Det gäller oavsett om kunden är näringsidkare eller någon annan.

text: De gatuparkeringskunder som Skatteverket bedömer som omöjliga för Stockholms stad m.fl. kommuner att nå med kreditnotor är främst de som erlagt avgifter i parkeringsautomater, vidare sådana kunder som haft tillstånd och betalat för periodvis s.k. boendeparkering. De parkeringskunder (främst näringsidkare) däremot, som utnyttjat kommunernas tillhandahållande av s.k. nyttoparkering har fakturerats för detta och bedöms såsom nåbara. I dessa fall förutsätter återbetalning av en kommuns felaktigt debiterade mervärdesskatt att kreditnotor upprättas.

text: 3 Skatteverkets ställningstagande

text: Det ovan anförda föranleder Skatteverket till följande slutsats. En kommun kan medges återbetalning av den felaktigt debiterade mervärdesskatten utan att kreditnota utfärdas under förutsättning att fråga är om parkeringskunder som t.ex. erlagt betalning mot kvitto i automat eller köpt boendeparkeringsbevis hos ombud och är för kommunen okända.

text: Begäran om återbetalning ska grunda sig på ett underlag som visar dels den utgående skatt som direkt kan hänföras till den del av gatumarksparkeringen för vilken återbetalning kan ske och dels den ingående skatt som ska reduceras och vilken kan hänföras till förvärv för nämnda parkeringsverksamhet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 281417-05/111

title: Erfarenhetstal för mobilmaster

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagande 202 481676-18/111 .

text: 1 Sammanfattning

text: Vid taxering av mobilmaster bör följande erfarenhetstal användas vid beräkning av återanskaffningskostnad enligt

text: 7 kap. 3 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: , FTL.

cells: Erfarenhetstal i 1998- års kostnadsnivå (kr)

type: rad

type: tabell

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I anslutning till utbyggnaden av mobilnätet har nätbolagen sökt bygglov för ett mycket stort antal mobilmaster. De mobilmaster som byggs kan delas upp i två grupper beroende på storlek, dvs. höjd och konstruktion. För att förenkla beräkningen av värdet och skapa en likformig taxering har Skatteverket i samarbete med branschen tagit fram erfarenhetstal för beräkning av ett produktionskostnadsvärde för de nu aktuella mobilmasterna.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Frågan gäller taxeringen av mobilmaster. Vid indelning i byggnadstyper utgör dessa övrig byggnad enlig

text: 2 kap. 2 §

text: FTL.

text: Av

text: 11 kap 1 §

text: FTL framgår att byggnadskonstruktioner som inte har karaktär av hus värderas enligt produktionskostnadsmetoden. Detta gäller både industribyggnad och övrig byggnad.

text: Vid värdering enligt produktionskostnadsmetoden beräknas enligt

text: 7 kap. 3 §

text: FTL en återanskaffningskostnad. Återanskaffningskostnaden bestäms antingen med stöd av byggnadens faktiska byggkostnader eller med stöd av erfarenhetstal rörande byggkostnader under det andra året före taxeringsåret, dvs. nivååret.

text: Återanskaffningskostnaden räknas sedan ned, med hänsyn till bl.a. byggnadens ålder, med en nedräkningsfaktor enligt IN-tabellen,

text: 1 kap 16 § fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199)

text: och Riksskatteverkets rekommendationer m.m. om grunderna för taxeringen och värdesättningen vid 2000 års allmänna fastighetstaxering av industrienheter utom för täktmark (RSV S 1999:26).

text: Slutligen multipliceras det framräknade tekniska nuvärdet med 0,75.

text: Vid den allmänna fastighetstaxeringen av industrienheter 2000, AFT 00, fanns inga erfarenhetstal för mobilmaster.

text: 4 Bedömning

text: Vid beräkning av återanskaffningskostnad enligt

text: 7 kap. 3 §

text: FTL bör enligt Skatteverkets bedömning följande erfarenhetstal användas vid taxering av mobilmaster/torn.

text: Skillnaden mellan en mast och ett torn är att masten är stagad medan tornet är ostagat. I normalfallet används mast när det är frågan om högre höjder medan torn används för lägre höjder, när det är svårt att få plats med stag eller när kommunen eller markägaren anser att ett torn passar bättre in i landskapsbilden. Höjden på master/torn varierar kraftigt från endast ca 10 m till över 100 m. Utifrån master/torn byggda under senare år har medelhöjden för en mast beräknats till ca 60 m och för ett torn till ca 36 m.

text: Kostnaden för mast/torn varierar naturligtvis kraftigt med höjden. I stort är kostnaden proportionell mot mast/tornhöjden. För master avtar dock genomsnitts-kostnaden per meter i intervallet 30-60 m för att sedan öka. För torn avtar genomsnittskostnaden per meter upp till ca 50 m för att sedan öka. Med undantag för mycket låga torn/master är torn dyrare än master förutsatt samma höjd.

text: I ovan angivna erfarenhetstal ingår inte kostnaden för antenner och eventuella antennförstärkare. Kostnaden för en antenn är 2 500 – 7 000 kr och kostnaden för en antennförstärkare är max 20 000 kr. I de fall antenner och förstärkare bedöms utgöra byggnadstillbehör och det är fråga om större belopp bör de schablonmässigt framräknade erfarenhetstalen korrigeras.

text: Styrsignalen ska tillämpas fram till och med 2006 års särskilda fastighetstaxering av industrienheter.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 283556-05/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Mervärdesskatt
Punktskatter och trafikskatter

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet ”Upphävande av ställningstagandet Uppskjuten återbetalning av överskjutande mervärdesskatt och punktskatt”, dnr 2 02 120605-19/111 .

text: 1 Sammanfattning

text: Dåvarande Riksskatteverket har i en skrivelse 2001-07-06, dnr

text: , redogjort för bestämmelserna i 49 och 50 §§ skattebetalningsförordningen (SBF) och för hur Skatteverket ska förfara vid tillämpningen av dessa bestämmelser. Denna styrsignal ersätter nämnda skrivelse.

text: För att ett beslut enligt 50 § SBF inte ska förfalla krävs att Skatteverket inom en månad från dagen för beslutet antingen förelägger den skattskyldige eller annan att lämna uppgift eller inkomma med handling, kommer överens med den skattskyldige om ett besök eller annat personligt sammanträffande eller beslutar om skatterevision. Beslutet förfaller inte heller om Skatteverket inom nämnda tidsfrist skickat ut ett övervägande till beslut till den skattskyldige. En utskickad förfrågan är dock inte tillräcklig för att beslutet inte ska förfalla.

text: Ett beslut enligt 50 § SBF att skjuta upp återbetalningen av överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt överklagas enligt bestämmelserna i

text: förvaltningslagen

text: (FL). Detta innebär att överklagandet ska ha kommit in till Skatteverket inom tre veckor från den dag då den skattskyldige fick del av beslutet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har väckts om vilken överklagandetid som gäller för beslut enligt 50 § SBF och om det är tillräckligt att Skatteverket skickat en förfrågan i aktuellt avseende till den skattskyldige för att ett sådant beslut inte ska förfalla.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I 49 § SBF finns bestämmelser om när överskjutande ingående mervärdesskatt och överskjutande punktskatt senast ska återbetalas. Enligt 50 § SBF kan återbetalningen skjutas upp om Skatteverket före utgången av den tid som anges i 49 § SBF beslutar att återbetalningen av hela eller del av skatten ska skjutas upp.

text: Av 50 § SBF framgår vidare att beslutet får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol och att det förfaller om Skatteverket inte inom en månad från dagen för beslutet påbörjat sådana kontrollåtgärder som anges i

text: 14 kap.

text: 7 §§

text: skattebetalningslagen

text: (SBL).

