doctype: stallningstagande

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 3.1 (redaktionell ändring), 3.2 (ändrat), 2024-05-20 2.0 RA/027/2024 3.7 (nytt avsnitt) ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Domstolen har även i senare avgöranden hänvisat till detta krav, se t.ex. UM 3949-13 och UM 4464-13. 2 Undantag från kravet på passinnehav finns i

text: 2 kap.

text: och

text: 17 a §§

text: utlänningsförordningen

text: Mer information om passkravet för utlänningar med ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat finns i Handbok i migrationsärenden – Besök och bosättningsfrågor – UT för varaktigt bosatta från andra EU-stater.

text: Europeiska rådets avtal om Förenade kungariket Storbritannien och Nordirlands utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen (2019/C 384 I/01).

text: Notera att en utlänning enbart i vissa specifika undantagsfall kan ansöka om uppehållsstatus efter att ansökningsfristen löpte ut den 31 december 2021. 6 Se t.ex. RS/034/2021 angående vidarebosättning och

text: 22 kap. 2 § fjärde stycket utlänningslagen

text: SÖ 2007:24

text: Överenskommelse med Internationella brottmålsdomstolen (ICC) om omplacering till Sverige av personer som har vittnat eller kommer att vittna inför domstolen.

text: Här avses att passuppgifterna är äkta och hör till ett pass som utfärdats av landet ifråga.

nyckelord: Praxis Pass Lagstiftning Utlänningslag Uppehållsrätt

publisher: Migrationsverket

status: gällande

title: Uppvisande av pass i original i ärenden om uppehållstillstånd

org: migr

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

type: rubrik

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

type: stycke

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Bakgrund och syfte

text: Migrationsöverdomstolen slår i sitt avgörande i mål nr.

text: UM 5420-08

text: (refererat i

text: MIG 2009:7

text: ) fast att det finns ett krav på uppvisande av pass i original för att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna beviljas.

text: Syftet med detta ställningstagande är att närmare klargöra vad

text: MIG 2009:7

text: , och gällande rätt i övrigt, innebär i frågan om uppvisande av pass i original och de frågor som uppstår i anslutning till den. Ställningstagandet berör enbart frågan om uppvisande av pass i original för att uppfylla passkravet i

text: 2 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716)

text: . Frågor om styrkande av identiteten behandlas i Rättsligt ställningstagande angående kraven på klarlagd identitet och pass i ärenden om uppehållstillstånd, RS/037/2021.

text: MIG 2009:7

text: Frågan i målet var om det för beviljande av tidsbegränsat uppehållstillstånd krävs att sökanden visar upp sitt pass i original. Migrationsöverdomstolen uttalade i domen att en kopia av ett pass inte uppfyller formkraven i

text: 2 kap. 4 § utlänningsförordningen (2006:97)

text: och att det således finns ett krav på uppvisande av pass i original för att tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna beviljas.

text: 3. Rättslig bedömning

text: 3.1 Generellt om syftet med passkravet och syftet med uppvisande av pass i original

text: Av

text: 2 kap. 1 § utlänningslagen

text: följer att en utlänning som reser in i eller vistas i Sverige ska ha pass. Passkravet har övergripande syften såsom att säkerställa den generella utlänningskontrollen och att säkerställa identiteten på de utlänningar som reser in och vistas i Sverige (

text: MIG 2009:1

text: Migrationsöverdomstolen konstaterade i

text: MIG 2009:7

text: att en passkopia inte uppfyller kraven i

text: 2 kap. 4 § utlänningsförordningen

text: , som reglerar vilka handlingar som får godtas som pass. Det syfte som ett uppvisande av passet i original fyller måste mot den bakgrunden anses vara att det säkerställer att sökanden har ett pass som uppfyller villkoren i

text: utlänningsförordningen

text: . Därtill möjliggör det en högre nivå av kontroll av passets riktighet och minskar risken för oegentligheter.

text: 3.2 När gäller kravet på uppvisande av pass i original?

text: Migrationsöverdomstolen uttalar i

text: MIG 2009:7

text: att det krävs uppvisande av pass i original för att ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska kunna beviljas. Uttalandena är allmänt utformade och ger inte Migrationsverket något utrymme att göra någon annan bedömning i det enskilda fallet.

text: Migrationsverket bedömer således att

text: MIG 2009:7

text: ska tolkas som att kravet på uppvisande av pass i original gäller i alla ärenden om tidsbegränsat uppehållstillstånd där den sökande omfattas av passkravet. Att det enbart berör ärenden om tidsbegränsat uppehållstillstånd innebär att det inte finns något krav på att den sökande visar upp pass i original för att kunna beviljas permanent uppehållstillstånd. Kravet gäller inte heller utlänningar som inte omfattas av passkravet.

text: Under avsnitt 3.3 redogörs närmare för olika ärendekategorier och situationer som inte omfattas av kravet på att uppvisa pass i enlighet med

text: MIG 2009:7

text: . Även om det inte finns något absolut krav på att den enskilde visar upp sitt pass i original i dessa fall finns det ingenting som hindrar att Migrationsverket begär att få se den sökandes pass i original – vid behov i enskilda ärenden eller konsekvent i vissa ärendeslag.

text: I vissa fall kan utlänningen uppfylla passkravet genom antingen ett pass eller ett identitetskort. Detta gäller t.ex. för EU/EES-medborgare (

text: 2 kap. 17 § utlänningsförordningen

text: ). I ett ärende om tidsbegränsat uppehållstillstånd måste den åberopade handlingen visas upp i original. Motsvarande gäller även för medborgare i Schweiz och utlänningar som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat, vilket utvecklas nedan.