text: I 14 kap. 3-5 §§ SBL regleras Skatteverkets möjligheter att förelägga någon att lämna uppgift, att visa upp handling eller att lämna över en kopia av en handling. I 14 kap. 6 och 7 §§ SBL finns bestämmelser om besök eller annat personligt sammanträffande med den skattskyldige och om skatterevision.

text: I FL finns bestämmelser om bl.a. förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärenden (1 §). Enligt

text: 23 § andra stycket

text: FL ska ett överklagande av ett beslut ha kommit in till den myndighet som meddelat beslutet inom tre veckor från den dag då klaganden fick del av beslutet. Av

text: 3 §

text: FL framgår att om en annan lag eller en förordning innehåller någon bestämmelse som avviker från FL gäller den bestämmelsen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Rätten att överklaga ett beslut enligt 50 § SBF regleras i samma paragraf. Några närmare bestämmelser om ett sådant överklagande finns inte i SBF. I enlighet med 1 och 3 §§ FL blir därför

text: 23 §

text: FL tillämplig på ett sådant överklagande. Enligt paragrafens andra stycke ska därför överklagandet ha kommit in till Skatteverket inom tre veckor från den dag då den skattskyldige fick del av beslutet.

text: I 50 § SBF hänvisas till 14 kap. 3-5 §§ SBL (från 14 kap. 6 och 7 §§ SBL bortses i detta sammanhang) som enligt ordalydelsen enbart reglerar förelägganden. För att kunna ta ställning till om en utskickad förfrågan hindrar ett beslut enligt 50 § SBF från att förfalla måste det därför avgöras om det är någon rättslig skillnad mellan en förfrågan och ett föreläggande.

text: I kommentaren till

text: 14 kap. 3 §

text: SBL (Nylund/Valinder:

text: Skattebetalningslagen

text: , Norstedts laghandböcker s. 14:3:2) hänvisas till kommentaren till

text: 3 kap. 5 § taxeringslagen

text: (Almgren/Leidhammar: Skatteförfarandet, Norstedts laghandböcker s. 3:5:4). I sistnämnda kommentar framhåller författarna att man bör skilja mellan ett föreläggande och en formlös förfrågan. Till skillnad från ett föreläggande, som alltid måste vara skriftligt, kan en formlös förfrågan vara muntlig, t.ex. ett telefonsamtal, eller skriftlig. Enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer får det anses tillåtet för en myndighet att göra formlösa förfrågningar inom ramen för adressatens legala uppgiftsskyldighet. Om det är av särskild vikt att Skatteverket får in en uppgift eller handling, eller om den skattskyldige inte hört av sig efter en formlös förfrågan, kan den skattskyldige föreläggas att lämna upplysningar eller förete handlingen. Bertil Wennergren gör i sin bok Taxering, uppl. 1:1, Allmänna Förlaget, Stockholm, 1991, s. 34 gällande att det också föreligger en annan skillnad i berört avseende, nämligen att det inte föreligger någon formlig skyldighet att besvara en förfrågan medan en sådan skyldighet åligger den som förelagts att inkomma med uppgifter.

text: Skatteverkets slutsats av det ovan anförda är att det föreligger en rättslig skillnad mellan ett föreläggande och en förfrågan och att 14 kap. 3-5 §§ SBL därför inte kan anses omfatta även förfrågningar. Genom att det i 50 § SBF hänvisas till kontrollåtgärder i 14 kap. 3-5 §§ har det således tydligt markerats att det krävs ”en viss nivå” på utredningen för att beslutet att skjuta upp återbetalningen inte ska förfalla efter en månad. Således är det inte tillräckligt att Skatteverket inom en månad från dagen för beslutet skickat en förfrågan till den skattskyldige för att hindra beslutet från att förfalla.

text: Om Skatteverket däremot inom en månad från dagen för beslutet skickat ut ett övervägande till beslut i mervärdesskatte- eller punktskattefrågan får, enligt Skatteverkets uppfattning, utredningen anses ha nått en sådan nivå att beslutet om att skjuta upp återbetalningen av skatten inte förfaller. Detta gäller även om ett föreläggande inte skickats ut inom en månad från dagen för beslutet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 284742-05/111

title: Skattemässiga konsekvenser när ett förbjudet lån till handelsbolag efterges i fall där delägare har beskattats för lånet enligt 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 § IL

text: Nytt: 2025-03-13

text: Ställningstagandet innehåller laghänvisning till den upphävda

text: aktiebolagslagen (1975:1385)

text: . Motsvarande bestämmelser finns i

text: 21 kap.

text: 7 §§

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: som trädde i kraft den 1 januari 2006.

text: 1 Sammanfattning

text: Om ett förbjudet lån till handelsbolag har beskattats hos delägare i handelsbolag enligt 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3

text: inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL) och det senare efterges bör detta inte medföra någon ytterligare beskattning till den del det eftergivna beloppet hänför sig till delägare som tidigare beskattats för motsvarande belopp.

text: I den mån eftergivandet av lånet till handelsbolag kommer annan delägare till godo får frågan om det ska utlösa beskattning hos denne bedömas enligt allmänna principer. Som huvudprincip bör beskattning ske, men det kan inte uteslutas att det kan finnas situationer där en sådan beskattning inte ska ske.

text: Eftergivet belopp enligt ovan bör fördelas mellan delägarna efter samma grunder som gäller för resultatet i övrigt i handelsbolaget.

text: 2 Bakgrund och fråga

text: Skatteverket har i ställningstagande den 10 januari 2005 angett att när ett förbjudet lån som beskattats hos låntagaren enligt 11 kap. 45 § eller 15 kap. 3 § IL skrivs av bör någon ytterligare beskattning inte ske av låntagaren (dnr

text: 130 14341-05/111

text: ). Skatterättsnämnden har därefter, i förhandsbesked den 14 april 2005, uttalat att ett efterskänkande av ett sådant lån inte utlöser någon beskattning för låntagaren. Förhandsbeskedet har inte överklagats.

text: Ovan angivna uttalande tar sikte på det fall att den som tagit det förbjudna lånet och den som beskattats för det är samma person. Fråga har numera uppkommit om vad som ska gälla i det fall att det förbjudna lånet upptagits av ett handelsbolag.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 11 kap. 45 § och 15 kap. 3 § IL ska ett penninglån som har lämnats i strid med

text: 12 kap. 7 § aktiebolagslagen

text: eller 11 § lagen om tryggande av pensionsutfästelse m.m. tas upp som intäkt hos låntagaren eller hos en fysisk eller juridisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är låntagare. Om det föreligger synnerliga skäl mot beskattning ska beloppet inte tas upp.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Skatteverket har i ovan angivna ställningstagande beträffande avskrivning av förbjudna lån som beskattats hos låntagaren bedömt att någon ytterligare beskattning av lånet inte bör ske hos låntagaren om långivaren efterger lånebeloppet. Detta i huvudsak därför att man i de ursprungliga reglerna om beskattning av förbjudna lån torde ha uppfattat sådana lån som ett uttag för gott av substans ur långivaren och beskattningsreglerna huvudsakligen syftat till att säkerställa att beskattning sker. Se vidare ovan angivna skrivelse.

text: Regeln om beskattning av förbjudet lån hos delägare i ett handelsbolag som upptar ett sådant lån är av senare datum än den ursprungliga regeln om beskattning av förbjudna lån. Det framstår emellertid som naturligt att de två olika lånefallen behandlas så lika som möjligt. Någon beskattning med anledning av avskrivningen bör därför inte ske hos delägare som tidigare blivit beskattad på grund av det förbjudna lånet. Övriga delägare bör beskattas för den del av det avskrivna beloppet som belöper på dem, såvida inte grund för skattefrihet föreligger av särskilt skäl, t.ex. ackordsvinst i vissa fall.