text: 3.2.1 Schweiziska medborgare och utlänningar som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat

text: Både schweiziska medborgare och utlänningar som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat omfattas av kravet på passinnehav i

text: 2 kap. 1 § utlänningslagen

text: . För schweiziska medborgare gäller dock ett identitetskort som pass under den tid personen har rätt att vistas i Sverige (

text: 2 kap. 17 § utlänningsförordningen

text: Både schweiziska medborgare och utlänningar som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat ska, om de visar upp ett giltigt pass eller identitetskort samt uppfyller övriga krav, beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd (

text: 4 kap. 9 § utlänningsförordningen

text: Eftersom det handlar om förutsättningar för att beviljas tidsbegränsat uppehållstillstånd träffas situationerna av uttalandena i

text: MIG 2009:7

text: . För att uppfylla kravet på giltigt pass måste alltså den åberopade handlingen visas upp i original, även om sökanden använder ett identitetskort istället för ett pass.

text: 3.3 När gäller inte kravet på uppvisande av pass i original?

text: Kravet på uppvisande av pass i original gäller i alla ärenden om tidsbegränsat uppehållstillstånd där den sökande omfattas av passkravet.

text: Migrationsverket hanterar dock ett antal ärendeslag och situationer där den sökande av olika anledningar inte behöver visa upp sitt pass i original. Några av dessa redogörs särskilt för nedan.

text: Kravet på uppvisande av pass i original gäller inte heller för resehandlingar som Migrationsverket har utfärdat såsom resedokument och främlingspass.

text: 3.3.1 Ärenden om fortsatt uppehållstillstånd och andra situationer där passet tidigare har visats upp i original

text: Som framgår ovan är syftet med att passet ska visas upp i original att möjliggöra en högre grad av kontroll av passets riktighet och minska risken för oegentligheter. Om det pass som åberopas i ett nytt ärende om tidsbegränsat uppehållstillstånd redan har visats upp i original för Migrationsverket eller en utlandsmyndighet är det därför inte nödvändigt att det sker igen. Exempel på detta kan vara att sökanden har visat upp passet i ett tidigare ärende om uppehållstillstånd eller visering, såsom t.ex. i samband med en tidigare muntlig utredning eller vid upptagning av biometri.

text: Om sökanden däremot har ett nytt pass måste han eller hon visa upp det i original. Detsamma gäller om sökanden fortfarande har samma pass men det inte tidigare har visats upp i original.

text: 3.3.2 Ansökan om arbetstillstånd för kortare tid än tre månader för viseringsfria utlänningar

text: En person som är viseringsfri och som ansöker om arbetstillstånd i Sverige för en kortare tid än tre månader, t.ex. en bärplockare, behöver inte visa upp pass i original i samband med ansökan om arbetstillstånd. Detta för att frågan om uppehållstillstånd inte är föremål för prövning.

text: 3.3.3 Underrättelse om planerade mobilitetsstudier

text: Kravet på uppvisande av pass i original gäller inte heller för de s.k. mobilitetsstudenterna som regleras i

text: 5 b kap. 14 § utlänningslagen

text: . Detta eftersom de inte ansöker om uppehållstillstånd utan enbart underrättar Migrationsverket om sin avsikt att bedriva studier i Sverige med stöd av det uppehållstillstånd studenten beviljats av en annan EU-stat.

text: 3.3.4 Ärenden där det ansöks om uppehållskort, permanent uppehållskort, intyg om permanent uppehållsrätt, ställning som varaktigt bosatt i Sverige eller uppehållsstatus

text: Av

text: MIG 2009:7

text: , som rör uppehållstillstånd, framgår att en kopia av en passhandling inte uppfyller kraven på en giltig passhandling i

text: 2 kap. 4 § utlänningsförordningen

text: . Det resonemanget bör i och för sig göra sig gällande även när det är fråga om vad som kan anses vara en giltig passhandling i situationer där en person ska styrka sin uppehållsrätt. Dessa ärenden rör dock inte tidsbegränsat uppehållstillstånd. Dessutom gäller en delvis annorlunda ordning för uppehållsrätt. Det är därför inte tydligt att uttalandena i rättsfallet träffar dessa situationer och att Migrationsverket måste kräva uppvisande av pass i original i dessa ärenden. Regelverket och befintlig praxis innebär nämligen att har möjlighet (inte är skyldigt) att kräva att sökanden visar upp ett giltigt pass (se

text: 3 a kap. 9 § utlänningsförordningen

text: och

text: MIG 2007:56

text: ). Som regel krävs därför inte att en utlänning visar upp sitt pass i original för att kunna beviljas uppehållskort, permanent uppehållskort eller permanent uppehållsrätt. Som nämnts ovan har dock Migrationsverket möjlighet att bestämma om passet ska visas upp i original ändå i enskilda ärenden. Motsvarande gäller även i ärenden om ställning som varaktigt bosatt i Sverige.

text: 3.3.4.1 Ärenden om uppehållsstatus och permanent uppehållsstatus

text: Ärenden om uppehållstatus och permanent uppehållsstatus samt bevis om permanent uppehållsstatus för brittiska medborgare och deras familjemedlemmar påminner till stora delar om uppehållsrättsärenden vilket innebär att uttalandena i

text: MIG 2009:7

text: inte heller träffar dessa ärenden. Det följer dock av artikel 18.1 utträdesavtalet att sökandens identitet ska kontrolleras genom att den brittiska medborgaren visar upp ett giltigt pass eller nationell identitetskort och eventuella familjemedlemmar som inte är brittiska men tredjelandsmedborgare visar upp ett giltigt pass.

text: Det framgår även att handlingen ska visas upp i original och att en kopia inte är tillräckligt. För att beviljas uppehållsstatus, permanent uppehållstatus eller bevis om permanent uppehållstatus krävs således enligt utträdesavtalet att den enskilde visar upp sitt pass i original. Motsvarande krav finns inte för brittiska gränsarbetare som omfattas av utträdesavtalet i och med att de inte behöver ansöka om bevis för gränsarbetare för att legitimera sin rätt att arbeta och vistas i Sverige.

text: 3.3.5 Ärenden om tribunalvittnen

text: Ärenden om uppehållstillstånd för tribunalvittnen har en speciell karaktär och tydliga beröringspunkter med ärenden som rör vidarebosättning och skyddsbehov. Av

text: SÖ 2007:24

text: III (k) följer att Sverige ska i enlighet med svensk lagstiftning tillhandahålla omplacerade personer samma lättnader, förmåner och rättigheter som tillkommer flyktingar enligt definitionen i artikel 1 i 1951 års konvention angående flyktingars rättsliga ställning i dess ändrade lydelse enligt 1967 års protokoll. Det innebär att behovet av skydd väger tungt i dessa ärenden och identitetsfrågan får en delvis annan karaktär. Så länge skyddsbehovet som uppstår på grund av vittnesmålet konstateras är det egentligen av underordnad betydelse att kunna fastställa den exakta identiteten. Kravet på uppvisande av pass i original behöver därför inte tillämpas i tribunalvittnesärenden.

text: 3.4 Vem ska kontrollera passet?

text: Enligt Migrationsöverdomstolens avgörande är det berörd svensk myndighet som ska göra kontrollen av passet. Berörd svensk myndighet är i detta fall antingen Migrationsverket eller behörig utlandsmyndighet. Det är således inte tillräckligt att det kontrollerats av en annan myndighet eller av ett annat lands myndigheter.

text: 3.5 Hur ska kontrollen av passet gå till?

text: Migrationsöverdomstolen utvecklar inte hur själva kontrollen av passet ska gå till. Det är alltså upp till Migrationsverket att bestämma detta så att det sker på ett ändamålsenligt sätt. Det är inte lämpligt att genom rättslig styrning reglera kontrollens närmare innehåll och utformning utan det sker istället genom myndighetens rutiner och handläggningsstöd.

text: 3.6 Krävs personlig inställelse?

text: MIG 2009:7

text: tar inte upp frågan om personlig inställelse. För att en resehandling ska få godtas som pass gäller dock att den ska innehålla ett välliknande fotografi av innehavaren (

text: 2 kap. 4 § andra stycket 6 utlänningsförordningen

text: ). Personlig inställelse är det naturliga sättet att kontrollera detta. Om det på ett betryggande sätt går att säkerställa att villkoret är uppfyllt finns det dock utrymme för andra tillvägagångssätt.

text: Enligt

text: 2 kap. 5 § andra stycket utlänningsförordningen

text: får en resehandling för ett barn under fem år godtas som pass även om den inte uppfyller kravet på välliknande fotografi. Personlig inställelse, eller annan kontroll av fotografiets likhet med sökanden, är således inte en förutsättning för att passet ska godtas i dessa fall. Enligt förvaltningsrättsliga principer är det förutsättningarna vid beslutstillfället som ska ligga till grund för bedömningen, dvs. den sökande måste vara under fem år vid beslutstillfället för att undantaget i

text: 2 kap. 5 § utlänningsförordningen

text: ska vara tillämpligt. Barn under fem år omfattas således av kravet på uppvisande av pass i original men det finns inget strikt krav på att barnet personligen besöker utlandsmyndigheten eller Migrationsverket.

text: 3.7 Kan digital passkontroll användas istället för att passet visas upp i original?

text: Av

text: MIG 2009:7

text: följer att en kopia av ett pass inte uppfyller formkraven på resehandlingar och således inte kan ligga till grund för bedömningen att passkravet är uppfyllt i ett ärende om uppehållstillstånd. För att slå fast att sökanden uppfyller kravet måste passet därför visas upp i original. (Jfr avsnitt 3.1.)

text: Uppvisande i original var vid tiden för Migrationsöverdomstolens avgörande det enda plausibla alternativet till granskning av en kopia. Avgörandet kan dock inte anses innebära att det för all framtid kommer att vara det enda sättet att bedöma om passkravet är uppfyllt.

text: Om det på ett betryggande sätt går att säkerställa att sökanden uppfyller passkravet finns det därför utrymme för andra tillvägagångssätt. En digital passkontroll kan vara ett sådant alternativ, förutsatt att säkerhetsnivån är minst lika hög som vid ett fysiskt uppvisande i original för berörd myndighets tjänsteman. Förfarandet behöver kunna fånga och kontrollera information som visar att passet är riktigt samt att det innehåller ett välliknande fotografi av innehavaren.

text: Om innehavaren är ett barn under fem år kan passet godtas även om det vid den digitala passkontrollen inte går att verifiera att det innehåller ett välliknande fotografi (jfr avsnitt 3.6).

type: stallningstagande


text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och utlänningsförordningens bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 3.0 Friskrivningsklausul RA/066/2026 2021-07-20 2.0 3.1, 4.1 RA/152/2021

text: -24 -04 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Se lag (

text: ) om Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter och

text: prop. 2017/18:186

text: 2 Artiklarna 1-42 i Förenta nationernas konvention den 20 november 1989 om barnets rättigheter ska i originaltexternas lydelse gälla som svensk lag. Se

text: 1 § lag (2018:1197)

text: om Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter. 3 Ratifikation, eller ratificering, är den process varigenom en stat binder sig rättsligt till en internationell överenskommelse. När en stat ratificerar en konvention förpliktar sig staten alltså att följa konventionen. I och med ratificeringen blir konventionen/den internationella överenskommelsen juridiskt bindande för staten. 4

text: Prop. 2017/18:186

text: . 5

text: 1 kap.