text: Beskattning av upptagande av förbjudna lån i handelsbolag bör fördelas mellan delägarna på samma sätt som resultatet i bolaget fördelas (

text: prop. 1999/2000:15 s. 90

text: ). Den av delägarna avtalade fördelningen ska ligga till grund för beskattning. Den beslutade fördelningen kan dock frångås om den framstår som orimlig och väsentligen är betingad av skatteskäl (

text: RÅ 1995 ref. 35

text: ). Enligt Skatteverkets bedömning bör fördelningen mellan delägarna i handelsbolaget av det avskrivna lånebeloppet göras på samma sätt som resultatfördelningen för det räkenskapsår under vilket avskrivningen av lånet görs.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 285713-05/111

title: Investeringsguld omarbetas till dentalguld

text: Nytt: 2024-06-27

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2024-06-27, dnr

text: Nytt: 2023-05-15

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: finns i rättslig vägledning.

text: 1 Sammanfattning

text: Vid framställning och försäljning av dentalguld utgörs beskattningsunderlaget i normalfallet av det sålda dentalguldets hela värde exklusive mervärdesskatt även om kunden lämnat in eget guld för användning som råvara vid framställningen.

text: Skatteverket anser att beskattningsunderlaget får reduceras med värdet av kundens eget guld endast om den som framställer och säljer dentalguld kan visa på ett betryggande sätt att exakt det guld som inlämnats av kunden också ingår i leveransen av dentalguld till samma kund.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Försäljning av dentalguld på den svenska marknaden sker ibland på så sätt att företag erbjuder sig att framställa dentalguld med bl.a. kundens eget guld som råvara. Tanken är att kunden lämnar in från mervärdesskatteplikt undantaget investeringsguld och får detta omarbetat till dentalguld. Den färdiga legeringen uppges kunna levereras samma dag som investeringsguldet lämnas in. Det inköpta investeringsguldet lämnas således för omarbetning till dentalguld, varvid den som utför omarbetningen debiterar kunden (dentalföretaget) mervärdesskatt endast på kostnaden för omarbetningen och tillkommande material.

text: Frågeställningen gäller närmast om det företag som framställer dentalguld av kundens investeringsguld kan anses byta in investeringsguldet, dvs. att det är fråga om ett varubyte, eller om företaget kan anses utföra en omarbetning eller ett arbetsbeting vad gäller kundens eget guld.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Omsättning av dentaltekniska produkter och av tjänster som avser sådana produkter undantas från skatteplikt, när produkten eller tjänsten tillhandahålls tandläkare, dentaltekniker eller den för vars bruk produkten är avsedd,

text: 3 kap. 4 § 2 st. mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML.

text: Undantaget från skatteplikt medför att avdragsrätt enligt

text: 8 kap.

text: ML inte föreligger. Inte heller föreligger rätt till återbetalning av ingående skatt enligt

text: 10 kap.

text: ML. Det innebär att mervärdesskatt på bl.a. dentalguld som kan ingå i dentaltekniska arbeten inte är avdragsgill för den som omsätter de från skatteplikt undantagna dentaltekniska arbetena.

text: Enligt

text: 3 kap. 10 a §

text: ML undantas från skatteplikt omsättning av investeringsguld, inbegripet investeringsguld representerat av värdepapper, om omsättningen medför en äganderätt till eller en fordran på guldet.

text: Vid arbetsbeting beskattas den tjänst som utförs på beställarens material. Vad som utgör arbetsbeting framgår av civilrättslig lagstiftning, närmare bestämt i

text: 2 § köplagen (1990:931)

text: och

text: 2 § konsumentköplagen (1990:932)

text: . Enligt denna lagstiftning innebär arbetsbeting att en vara tillverkas på beställning och överlåts mot ersättning under förutsättning att beställaren tillhandahåller en väsentlig del av materialet för tillverkningen.

text: Vid annan omsättning än uttag bestäms beskattningsunderlaget med utgångspunkt i ersättningen. Av

text: 7 kap. 3 a § 1 st.

text: ML framgår att med ersättning förstås allt det som säljaren har erhållit eller ska erhålla för varan eller tjänsten från köparen eller en tredje part, inbegripet sådana bidrag som är direkt kopplade till priset för varan eller tjänsten.

text: Hur beskattningsunderlaget ska bestämmas vid varubyten framgår således inte direkt av ML. Intill den 1 januari 2003 hade

text: 7 kap. 3 a § 3 st.

text: ML följande lydelse.

text: ”I priset inbegrips värdet av bytesvara, kompensation för skatter och avgifter och andra tillägg till priset utom ränta.”

text: I samband med lagändringar i

text: 7 kap.

text: ML den 1 januari 2003 slopades orden ”värdet av bytesvara”. I

text: prop. 2002/03:5, s. 107

text: , sägs att ändringen inte avsågs att utgöra någon förändring i materiellt hänseende. Vidare sägs följande.

text: ”Ersättningen för en vara eller en tjänst skall utgöra allt det som säljaren erhåller som betalning för leveransen, inklusive värdet på bytesvara eller bytestjänst. Om värdet på bytesvara eller bytestjänst inte skulle ingå i beskattningsunderlaget skulle detta strida mot kravet på neutralitet i beskattningen. Stöd i EG-rätten för att bytesvara eller bytestjänst skall ingå i beskattningsunderlaget framgår av motiveringen till artikel 12 om beskattningsunderlaget i ändringsförslaget till det sjätte direktivet, KOM(74) 795 slutlig av den 26 juli 1974. Här sägs att det är den verkliga ersättningen som skall ingå i beskattningsunderlaget vilket betyder att beskattningsunderlaget måste inkludera, förutom rena penningbelopp, även värdet av vara eller tjänst som mottagits eller som kan komma att mottas av säljaren.”

text: Av artikel 11 A 1 a i sjätte direktivet (

text: ) framgår att beskattningsunderlaget ska vara följande.

text: ”När det gäller annat tillhandahållande av varor och andra tjänster än som avses i punkterna b, c och d nedan: Allt som utgör det vederlag som leverantören har erhållit eller kommer att erhålla från kunden eller en tredje part för dessa inköp, inklusive subventioner som är direkt kopplade till priset på leveransen.”

text: Rättsfallet

text: RÅ 1990 not. 488

text: , avsåg ett överklagat förhandsbesked. Riksskatteverkets nämnd för rättsärenden hade ansett att i det fall en kund lämnat in ett guldarmband för omarbetning till annat smycke, skulle värdet av det guld som kunden lämnade in inte ingå i den skattepliktiga omsättningen. Om det inlämnade guldet däremot inte skulle användas vid tillverkning av det smycke som kunden förvärvade, skulle i den skattepliktiga omsättningen inräknas både det som kunden erlade kontant och värdet på det guld som kunden tillhandahöll.

text: En skrivelse från RSV, 2000-05-04, dnr.

text: innehöll vissa frågor som gällde guldhandel inom guldbranschen. I skrivelsen anförde RSV följande om bl.a. omarbetningar.

text: ”RSV:s uppfattning är därför att värdet av det guld som lämnas in eller tidigare har lämnats in vid byte till annan skattepliktig vara ska ingå i beskattningsvärdet för den nya varan. Det saknar därvid betydelse om guldet tas ut från ett metallkonto eller på annat sätt räknas kunden till godo. Moms ska därför debiteras med 25 % på beskattningsvärdet (varans pris). Det är endast i det fall kundens guld omarbetas så att exakt samma guld lämnas tillbaka till kunden som omarbetningen anses utgöra en tjänst. I det fallet ska endast själva tjänsten (omarbetningen) beskattas.”

text: Det finns även EG-domar av vilka det framgår hur beskattningsunderlaget ska bestämmas vid bytestransaktioner, nämligen 230/87 Naturally Yours Cosmetics,

text: Empire Stores Ltd och

text: Goldsmiths (Jewellers) Ltd. Av domarna framgår att bytesvärdet ska ingå, dvs. att beskattningsunderlaget inte ska minskas med bytesvärdet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Vid tillverkning av dentalguld används bl.a. grundämnet guld för framställning av metallegeringen. Guldet används således som råvara i en industriell process för framtagning av en ny produkt. Som framgår ovan har Skatteverket i det fall omarbetat guld är exakt identiskt med det av kunden inlämnade guldet, ansett att endast omarbetningstjänsten ska beskattas.

text: Enligt vad Skatteverket inhämtat finns det i och för sig inte några tekniska hinder för att vid tillverkning av en viss mängd dentalguld till en kund använda exakt det guld som samma kund lämnat in för framställningsprocessen i fråga. Förfarandet att på detta sätt anpassa produktionen för varje enskild kund har dock uppgetts vara förenat med så stora praktiska olägenheter att en rationell tillverkning skulle omöjliggöras.

text: Det innebär att utgångspunkten i normalfallet är att dentalguld som levereras till en kund inte innehåller exakt samma guld som kunden lämnat in för omarbetning. En följd av detta synsätt är att dentalguldets hela värde exklusive mervärdesskatt utgör beskattningsunderlag för den som omsätter dentalguldet. Från ersättningen inklusive mervärdesskatt för det levererade dentalguldet får därför värdet av det inlämnade guldet endast avräknas som bytesvara.

text: Om det framställda dentalguldet i ett enskilt fall, trots nämnda praktiska svårigheter, innehåller exakt det guld som kunden själv lämnat in för legering, anser Skatteverket att värdet av detta guld inte ska ingå i beskattningsunderlaget. Till denna del får uppdraget hänföras till en omarbetningstjänst av kundens guld. Då det nu beskrivna sättet att framställa dentalguld är förenat med stora praktiska svårigheter, anser Skatteverket att den tillverkare som ändå väljer detta sätt att tillsätta guld i dentallegeringarna, måste kunna visa hur man säkerställer att olika kunders guld hålls åtskilt i processen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 289556-05/111

title: Vattenfastigheter

text: 1 Sammanfattning

text: Vattenfastigheter (fastigheter utan landareal), som inte utgör täktmark, ska inte åsättas markvärde. Detta gäller även om byggrätt föreligger.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: På några platser i landet har fastigheter avsedda för småhusbebyggelse avstyckats i vatten. Dessa fastigheter saknar helt landareal. Till sådan fastighet hör som regel del i gemensamhetsanläggning belägen på fast mark för t.ex. ledningar, garage/parkeringsplats m.m. De aktuella fastigheterna ligger i attraktiva kustområden och det är därför uppenbart att byggrätten har ett högt marknadsvärde trots att de helt saknar landareal.

text: Frågan gäller om sådana fastigheter kan åsättas något markvärde vid fastighetstaxering.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Indelning av mark i olika ägoslag regleras i

text: 2 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: , FTL. Där stadgas att mark som är vattentäckt ska indelas i ägoslag (och därigenom bli föremål för fastighetstaxering) endast om den är täktmark.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Vid tillkomsten av FTL ansågs att något värde inte borde åsättas vattentäckta områden med undantag för områden där täkt pågår. Det fanns därför inget motiv för att indela sådana områden i ägoslag med undantag för områden med täkt (

text: prop. 1979/80:40 s. 65

text: Avstyckning av vattenfastigheter (fastigheter som helt saknar landareal) avsedda för småhusbebyggelse är en ny företeelse i Sverige och har inte beaktats vid tillkomsten av FTL. Bedömningen av den aktuella frågan måste emellertid göras utifrån gällande rätt, dvs.

text: 2 kap. 4 §

text: FTL. Även om vattenfastigheter, som inte utgör täktmark, kan ha ett betydande marknadsvärde genom förekomst av byggrätt ska de således inte åsättas något markvärde.

text: Styrsignalen ska tillämpas vid fastighetstaxering.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 299787-05/111

title: Avdragsrätt för ingående skatt på kostnader som har ett direkt och omedelbart samband med försäljning av aktier

text: Nytt: 2011-01-19

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Avdragsrätt för mervärdesskatt på förvärv i samband med försäljning av aktier i en ekonomisk verksamhet, dnr

text: 131 780946-10/111

text: 1 Sammanfattning

text: En skattskyldig till mervärdesskatt har inte rätt till avdrag för ingående skatt på kostnader som har ett direkt och omedelbart samband med försäljning av aktier.

text: En skattskyldigs försäljning av aktier utgör antingen en från skatteplikt undantagen omsättning i den ekonomiska verksamheten eller en transaktion som inte utgör eller inte ingår i en ekonomisk verksamhet och därför inte omfattas av beskattningsområdet för mervärdesskatten. Förvärv som görs för genomförandet av sådana transaktioner utgör inte förvärv för verksamhet som medför skattskyldighet. Av denna anledning saknas avdragsrätt för ingående skatt som belöper på förvärv som har ett direkt och omedelbart samband med en skattskyldigs försäljning av aktier.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har uppkommit angående avdragsrätt för ingående skatt på utgifter, som har ett direkt och omedelbart samband med en skattskyldigs försäljning av aktier.

text: Frågorna är föranledda av EG-domstolens dom i målet

text: EDM.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Mervärdesskattelagen

text: Enligt

text: 2 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, förstås med omsättning av vara att en vara överlåts mot ersättning och med omsättning av tjänst att en tjänst utförs, överlåts eller på annat sätt tillhandahålls någon.

text: Med vara förstås enligt

text: 1 kap. 6 §

text: ML materiella ting och med tjänst allt annat som kan tillhandahållas i yrkesmässig verksamhet. Definitionsmässigt anses aktier som vara endast vid omsättning av trycksaken som sådan. (

text: prop. 1993/94:99 s. 128

text: Omsättning av varor och tjänster omfattas enligt

text: 3 kap. 1 § första stycket

text: ML av skatteplikt om inte annat anges i kapitlet. Enligt

text: 3 kap. 9 §

text: ML undantas från skatteplikt sådan omsättning som utgör värdepappershandel eller därmed jämförlig verksamhet. Med värdepappershandel förstås bl.a. omsättning och förmedling av aktier.

text: Enligt

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ML får den som bedriver verksamhet som medför skattskyldighet göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import i verksamheten.

text: Av

text: 8 kap. 13 §

text: ML framgår att i de fall den ingående skatten endast delvis avser förvärv som medför avdragsrätt eller avser förvärv som görs gemensamt för flera verksamheter, av vilka någon inte medför skattskyldighet, eller görs för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet får avdrag endast göras för den del av skatten som hänför sig till verksamhet som medför skattskyldighet. Om denna del inte kan fastställas får avdragsbeloppet istället bestämmas genom en uppdelning efter skälig grund.

text: Den som utför omsättningar som är undantagna från skatteplikt, skattskyldighet och därmed avdragsrätt har enligt 10 kap. 11 och 12 §§ ML i vissa särskilda fall vid omsättning utomlands en rätt till återbetalning av erlagd skatt.

text: Bestämmelserna i 8 kap. 3 och 13 §§ ML har ansetts stå i överensstämmelse med sjätte mervärdesskatte-direktivets (77/388 EEG) bestämmelser (jfr

text: SOU 1994:88 s. 232

text: och

text: Enligt

text: 1 kap. 7 § andra stycket

text: ML förstås med verksamhet som medför skattskyldighet en sådan verksamhet i vilken omsättning av varor eller tjänster medför skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § första stycket 1.

text: 3.2 Sjätte mervärdesskattedirektivet

text: Bestämmelserna i ML ska tolkas med hänsyn till motsvarande bestämmelser i sjätte mervärdesskattedirektivet.