text: 2 och

text: 9 § regeringsformen

text: 5 § förvaltningslagen (2017:900)

text: och art. 2 FN;s konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen). Se även FN:s barnrättskommittés allmänna kommentar nr. 9 (2006) om rättigheter för barn med funktionsnedsättning och Migrationsverkets barnpolicy, GDA 092/2019. 6 FN:s barnrättskommittés allmänna kommentar nr 12 (2009) Barnets rätt att bli hörd s. 6. 7 Migrationsverkets barnpolicy. Av policyn framgår bland annat att utgångspunkten i Migrationsverkets arbete med barn ska vara att varje barn på lika villkor ska ha rätt och möjlighet att få komma till tals och bemötas utifrån sina unika förutsättningar. Genomförandet av verkets uppdrag grundar sig på den övergripande principen att barn är fullvärdiga och kompetenta individer som ska bemötas med respekt i alla sammanhang. Denna princip ska vara vägledande för Migrationsverket arbete med barn. För detta krävs rätt förhållningssätt, kunskap och metoder.

text: Dessa uppdateras löpande och nås externt via Lifos samt internt via rättsavdelningens sida för rättsliga ställningstaganden och kommentarer. 9 Dessa uppdateras löpande och nås internt bland annat genom processernas olika arbetsvyer, den processövergripande barnvyn, handbok i migrationsärenden, rutinhandboken för besök och bosättning och handbok för Processområde Asyl. 10

text: Prop. 2004/05:170 s. 269

text: Concluding observations on the fifth periodic report of Sweden, 6 mars 2015, CRC/C/SWE/CO/5, p. 19-20. Sverige har fått kritik från FN:s barnrättskommitté för att

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL innehåller en möjlighet att avstå från att höra ett barn om myndigheten bedömer att det är olämpligt. Barnrättskommittén menar att barn alltid ska ha en sådan rätt, men att barnet själv kan välja om han eller hon vill höras.

text: Artikel 12 i barnkonventionen

text: innehåller inget ”olämplighetsrekvisit”.

text: Se aktuellt rättsligt ställningstagandeavseende prövningen av barnets bästa som nås externt via Lifos samt internt via Rättsavdelningens sida för rättsliga ställningstaganden och kommentarer. Skulle en enskild artikel i barnkonventionen som lag krocka med en bestämmelse i annan lagstiftning behöver normkonflikten lösas med utgångspunkt i de vanliga tolkningsprinciper som tillämpas. 13 Se

text: prop. 2017/18:186, s. 73

text: . Genom de översyner av lagstiftningens överensstämmelse med barnkonventionen som gjordes i samband med ratificeringen 1990 (

text: prop. 1989/90:107

text: ), av den parlamentariska kommittén (Barnkommittén) 1996 (

text: SOU 1996:115

text: och 1996:116) och genom den kartläggning som gjordes 2011 (

text: Ds 2011:37

text: ) kan regeringen konstatera att svensk lagstiftning inte strider mot barnkonventionen och att den överlag ligger väl i linje med barnkonventionens bestämmelser och i många fall går längre än konventionen. Därefter har även Barnkonventionsutredningen gjort bedömningen att svensk lagstiftning och praxis till allra största delen stämmer överens med barnkonventionen, se

text: SOU 2020:63

text: Prop. 2017/18:186 s. 109

text: och

text: 15 Angående vilka möjligheter det finns för barnet att komma till tals även i en situation då det föreligger motsättningar mellan barnet och den förälder eller annan aktör som är ansvarig för att beakta dess bästa, se RS/060/2021 angående motsättningar mellan asylsökande barn, god man, offentligt biträde och vårdnadshavare som nås externt via Lifos samt internt. 16 Se RS/009/2020, Rättsligt ställningstagande avseende prövningen av barnets bästa, avsnitt 2.2. Speciallagstiftning och lag om barnkonvention, som nås externt via Lifos samt internt.

text: FN:s barnrättskommittés allmänna kommentar nr 12 (2009) Barnets rätt att bli hörd. Kommentaren beskriver en metod för att kunna genomföra de två punkterna i artikel 12. Genomförandet kräver att fem steg tas för att barnets rätt att bli hörd faktiskt ska förverkligas när en fråga rör ett barn eller när barnet ombeds att framföra sina åsikter vid ett formellt förfarande eller i andra sammanhang. Dessa krav måste tillämpas på ett sätt som passar det givna sammanhanget. De fem stegen är a) förberedelse b) hörandet c) bedömning av barnets förmågor d) information om hur barnets åsikter har beaktats (feedback) och e) klagomål, rättsmedel och upprättelse. 18 Se den processövergripande barnvyn 19 Ibid. sid 8. Se även Vägledning vid tolkning och tillämpning av barnkonventionen,

text: Ds 2019:23

text: , sid 59 och Gran Farley Maria, Barnkonventionen en kommentar s. 91, 2019. 20 Barnrättskommitténs allmänna kommentar nr 12, sid 7 ff. Se även Concluding observations on the fifth periodic report of Sweden, 6 mars 2015, CRC/C/SWE/CO/5, punkterna 19-20.

text: Se Barnrättskommitténs allmänna kommentar nr 12, sid 8. 22 Ibid. Sid 8 ff. 23 Ibid. sid 9. Se även Migrationsakademins lärplattform för information om aktuella utbildningar i intervjuteknik.

text: Gran Farley Maria, Barnkonventionen en kommentar s. 63 ff, 2019. I artikel 9 slås huvudregeln fast om att barnet ska leva med sin familj och har en rätt till båda föräldrarna. Ansvaret för barnet vilar primärt på föräldrarna, vilket etableras i artiklarna 5 och 9. Artikel 18.1 syftar till att etablera att båda föräldrarna har ett gemensamt ansvar att ”låta sig vägledas av vad som bedöms vara barnets bästa”. Första punkten är alltså ett målstadgande. Den är inte rättsligt bindande och heller inte inkrävbar. Se även RS/060/2021 angående motsättningar mellan asylsökande barn, god man, offentligt biträde och vårdnadshavare som nås externt via Lifos samt internt. 25 I artikel 14 används ordet personlig intervju. Artikel 15.3 e) i asylprocedurdirektivet anger att medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att personliga intervjuer genomförs under sådana förhållanden att sökandena kan lägga fram skälen för sina ansökningar på ett heltäckande sätt. Medlemsstaterna ska därför se till att intervjuer med underåriga genomförs på ett barntillvänt sätt. 26 Jfr. UM 11130-09. 27

text: MIG 2007:4

text: MIG 2009:34

text: 29 UM 1328-08. I det här avgörandet har Migrationsöverdomstolen använt sig av ordet förmyndare. I andra avgöranden används istället ordet ställföreträdare, se t.ex.