text: Av artikel 5.1 i direktivet framgår att med leverans av varor avses överföring av rätten att såsom ägare förfoga över egendom.

text: Enligt artikel 6.1 avses med tillhandahållande av tjänster varje transaktion som inte utgör leverans av varor.

text: I artikel 13.B d.5 anges att transaktioner med undantag av förvaltning och förvar rörande aktier undantas från skatteplikt med vissa här ej aktuella inskränkningar.

text: Rätt till avdrag föreligger enligt artikel 17.2 i direktivet för ingående mervärdesskatt på varor och tjänster som tillhandahållits av en annan skattskyldig person förutsatt att varorna eller tjänsterna används i samband med skattepliktiga transaktioner.

text: Av artikel 17.5 i direktivet framgår att om varor och tjänster är avsedda såväl för transaktioner med avseende på vilka mervärdesskatten är avdragsgill som för transaktioner på vilka mervärdesskatten inte är avdragsgill är endast den del av mervärdesskatten avdragsgill som kan hänföras till de förstnämnda transaktionerna.

text: 3.3 EG-domstolens praxis

text: Innehav, köp och försäljning av aktier utgör i sig inte någon sådan ekonomisk verksamhet som omfattas av beskattningsområdet för mervärdesskatt enligt EG-domstolens fasta rättspraxis så som denna är beskriven i bl.a. målen

text: , Harnas & Helm, p. 15 och

text: EDM. Av domen i sistnämnda mål, p. 49, framgår att enligt domstolens fasta rättspraxis faller endast betalningar som utgör vederlag för en transaktion eller ekonomisk verksamhet inom mervärdesskattens tillämpningsområde. Detta är inte fallet med dem som följer av rena egendomsinnehavet. Domstolen hänvisar här till domen i

text: mål C-333/91

text: , Sofitam p. 13, domen i målet

text: Régie dauphinoise, p. 17, och domen i målet

text: Floridienne och Berginvest, p. 28. Enligt punkten 50 i målet

text: EDM framgår av artikel 2.1 i sjätte direktivet att en skattskyldig person skall handla i denna egenskap för att en transaktion skall kunna mervärdesbeskattas (domen i målet

text: Régie dauphinoise, p. 15).

text: Transaktioner som består i att fortlöpande vinna inkomster från verksamhet som består av mer än att endast erhålla utdelning och annan avkastning av aktier kan emellertid omfattas av beskattningsområdet för mervärdesskatten. Exempel på detta utgör aktietransaktioner i affärsverksamhet som avser handel med värdepapper eller för att genomföra en direkt eller indirekt inblandning i ledningen av bolag i vilka vederbörande har gått in som delägare. Se dom i det ovan nämnda målet

text: EDM p. 59 och i målet

text: Wellcome Trust p. 35. Av sistnämnda framgår också att försäljning av aktier i sådana fall omfattas av undantaget från skatteplikt i artikel 13 B d.5 och således av mervärdesskattereglernas tillämpningsområde.

text: Av EG-domstolens dom i

text: mål C-4/94

text: , BLP-group framgår att rätt till avdrag inte föreligger för ingående skatt på förvärv som används för att genomföra omsättningar som är undantagna från skatteplikt. Detta gäller oavsett om det vidare syftet med den skattefria transaktionen är att genomföra skattepliktiga transaktioner. Se denna dom p. 23–24 och 26-28.

text: 3.4 Regeringsrättens avgöranden

text: Av ett beslut i ett överklagat förhandsbeskedsärende (

text: RÅ 1999 not 282

text: ) framgår att tolkningen av ML:s bestämmelser om avdragsrätt i första hand ska ske utifrån EG-regler och den EG-rättsliga praxis som finns på området. Vidare framgår därav att de i ML använda begreppen verksamhet och del av verksamhet inte har definierats. Begreppen har enligt Regeringsrättens uppfattning inte en innebörd som är så entydig att de bestämmelser där begreppen förekommer kan grunda en avdragsrätt som inte har stöd i direktivet. Enligt Regeringsrätten finns i själva verket ett stort utrymme att tolka bestämmelserna i ML på ett sätt som krävs för att det enligt direktivet åsyftade resultatet ska uppnås. Slutsatsen blir att det ytterst är direktivet som avgör en skattskyldigs rätt till avdrag för ingående skatt.

text: Regeringsrätten har i dom den 6 juni 2003 (

text: RÅ 2003 ref. 36

text: ) gjort bedömningen att avdragsrätt för ingående mervärdesskatt hänförlig till administrativa, ekonomiska eller juridiska konsulttjänster avseende ett moderbolags försäljning av aktier i dotterbolag inte föreligger. I domen fastställde Regeringsrätten Skatterättsnämndens förhandsbesked av den 14 februari 2001.

text: Som skäl för sitt avgörande anförde Regeringsrätten.

text: ”Bolaget är moderbolag i en koncern och tar enligt vad bolaget upplyst aktiv del i koncernens verksamhet bl.a. genom att mot ersättning utföra juridiska och administrativa m.fl. tjänster åt andra koncernbolag. Att bolaget är skattskyldigt för denna verksamhet och har rätt till avdrag för ingående skatt som hänför sig till den verksamheten får anses klart och är inte heller föremål för prövning i målet. Den i målet aktuella frågan är i stället om den ingående mervärdesskatt som hänför sig till kostnader för tjänster som tillhandahållits bolaget avseende dess avyttring av aktier i dotterbolag är avdragsgill för bolaget eller inte. Som Skatterättsnämnden funnit innebär bestämmelserna i ML att en försäljning av aktier utgör en omsättning av aktierna. Omsättningen av dotterbolagsaktier får anses ske i en av bolaget bedriven yrkesmässig verksamhet. Försäljningen är emellertid enligt

text: 3 kap. 9 §

text: ML en från skatteplikt undantagen omsättning. Någon rätt till avdrag för den ingående skatt som hänför sig till kostnaderna för försäljningen kan därför inte grundas direkt på bestämmelserna i ML.

text: Vid sådant förhållande uppkommer frågan om gemenskapsrättsliga bestämmelser leder till ett annat resultat. Rätten till avdrag för ingående skatt regleras i rådets första direktiv

text: av den 11 april 1967 (om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning om omsättningsskatter) och i rådets sjätte direktiv

text: av den 17 maj 1977 (om harmonisering av medlemsstaternas lagstiftning rörande omsättningsskatter – Gemensamt system för mervärdesskatt: enhetlig beräkningsgrund). Av artikel 2 i det första direktivet framgår att avdrag får göras för ingående mervärdesskatt som burits direkt av de olika kostnadskomponenterna i en skattepliktig transaktion. Enligt artikel 17.2 a i det sjätte mervärdesskattedirektivet har en skattskyldig person rätt att från den skatt han skall betala dra av den mervärdesskatt som förfaller till betalning eller betalats inom landets territorium avseende varor eller tjänster som har tillhandahållits eller kommer att tillhandahållas honom av en annan skattskyldig person, allt i den mån de förvärvade varorna eller tjänsterna används för den skattskyldiga personens skattepliktiga transaktioner.

text: Artikel 17.2 a

text: anses tillerkänna den enskilde rättigheter som kan åberopas vid en nationell domstol för att ifrågasätta nationella regler som inte är förenliga med bestämmelsen (se t.ex. EG-domstolens dom i

text: mål C-62/93

text: , BP Soupergaz, REG 1995 s. I-1883, punkt 35).

text: Om man även vid tillämpning av det sjätte mervärdesskattedirektivets bestämmelser anser att försäljningen av dotterbolagsaktier utgör en transaktion som utförs av bolaget i egenskap av skattskyldig person och att transaktionen är undantagen från skatteplikt följer av

text: artikel 17.2 a

text: att den ingående skatt som hänför sig till försäljningen inte är avdragsgill, eftersom de förvärvade varorna eller tjänsterna inte används för bolagets skattepliktiga transaktioner.

text: Bolaget har emellertid i första hand hävdat att försäljning av aktier i dotterbolag inte är en ekonomisk aktivitet i mervärdesskatterättslig mening.

text: Av EG-domstolens praxis framgår att den som endast förvärvar och innehar värdepapper inte anses utöva en ekonomisk verksamhet (se t.ex. EG-domstolens dom i

text: mål C-80/95

text: , Harnas & Helm, REG 1997 s. I-745) medan motsatsen gäller då delägandet åtföljs av ett direkt eller indirekt deltagande i förvaltningen av de ägda bolagen, förutom vad gäller de rättigheter som delägaren har i egenskap av aktieägare eller bolagsman (se t.ex. EG-domstolens dom i

text: mål C-142/99

text: , Floridienne och Berginvest, p. 18).

text: I förevarande fall tar bolaget aktiv del i förvaltningen av koncernen bl.a. genom att utföra administrativa och andra tjänster åt dotterbolag. Det är därför klart att bolaget utövar en ekonomisk verksamhet i mervärdesskattehänseende. Grund för att betrakta bolagets försäljning av aktier i dotterbolag som något annat än transaktioner som har samband med en ekonomisk verksamhet i mervärdesskattehänseende föreligger inte. Målet gäller rätten till avdrag för ingående skatt som hänför sig till administrativa, ekonomiska eller juridiska konsulttjänster avseende försäljning av aktier i dotterbolag. Försäljningen omfattas av undantaget för bl.a. transaktioner rörande aktier i 13 B d.5 i det sjätte mervärdesskatte-direktivet. De angivna tjänsterna får anses ha ett direkt och omedelbart samband med den från skatteplikt undantagna försäljningen och kan därmed inte, som bolaget i andra hand hävdar, ha ett sådant samband med bolagets hela ekonomiska verksamhet. I de mål där EG-domstolen har funnit att avdragsrätt föreligger på grund av att de förvärvade tjänsterna utgör del av den skattskyldiges allmänna omkostnader för den ekonomiska verksamheten, har ett sådant direkt och omedelbart samband inte förelegat mellan de förvärvade tjänsterna och en eller flera utgående transaktioner (se t.ex. EG-domstolens dom i

text: mål C-16/00

text: , Cibo Participations, p. 32 och 33). Försäljningen av aktier i dotterbolag kan inte heller anses vara en tjänst som utförs av bolaget för andra dotterbolags räkning.

text: Regeringsrätten finner att bolaget inte har rätt till avdrag för den ingående skatt som hänför sig till förvärv som skett för försäljning av aktier i dotterbolag.”

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Innehav, köp och försäljning av aktier utgör enligt EG-domstolens fasta rättspraxis i sig inte sådan ekonomisk verksamhet som omfattas av beskattningsområdet för mervärdesskatt. Enligt domstolens fasta rättspraxis faller endast betalningar som utgör vederlag för en transaktion eller ekonomisk verksamhet inom mervärdesskattens tillämpningsområde. Därför utesluts betalningar som följer av rena egendomsinnehavet.

text: Köp, innehav och försäljning av aktier som sker enbart med avseende på erhållande av utdelning och annan avkastning utgör inte en ekonomisk verksamhet. Därför omfattas den som uteslutande ägnar sig åt sådan verksamhet inte av mervärdesskattesystemet. Detta medför i sin tur att avdragsrätt eller återbetalningsrätt för ingående skatt saknas. Det spelar därvid ingen roll om transaktionerna i samband med aktierna annars är undantagna från skatteplikt eller skattepliktiga. För den som även bedriver en ekonomisk verksamhet gäller att transaktionerna faller utanför denna och inte omfattas av avdragsrätten.

text: Transaktioner avseende aktier kan emellertid omfattas av tillämpningsområdet för mervärdesskatt. De verksamheter som då avses är de som består i att fortlöpande vinna inkomster på annat sätt än att endast erhålla utdelning och annan avkastning på aktierna. Exempel på detta är transaktioner i en affärsverksamhet avseende handel med värdepapper eller för att genomföra en direkt eller indirekt inblandning i ledningen av bolag i vilka vederbörande har gått in som delägare.

text: I det fall någon bedriver värdepappersrörelse som är inriktad på handel med aktier utgör detta således en yrkesmässig verksamhet som omfattas av beskattningsområdet för mervärdesskatten. Genom det undantag från skatteplikt som finns i

text: 3 kap. 9 §

text: ML undantas emellertid omsättningarna av aktier från skatteplikt.

text: Även förvaltning av aktier kan i vissa fall utgöra eller ingå i en ekonomisk verksamhet. Detta är bl.a. fallet när en aktiv förvaltning bedrivs som innebär att t.ex. konsulttjänster omsätts från ett moderbolag till dotterbolag. Jfr EG-domstolens dom i målet

text: , Floridienne och Berginvest, p. 18 samt

text: CIBO Participations p. 18-22.

text: Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt avseende köp av dotterbolag anses föreligga i sådana fall emedan kostnaderna, utan att vara hänförliga till någon särskild skattepliktig utgående transaktion, utgör allmänna omkostnader i den ekonomiska verksamheten. Se EG-domstolens ovan angivna dom i målet

text: CIBO p. 31-35.

text: Aktierna kan i sådana fall anses tillhöra moderbolagets ekonomiska verksamhet (se domen i målet

text: Wellcome Trust p.35). Detta medför att en försäljning av dem utgör en omsättning, som är undantagen från skatteplikt, i denna verksamhet. Då en omsättning är undantagen från skatteplikt saknas avdragsrätt för ingående skatt på de kostnader som är direkt hänförliga till genomförandet av omsättningen. Detta gäller oavsett om det vidare syftet med den skattefria transaktionen är att genomföra skattepliktiga transaktioner. Se EG-domstolens dom i målet

text: BLP Group p. 23–24 och 26-28 och

text: RÅ 2003 ref 36

text: I målet

text: EDM ingick inte försäljningen av aktier och investeringsfonder som bedömdes i en värdepappersrörelse. Innehavet och försäljningen kan inte heller anses ha ingått i en aktiv förvaltning av dotterbolag och på så sätt i den ekonomiska verksamheten. Innehavet av aktierna och försäljningen av dem får istället anses ha skett utom ramen för den ekonomiska verksamheten. I en sådan situation föreligger inte rätt till avdrag för kostnader som avser försäljning av aktierna då dessa kostnader inte uppkommit inom ramen för en verksamhet som medför skattskyldighet. Eftersom avyttringen av aktierna och kostnaderna för detta därmed saknar samband med mervärdesskattesystemet ska avyttringen inte heller begränsa rätten till avdrag på kostnader som faktiskt uppkommit i den ekonomiska verksamheten.

text: Slutsatsen blir att om försäljning av aktier görs inom en ekonomisk verksamhet utgör detta en omsättning i verksamheten som är undantagen från skatteplikt och som därför inte ger upphov till någon avdragsrätt för ingående skatt. I vissa fall kan emellertid omsättningar gjorda utanför EG som inte medför skattskyldighet medföra återbetalningsrätt enligt

text: 10 kap. 12 §

text: ML.

text: När å andra sidan aktier innehas i syfte att erhålla utdelning och annan avkastning, som beror endast på innehavet utgör detta inte en ekonomisk verksamhet i sig och ingår inte heller i en sådan verksamhet. Ägaren av aktierna agerar vid en försäljning av dem därmed inte i egenskap av skattskyldig person. Dessa aktieförsäljningar ligger således utanför beskattningsområdet för mervärdesskatten. Av denna anledning saknas avdragsrätt för ingående skatt på förvärv som är direkt hänförliga till dem.