text: MIG 2009:17

text: som rör barns processbehörighet Se även artiklarna 5,9 och 18 i barnkonventionen samt RS/060/2021 angående motsättningar mellan asylsökande barn, god man, offentligt biträde och vårdnadshavare som nås externt via Lifos samt internt 30

text: Prop. 2005/06:72 s. 53

text: f. 31

text: 9 §

text: FL 32

text: Prop 2016/17:180 s. 76

text: . 33 Jfr. JO:s beslut 2008-11-03, dnr 4542-2007. JO ansåg inte att någon tillfredställande förklaring till kravet på personlig inställelse i den typ av ärende som var aktuellt hade lämnats av vare sig ambassaden eller Utrikesdepartementet. JO var tveksam till om handläggningen i tillräcklig grad anpassats till

text: förvaltningslagens

text: krav. 34 9 och

text: 24 §

text: FL 35 Se RS/009/2020, Rättsligt ställningstagande avseende prövningen av barnets bästa, avsnitt 5.1 Beaktande av barnets bästa under handläggningen internt och externt på Lifos.

text: 13 kap. 10 §

text: UtlL och

text: prop. 2016/17:17 s. 50

text: . 37 Jfr. art. 12 i barnkonventionen 38

text: 14 kap 1 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: 39 Jfr. 13 kap. 1-3 och

text: 10 §

text: UtlL.

text: Se RS/009/2020, Rättsligt ställningstagande avseende prövningen av barnets bästa, kapitel 8 Särskilt om bevisvärdering av barns uppgifter internt och externt på Lifos. 41 För information om aktuella utbildningar om barn i migration och intervjuteknik, se Migrationsakademins lärplattform. 42 Se RS/060/2021 angående motsättningar mellan asylsökande barn, god man, offentligt biträde och vårdnadshavare, avsnitt 3.3, internt och externt på Lifos. 43 Se aktuell rättslig styrning om vem som kan förordnas som offentligt biträde och Handbok i migrationsärenden/Offentliga biträden som bland annat tar upp det offentliga biträdets roll. Se även Advokatsamfundets promemoria – Advokatens uppdrag för svaga eller utsatta klienter, avsnitt 5.

text: Av 18 kap.1 och

text: 3 §

text: UtlL framgår att offentligt biträde ska förordnas för ett barn som befinner sig i Sverige och som saknar vårdnadshavare här i landet. Offentligt biträde ska även alltid förordnas för barn som hålls i förvar enligt

text: 10 kap. 2 §

text: UtlL, om barnet saknar vårdnadshavare här i landet. 44

text: Prop. 1996/97:25 s. 262

text: f. 45 Se avsnitt 3.1. 46 Artikel

text: och

text: i barnkonventionen. 47 Se RS/009/2020, Rättsligt ställningstagande avseende prövningen av barnets bästa, avsnitt 5.1 Beaktande av barnets bästa under handläggningen internt och externt på Lifos.

nyckelord: Praxis Barn Lagstiftning Utlänningslag

title: Att höra barn

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: Syftet med detta rättsliga ställningstagande är att klargöra när

text: utlänningslagens

text: eller barnkonventionens bestämmelser om att höra barn ska tillämpas, men även på vilket sätt barnen ska få komma till tals. Detta ställningstagande gäller för Migrationsverkets alla processer.

text: • Barn har en uttrycklig rätt att få komma till tals. Denna rättighet medför inte någon skyldighet för barnet att uttrycka sina åsikter. Ett barn kan komma till tals direkt, dvs. själv eller genom företrädare. • När fråga om tillstånd ska bedömas enligt

text: utlänningslagen

text: och barn berörs av ett beslut i ärendet blir

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL tillämplig. Så är fallet om ett barn ansöker om t.ex. asyl, uppehållstillstånd och verkställighetshinder. • I övriga fall har Migrationsverket i stället att direkt tillämpa

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: . Det kan här röra sig om ansökan eller anmälan om medborgarskap, främlingspass, resedokument eller familjemedlemmar till EES-medborgare som ansöker om uppehållskort. •

text: 1 kap. 11 §

text: UtL bör tolkas i ljuset av barnkonventionen. Det innebär att med olämpligt i

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL kan endast avses när ett barn inte vill komma till tals. Även andra källor än förarbeten till den svenska utlänningslagstiftningen kan och bör användas för att förstå innebörden av barns rätt att få komma till tals i migrationsrättsliga ärenden. • Om lag, förordning, direktiv eller praxis ställer upp krav på muntlighet ska barn ges möjlighet att höras direkt inför Migrationsverket. Ett sådant krav finns bland annat i

text: 13 kap. 1 §

text: UtlL. • När det gäller övriga ansökningar om uppehållstillstånd finns det inget direkt uttalat krav om muntlighet vare sig i

text: utlänningslagen

text: eller i dess förarbeten.

text: 1. Bakgrund och syfte

text: Barnkonventionen inkorporerades som lag den 1 januari 2020 , det vill säga att konventionen togs in i svensk lagstiftning . Svenska myndigheter, men även domstolar och lagstiftare har dock varit skyldiga att beakta barnkonventionen sedan den trädde i kraft 1990 genom ratificering .

text: Syftet med inkorporeringen av barnkonventionen är att förtydliga att domstolar och rättstillämpare ska beakta de rättigheter som följer av barnkonventionen vid avvägningar och bedömningar som görs i beslutsprocesser i mål och ärenden som rör barn samt att ett barnrättsbaserat synsätt ska ha genomslag i rättstillämpningen.

text: För att kunna göra en bedömning av vad som är barnets bästa måste barnet ha getts möjlighet att komma till tals. Barn med funktionsnedsättning ska så långt som möjligt få komma till tals som andra barn. Det innebär att Migrationsverket ska möta varje barn utifrån sina unika förutsättningar. Ett barn har rätt att få komma till tals, men ingen skyldighet. Det framgår av

text: 1 kap. 11 § utlänningslagen

text: (2005:716, UtlL) och

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: För att kunna ge barnet bästa möjliga förutsättningar att kunna ta tillvara sina rättigheter ska Migrationsverket ur likhets- och objektivitetssynpunkt se till att barn får komma till tals på ett så likartat sätt som möjligt. Dessutom ska ett jämställdhetsperspektiv alltid finnas med i frågor som rör barn.

text: utlänningslagens

text: eller barnkonventionens bestämmelser om att höra barn ska tillämpas, men även på vilket sätt barnen ska få komma till tals. Ställningstagandet gäller för alla Migrationsverkets processer.

text: Utöver detta ställningstagande finns ytterligare rättslig vägledning som i olika avseenden specifikt avser hanteringen av ärenden som rör barn samt bedömningar enligt specifika lagrum där en prövning av barnets bästa aktualiseras. Exempel på sådana dokument är det rättsliga ställningstagandet om att pröva barnets bästa och det rättsliga ställningstagandet angående motsättningar mellan asylsökande barn, god man, offentligt biträde och vårdnadshavare. Det finns även andra aspekter av att höra barn och prövningen av barns bästa som är av praktisk och processuell karaktär. Den typen av vägledning och metodstöd återfinns i Migrationsverkets stödjande dokument.

text: 2. När

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL eller

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: s ska tillämpas

text: Både barnkonventionen och

text: utlänningslagen

text: innehåller bestämmelser om att låta barn få komma till tals. I samband med 2005 års lagstiftningsarbete fördes paragrafen om att höra barn in i

text: 1 kap. 1 §

text: UtlL, dvs. i det inledande avsnittet i

text: utlänningslagen

text: , för att understryka vikten av att

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: följs. Vidare framhölls att uttrycket höras används såväl i

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: som i

text: 16 kap. 19 § fjärde stycket föräldrabalken

text: och att det inte innebär att barnet ska förhöras.

text: I det följande beskrivs när

text: utlänningslagens

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL ska tillämpas och i vilka fall artikel 12 i barnkonvention istället ska tillämpas.

text: 2.1. När frågor om tillstånd ska bedömas

text: Av

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL framgår att när frågor om tillstånd enligt

text: utlänningslagen

text: ska bedömas och ett barn berörs av ett beslut i ärendet ska, om det inte är olämpligt, barnet höras. Det är alltså bara i de fall där frågan om tillstånd ska bedömas som Migrationsverket har att tillämpa bestämmelsen i

text: utlänningslagen

text: . Placeringen av bestämmelsen i det inledande kapitlet i

text: utlänningslagen

text: innebär att den omfattar ansökningar om asyl och uppehållstillstånd på grund av anknytning, men även ansökningar om verkställighetshinder, arbetstillstånd, studerande, besök, EU-medborgare som ansöker om uppehållstillstånd på nationella regler och familjemedlemmar till innehavare av EU-blåkort.

text: Vid prövning enligt

text: utlänningslagen

text: bör därför en hänvisning i första hand ske till

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL, istället för artikel 12 BK. I avsnitt 3.1. redogörs för att bestämmelsen i

text: utlänningslagen

text: ska tolkas i ljuset av barnkonventionen.

text: 2.2. När fråga om tillstånd inte ska bedömas

text: När fråga om tillstånd inte ska bedömas ska Migrationsverket däremot ta hänsyn till

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: om beslutet eller åtgärden berör barn.

text: De ärenden där tillstånd inte ska bedömas är exempelvis ansökningar eller anmälningar om svenskt medborgarskap, ansökningar om främlingspass eller resedokument, viseringar, ställning som varaktigt bosatt i Sverige eller familjemedlemmar till EES-medborgare som ansöker om uppehållskort, verkställighetsärenden och förvar.

text: Det innebär att i beslut som inte fattas enligt

text: utlänningslagen

text: , exempelvis om medborgarskap, ska hänvisning istället ske till barnkonventionen.

text: 3. Barns rätt att få komma till tals och barns åsikter

text: Som tidigare nämnts har barn en rätt att få komma till tals, men ingen skyldighet. Det innebär att barn ska ges möjlighet att höras, men det krävs inte att barn hörs direkt inför beslutande myndighet. Om barnet inte vill uttala sig ska det respekteras. Barnets rätt att bli hörd syftar till att förtydliga barnets situation och grunden för tillståndet. Det framgår både av

text: utlänningslagen

text: och av barnkonventionen.

text: 3.1. Speciallagstiftning och barnkonventionen

text: Vid införandet av

text: 1 kap. 1 §

text: UtlL (nuvarande 1 kap. 11 §) lade man till att barn inte ska höras om det är olämpligt. Som exempel angavs att det kunde röra sig om ett litet barn eller att barnets psykiska hälsa talade mot att barnets hörs. Någon motsvarighet till

text: utlänningslagens

text: bestämmelse om att barn inte behöver komma till tals, om det anses olämpligt, finns inte i barnkonventionen.