text: Vissa kostnader i en skattskyldigs verksamhet är varken direkt hänförliga till de skattepliktiga eller de skattefria transaktionerna och utgör därmed allmänna omkostnader i verksamheten vid bestämmande av avdragsrätten. Exempel på detta är kostnader för förvärv av aktier i dotterbolag när en aktiv förvaltning bedrivs. Om en kostnad är direkt och omedelbart hänförlig till försäljning av aktier följer emellertid därav att den avser en sådan från skattskyldigheten och avdragsrätten utesluten transaktion och att den inte kan anses som en allmän omkostnad i en skattskyldigs verksamhet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 299804-05/111

title: Avyttring av privatbostad - homestaging

text: 1 Sammanfattning

text: Homestaging innebär att en bostad iordningställs speciellt inför en visning/försäljning. Utgiften är inte generellt en avdragsgill försäljningsutgift vid kapitalvinstberäkningen utan avdragsrätten är beroende av vilka tjänster som inredningsföretaget tillhandahållit. Avdrag kan inte medges för städning, flyttning och andra privata levnadskostnader. Utgifter för reparation och underhåll av bostaden är inte avdragsgilla som försäljningsutgifter utan avdragsrätten får istället bedömas enligt reglerna för förbättringsutgifter.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Homestaging eller flyttstyling är en relativt ny företeelse i Sverige och innebär vanligtvis att säljaren av en bostad anlitar ett inredningsföretag för konsultation, inredning, möblering m.m. inför en visning. Avsikten är att få ett högre försäljningspris genom att göra bostaden till ett mera attraktivt objekt för tilltänkta köpare. Homestagingföretagen har ett varierat utbud av tjänster som omfattar allt från konsultation till inköp av nya möbler och inredningsföremål. Även reparation och underhåll av bostaden, flyttning av bohag samt städning erbjuds.

text: Frågan är om utgifter för homestaging är avdragsgilla som utgifter för avyttringen av privatbostaden (försäljningsutgifter).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 42 kap. 1 § inkomstskattelagen

text: (IL) framgår att utgifter för att förvärva inkomster i kapital kan dras av som kostnad om inte annat särskilt anges i lagen. Den skattskyldiges levnadskostnader och liknande utgifter får inte dras av enligt

text: 9 kap. 2 §

text: IL. Som levnadskostnader räknas normalt utgifter för bostad, mat, kläder, möbler, nöjen m.m.

text: I

text: 44 kap. 13 §

text: IL finns huvudregeln för beräkning av kapitalvinst som innebär att ersättningen för en avyttrad privatbostad ska minskas med "utgifterna för avyttringen" eller som det uttrycktes i tidigare lagstiftning "försäljningsprovision och liknande kostnader".

text: I 45 och

text: 46 kap.

text: IL finns särskilda bestämmelser avseende avyttring av privatbostadsfastigheter respektive privatbostadsrätter. I omkostnadsbeloppet för privatbostaden inräknas utgifter för ny-, till- och ombyggnad samt utgifter för förbättrande reparation och underhåll av bostaden om de uppfyller kraven i 45 kap. 11 - 15 §§ respektive 46 kap. 8 - 12 §§.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Som försäljningsutgifter räknas normalt utgifter för mäklarprovision, värdering, besiktning, annonser, juridisk hjälp och andra utgifter som är direkt föranledda av och kopplade till avyttringen av privatbostaden. Många utgifter kan allmänt sett anses som nödvändiga eller behövliga inför en visning och försäljning men är också av den naturen att de utgör levnadskostnader för vilket avdrag inte kan erhållas enligt

text: 9 kap. 2 §

text: IL. Hit hör exempelvis städning och skötsel av bostad, förråd och trädgård, inköp av möbler, gardiner och annat bohag samt flyttningskostnader inklusive nerplockning, packning och transport.

text: Utgifter för reparation och underhåll av bostaden inför en visning är inte avdragsgilla försäljningsutgifter. Som exempel kan nämnas målning, tapetsering, golvslipning, mattläggning och byte av köksutrustning. Avdragsrätten för sådana utgifter bedöms istället enligt reglerna för förbättrande reparation och underhåll. Avdrag kan medges om och till den del utgifterna medfört att privatbostaden är i bättre skick vid avyttringen än vid förvärvet. För avdrag krävs också att förbättringsutgifterna under ett kalenderår uppgått till minst 5000 kr.

text: Utgifter för att möblera och inreda en privatbostad är normalt en privat levnadskostnad. Om utgiften avser tillfälliga åtgärder och förändringar av bostaden inför en visning får det vanligtvis anses vara en utgift för avyttringen. Förutsättningen är att utgiften inte har något direkt samband med det egna boendet.

text: Utgifter för homestaging inför en visning får normalt anses vara en avdragsgill försäljningsutgift vid kapitalvinstberäkningen till den del utgifterna avser

text: konsultation och fotografering

text: ommöblering

text: lån/hyra av möbler, mattor, konst, gardiner etc. under visningen

text: tillfällig magasinering av möbler och annat bohag under visningen

text: Avdrag kan däremot inte erhållas för den delen av utgifterna som avser städning, flyttning, trädgårdsskötsel eller för lösöre som behålls av säljaren såsom möbler, växter och andra prydnads- och inredningsföremål.

text: De utgifter för vilka avdrag kan medges ska enbart ha uppkommit p.g.a. visningen och inte som ett förberedande led i flyttning till en annan bostad. Som ett led i flyttningen räknas nerplockning, packning, transport och magasinering av möbler och annat bohag som efter visningen inte återförs till bostaden. Detsamma gäller tömning av bostad och förrådsutrymmen på möbler, prydnadsföremål, kläder och andra tillhörigheter som inte ska behållas. Här kan nämnas att containerhyra vid tömning och städning av en fastighet inför en visning inte ansetts utgöra en avdragsgill försäljningsutgift, Kammarrätten i Sundsvall 26 februari 2001, mål nr 1902-1999.

text: En förutsättning för avdrag är dessutom att den skattskyldige kan visa i vilken omfattning den totala utgiften för homestaging avser sådana åtgärder som kan vara avdragsgilla enligt vad som angivits ovan. Detta kan lämpligen ske genom en tydlig fakturaspecifikation av inredningsföretaget över utförda tjänster, utlägg m.m.

text: Det förekommer att mäklarföretag erbjuder ”fri” homestaging, flyttning eller flyttstädning. Avdragsrätten för den del av mäklararvodet som motsvarar mäklarföretagets utgifter för tjänsten bedöms enligt de grunder som angivits i denna skrivelse.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 300385-05/111

text: Nytt: 2016-05-12

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagandet ” Upphävande av ställningstagande Tillämpning av koncernslussningsregeln vid mervärdesskattefri fastighetsupplåtelse”, dnr

text: 131 234556-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Den särskilda bestämmelsen om koncernslussning av ingående mervärdesskatt kan under vissa förutsättningar tillämpas redan innan en fastighetsupplåtelse påbörjas. Det måste för en sådan tillämpning kunna styrkas att den avsedda upplåtelsen kommer att ske till ett koncernföretag och att övriga villkor för att tillämpa den aktuella bestämmelsen föreligger.

text: Om den avsedda fastighetsupplåtelsen inte skulle komma till stånd kan det bli aktuellt att korrigera tidigare avdragen ingående skatt enligt bestämmelserna om jämkning.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Enligt

text: 8 kap. 4 § första stycket 5 mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, får ett koncernföretag under vissa förutsättningar föra över ingående skatt till ett annat företag i samma koncern. En av förutsättningarna för sådan koncernslussning är att det mellan företagen tillhandahålls en tjänst som varken medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9-13 §§ ML.

text: Fråga har uppkommit om denna bestämmelse avseende rätt till koncernslussning kan anses vara tillämplig redan innan den egentliga uthyrningstjänsten börjar att tillhandahållas. Det kan exempelvis gälla uppförande av en byggnad som efter färdigställande kommer att hyras ut utan att skattskyldighet för mervärdesskatt föreligger.