text: Utgångspunkten vid prövningen av enskilda ärenden är att det inte föreligger normkonflikter mellan tillämplig speciallagstiftning och barnkonventionen som lag. Normkonflikt föreligger endast om bestämmelsen är så entydig att det inte finns utrymme att tolka den i ljuset av konventionen i en enskild situation. I samband med införandet av barnkonventionen som lag konstaterades att svensk rätt redan överensstämde med barnkonventionen. Regeringen ansåg även att införandet av lagen inte kom att innebära några nya rättigheter för barn och inte heller några nya skyldigheter för rättstillämpande myndigheter. Normkonflikter bör alltså sällan uppstå.

text: Frågor om uppehållstillstånd prövas med stöd av i första hand

text: utlänningslagen

text: och lag (

text: ), detta är den centrala speciallagstiftning som reglerar en utlännings rätt att vistas i Sverige.

text: Även om

text: utlänningslagens

text: bestämmelse om att höra barn inte hänvisar direkt till barnkonventionen, och inte heller helt överensstämmer med lydelsen i barnkonventionens artikel 12, framgår av förarbeten att paragrafen bygger på konventionsbestämmelsen och att bestämmelsen i

text: utlänningslagen

text: infördes i syfte att uppnå de krav som barnkonventionen ställer. Bestämmelsen ska därför tolkas i ljuset av konventionen och det ska bara anses olämpligt att höra ett barn om barnet själv uppger att hon eller han inte vill bli hörd. Bestämmelsen i

text: 1 kap. 11 §

text: UtlL står alltså inte i konflikt med

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: . Någon större skillnad mellan att tillämpa

text: utlänningslagens

text: eller barnkonventionens bestämmelser om att höra barn blir det alltså inte. Detta innebär att även andra källor än förarbeten till den svenska utlänningslagstiftningen kan och bör användas för att förstå innebörden av barns rätt att få komma till tals i migrationsrättsliga ärenden.

text: 3.2. Information till barn och föräldrar samt andra vuxna

text: För att barn ska kunna tillvarata sin rätt att få komma till tals behöver de få information om hur ärendet handläggs på Migrationsverket, men även på vilket sätt de kan utöva sin rätt. Rätten till information är därför en förutsättning för delaktighet. Om barnet känner till sina rättigheter har barnet också lättare att ta ställning till om det vill utöva sin rätt och i så fall på vilket sätt. Även barnets föräldrar, särskilt utsedd vårdnadshavare eller gode män behöver få information om barnets rättigheter i Sverige. De ska dessutom förstå att de företräder barnet och att det är barnets åsikter som ska framföras.

text: Informationen som riktar sig till barnet ska vara barnanpassad och innehålla information om anledningen till utredningen, ansökningsprocessen, verkets arbete med barn och barns rättigheter i Sverige.

text: 3.3. Barns åsikter

text: Frasen ”i stånd att bilda egna åsikter” i

text: artikel 12 i barnkonventionen

text: innebär att konventionsstaterna inte kan utgå ifrån att barn inte kan uttrycka sina åsikter, utan frasen ska istället ses som en skyldighet för en stat att så långt som möjligt bedöma barnets kapacitet att bilda en egen åsikt. Det betyder att det finns en presumtion att barn från tidig ålder har en åsikt och att det därmed finns en rätt dels att få uttrycka åsikten fritt, dels att få åsikten beaktad.

text: Det finns ingen generell gräns från vilken ålder ett barn ska höras, vare sig i

text: utlänningslagen

text: eller i barnkonventionen. Det innebär att även mycket små barn kan höras.

text: Barnrättskommittén har i sina allmänna kommentarer avrått konventionsstaterna från att sätta åldersgränser, vare sig i lagen eller i praktiken, som begränsar barnets rätt att bli hörd i frågor som rör barnet. Det är inte nödvändigt att barnet har utförlig kunskap om alla aspekter i frågan som påverkar barnet, men däremot ska barnet ha tillräcklig förståelse för att kunna bilda sig åsikter i frågan.

text: Ett barn har alltså, oavsett ålder, en rätt att få komma till tals. Både

text: utlänningslagen

text: och barnkonventionen anger att barns åsikter ska bedömas med hänsyn till barnets ålder och mognad.

text: Vägledning om hur uttrycket ska tolkas finns i Barnrättskommitténs allmänna råd nr. 12 om att höra barn. Där anges att uttrycket ”tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad” hänvisar till barnets förmågor som måste bedömas för att beakta barnets åsikter. Det är inte tillräckligt att enbart lyssna på barnet. Barnet behöver inte ha utförlig kunskap om alla aspekter i frågan som påverkar barnet, men däremot ska barnet ha tillräcklig förståelse för att kunna bilda sig en uppfattning. När barnet är i stånd att bilda sig en egen uppfattning måste hans eller hennes åsikter noga beaktas.

text: Vidare framgår av Barnrättskommitténs kommentar på vilka sätt barnet kan uttrycka sina åsikter. Kommentaren anger att barnet först har att bestämma om det vill uttrycka sin åsikt.

text: Hur det ska gå till då barnet uttrycker sin åsikt måste avgöras därefter. Har barnet egna åsikter om hur det vill höras så ska dessa beaktas. Samråd bör ske med barnet och även dess företrädare. Företrädare för barnet kan vara förälder, ombud, advokat eller annan person (t.ex. socialarbetare). Det är viktigt att företrädaren inser att det är barnets intressen som hon eller han företräder och inte andra personer, myndigheter eller institutioners intressen. Vilken metod som används ska bedömas utifrån barnets särskilda situation.

text: Det är verket som avgör vilken metod som ska användas utifrån ärendets beskaffenhet och barnets individuella förutsättningar. Om barnet inte vill utöva sin rätt att få komma till tals måste Migrationsverket respektera barnets vilja.