text: Om rätt till avdrag för ingående skatt anses föreligga redan innan den egentliga tjänsten tillhandahålls uppkommer frågan om vad som gäller beträffande den avdragna ingående skatten i de fall den avsedda uthyrningstjänsten inte kommer att tillhandahållas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Huvudregeln för avdragsrätt för ingående mervärdesskatt finns i

text: 8 kap. 3 §

text: ML och anger att rätt till avdrag föreligger för den ingående skatt som belöper på förvärv för den verksamhet som medför skattskyldighet.

text: Av

text: 8 kap. 4 § första stycket 5

text: ML framgår vidare att den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet också får göra avdrag

text: ”om den skattskyldige är ett företag som ingår i en koncern och tillhandahålls en tjänst av ett företag som ingår i samma koncern utan att det senare företaget är skattskyldigt eller har rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9-13 §§: för den ingående skatt som hänför sig till det sistnämnda företagets förvärv eller import för tillhandahållande av tjänsten, dock endast om det skattskyldiga företaget hade haft avdragsrätt vid ett sådant förvärv eller en sådan import”.

text: I

text: 8 kap. 4 § andra stycket

text: ML anges närmare vilka företag som ska anses ingå i samma koncern vid tillämpning av bestämmelsen.

text: Tolkningen av de allmänna bestämmelserna om avdragsrätt i 8 kap. 3 och 13 §§ ML ska ske mot bakgrund av bestämmelserna i sjätte mervärdesskattedirektivet (

text: ) och utifrån den EG-rättsliga praxis som finns på området (jfr bl.a.

text: RÅ 1999 not 282

text: Bestämmelsen i

text: 8 kap. 3 §

text: ML motsvaras närmast av artikel 17.2 a i sjätte direktivet.

text: EG-domstolen har i

text: mål C-400/98

text: Brigitte Breitsohl (punkt 34) erinrat om att den som styrker sin uppgift om att han har för avsikt att självständigt bedriva ekonomisk verksamhet, i den mening som avses i artikel 4 i sjätte direktivet, och som har sina första investeringsutgifter för detta ändamål, skall anses som en skattskyldig person. Den som anses som skattskyldig person skall härvid i enlighet med

text: artikel 17

text: och följande artiklar i sjätte direktivet ha rätt att omedelbart – redan innan verksamheten faktiskt har inletts – göra avdrag för mervärdesskatt som skall betalas eller har betalats för investeringsutgifter som har samband med de transaktioner som han har för avsikt att genomföra och som ger rätt till avdrag.

text: I

text: mål C-110/94

text: INZO (punkt 24) anger EG-domstolen att en näringsidkare endast anses vara skattskyldig i slutlig bemärkelse om avsiktsförklaringen angående planerad verksamhet har lämnats i god tro. I fall av bedrägeri eller undandragande, där en näringsidkare under föregivande av att vilja utveckla viss ekonomisk verksamhet i verkligheten söker lägga tillgångar som kan omfattas av avdragsrätten till de egna medlen, kan skatteförvaltningen retroaktivt kräva återbetalning av de belopp för vilka avdrag medgivits med hänvisning till att beslutet grundats på vilseledande uppgifter.

text: I

text: 8 a kap.

text: ML finns särskilda bestämmelser om jämkning av avdrag för ingående skatt som hänför sig till investeringsvaror. Sådan jämkning av ingående skatt ska exempelvis enligt

text: 8 a kap. 4 § första stycket 1

text: ML ske om användningen av en investeringsvara, vars förvärvande helt eller delvis medfört avdragsrätt för ingående skatt, ändras på så sätt att avdragsrätten minskar.

text: Enligt bestämmelserna i

text: 8 a kap. 3 §

text: ML gäller att om en hyresrätt blir föremål för ändrad användning eller överlåts åligger jämkningsskyldigheten det koncernbolag som medgetts avdrag enligt den s.k. koncernslussningsregeln (

text: 8 kap. 4 § första stycket 5

text: ML).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Syftet med bestämmelsen om koncernslussning i ML är att undvika kumulativa effekter. Exempelvis ska det inte ha någon betydelse för avdragsrätten vilket bolag i en koncern som äger fastigheterna respektive driver verksamhet i dessa. Bestämmelsen är således avsedd att ge en koncern avdragsrätt för alla förvärv som i sak avser en verksamhet som medför skattskyldighet, dvs. förvärv som skulle ha omfattats av avdragsrätten om de hade gjorts av det koncernbolag som är skattskyldigt enligt ML (

text: prop. 1978/79:141 s. 77

text: Det konstateras också i detta sammanhang att det företag som uppför en byggnad för att självt bedriva en verksamhet som kommer att medföra skattskyldighet i densamma har avdragsrätt redan från det att den första ingående skatten avseende byggnaden påförs företaget.

text: När en skattskyldig gör anskaffningar för en egen verksamhet föreligger enligt fast EG-rättslig praxis rätt till avdrag för ingående skatt redan innan den egentliga verksamheten påbörjats om anskaffningarna sker inom ramen för en ekonomisk verksamhet. Som förutsättning för denna avdragsrätt gäller dock att den skattskyldige styrker sina uppgifter att förvärven avser en sådan verksamhet och att denna kommer att ge upphov till skattepliktiga transaktioner. Har avdrag medgivits till följd av att vilseledande uppgifter lämnats, finns möjlighet att kräva återbetalning (

text: INZO, punkt 24).

text: Syftet med den aktuella bestämmelsen är att undvika kumulativa effekter. Bestämmelsen får anses innebära att avdragsrätten ska bedömas på motsvarande sätt som om förvärvet gjorts direkt av det bolag som gör avdraget. I fråga om uthyrning av verksamhetslokaler innebär detta att avdragsrätten för det bolag som hyr lokalerna ska motsvara avdragsrätten för ägda lokaler. Med hänsyn till att det vid tillämpning av ML:s allmänna avdragsbestämmelser är möjligt att erhålla avdrag innan ett tillhandahållande sker anser Skatteverket att koncernslussningsbestämmelsen kan tillämpas redan innan den egentliga fastighetsupplåtelsen påbörjats. Som förutsättning gäller dock att det kan styrkas att upplåtelse av fastigheten kommer att ske till ett koncernföretag och att övriga villkor för att tillämpa bestämmelsen föreligger. Den avdragsrätt som kan komma att medges hyresgästen i dessa fall grundar sig således på det förhållandet att uppförandet av byggnaden är det första ledet i upplåtelse av fastighet för verksamhet som medför skattskyldighet.

text: Om den avsedda upplåtelsen inte skulle komma att påbörjas måste först undersökas om det i det aktuella ärendet rör sig om bedrägeri eller undandragande. Om så är fallet föreligger inte avdragsrätt hos hyresgästen för den till denne slussade ingående skatten varför återföring av skatten ska ske i de redovisningsperioder där avdraget skett.

text: I andra fall, där den avsedda upplåtelsen inte kommer till stånd, är det bestämmelserna i

text: 8 a kap.

text: ML om jämkning av avdrag för ingående skatt som blir tillämpliga. Enligt bestämmelserna i

text: 8 a kap. 3 §

text: ML är det koncernbolag som i egenskap av hyresgäst medgetts avdrag för ingående skatt skyldigt att jämka avdrag vid ändrad användning eller vid överlåtelse av hyresrätten. Mot bakgrund av Skatteverkets här redovisade ställningstagande beträffande tillämpningen av koncernslussningsbestämmelsen får den till hyresgästen överförda ingående skatten anses vara hänförlig till innehavet av en hyresrätt även till den del överföring skett före det att den egentliga fastighetsupplåtelsen påbörjats.