text: 4. Utredning med barn

text: Att ”höra” ett barn kan vara en svår process. För att säkerställa att barnet har de bästa förutsättningarna för att uttrycka sina åsikter vid utredningen behöver hänsyn tas till barnets individuella och sociala situation, och att miljön är sådan att barnet känner sig respekterat och tryggt. Ett barn kan ha svårt för att vilja berätta om den omgivning som barnet möts av är hotfull, fientlig, okänslig eller olämplig för barnets ålder. Det är även viktigt att tänka på att barn inte ska intervjuas oftare än nödvändigt, särskilt inte när man utforskar händelser som skadat barnet. I en sådan situation kan det ibland, trots allt, vara bättre att låta barnet få komma till tals vid flera olika tillfällen. Hur ofta och på vilket sätt ett barn ska genomföra en utredning får bedömas från fall till fall utifrån ärendets beskaffenhet och barnets förutsättningar.

text: En del barn kan av olika anledningar ha svårt att föra fram sina åsikter och kan därför behöva extra stöd. Ett barn med funktionsnedsättning kan till exempel vid en utredning behöva ta med sig de kommunikationsverktyg som behövs för att hon eller han lättare ska kunna uttrycka sina åsikter och är då beroende av att Migrationsverket tillgodoser den möjligheten.

text: Om barnets företrädare, som normalt är dess förälder, i en utredningssituation uttryckligen uppger att de inte vill att barnet besvarar frågorna, bör Migrationsverket säkerställa att företrädaren fått förklarat vad syftet med utredningen är; barnets rätt att få komma till tals. Vidhåller föräldrarna att de inte vill att barnet besvarar frågorna får verket ta ställning till på vilket sätt barnets rättigheter ändå kan tillvaratas.

text: 4.1. Muntlig eller skriftlig utredning

text: Om det finns ett krav på muntlighet i lag, förordning, direktiv eller om det framgår av praxis ska Migrationsverket ge barnet möjlighet att höras direkt. Det gäller oavsett om ansökan avser barn utan vårdnadshavare eller barn i familj.

text: Krav på muntlig handläggning finns i

text: 13 kap. 1 §

text: UtlL och artikel 14 och 15 i asylprocedurdirektivet . Om barnets ansökan avser asyl och beslutet avser avvisning eller utvisning eller vägrad statusförklaring ska Migrationsverket erbjuda muntlig utredning. Detsamma kan även gälla vid beslut om att barn ska tas i förvar eller vid uppsikt. Det är bara för det fall utlänningen förklaras vara flykting enligt

text: 4 kap. 3 §

text: UtlL som Migrationsverket får avgöra ett ärende utan muntlig handläggning. Det innebär att vi inte får avgöra ett ärende om asyl om beslutet avser avvisning eller utvisning eller vägrad statusförklaring utan att först ha berett barnet möjlighet att få komma till tals muntligen. Ett barn måste dessutom höras på nytt när ärendet om avvisning eller utvisning eller begärd statusförklaring har preskriberats och barnet ansöker om uppehållstillstånd på nytt. Migrationsöverdomstolen har uttalat att muntlig utredning ska ske även i de ärenden som kan utmynna i ett beslut om överföring enligt Dublinförordningen.

text: Migrationsverket kan heller inte neka uppehållstillstånd efter det att ny prövning beviljats enligt

text: 12 kap. 19 §

text: UtlL utan att muntlig handläggning har förekommit hos Migrationsverket. Ett barn har dock alltid rätt att avstå från att höras.

text: För att muntlighetskravet ska anses uppfyllt är det inte tillräckligt att kommunikationen enbart sker med ombudet eller offentligt biträde och föräldern. Migrationsöverdomstolen har konstaterat att när muntlig handläggning hos Migrationsverket är obligatoriskt och barn inte själva kan höras ska någon annan person, företrädesvis föräldrarna i egenskap av förmyndare ges möjlighet att inför verket lämna upplysningar och redovisa barnets skäl för ansökan om asyl.

text: Vid införandet av familjeåterföreningsdirektivet ansåg inte regeringen att det fanns anledning att införa en särskild regel i

text: utlänningslagen

text: om muntlig utredning i anknytningsärenden. Regeringen ansåg att i och med att

text: förvaltningslagens

text: bestämmelser om muntlig handläggning gäller hos Migrationsverket och utlandsmyndigheterna finns det redan idag möjlighet för dessa att besluta om muntlig handläggning ska förekomma i ett visst ärende eller inte.

text: Enligt

text: förvaltningslagen

text: är huvudregeln skriftlig handläggning. En myndighet får dock besluta att handläggningen helt eller delvis ska vara muntlig, om det inte är olämpligt. Bestämmelsen ger en myndighet en möjlighet, men inte en skyldighet att frångå huvudregeln både i mindre och i mer komplicerade ärenden. Muntlig handläggning kan vara ett viktigt komplement i ärenden som rör barn och unga . Däremot kan inte en myndighet på eget initiativ besluta om ett muntligt förfarande som varken har stöd i författning eller är till fördel för den enskilde. Vill den som ärendet berör lämna uppgifter muntligen i ett ärende ska myndigheten ge personen tillfälle till det, om det inte framstår som obehövligt. Myndigheten bestämmer i så fall hur detta ska ske. Att informationen redan är känd för myndigheten, kan t.ex. anses obehövligt.

text: Med muntlighet avses inte bara formella muntliga förhandlingar utan även mer informella såsom telefonkontakter etc. Formen för den muntliga utredningen får avgöras från fall till fall.

text: Vid den muntliga handläggningen ska de omständigheter som behöver klarläggas noga utredas. Personen ska få tillfälle att redogöra för sin ståndpunkt och uttala sig om de omständigheter som åberopas i ärendet. Hon eller han ska även få möjlighet att förklara saknade uppgifter, oförenligheter och motsägelser.

text: Det ovan sagda innebär att Migrationsverket ska bedöma om muntlig utredning behövs utifrån ärendets beskaffenhet i enlighet med

text: förvaltningslagens

text: bestämmelser så länge tillämpning inte sker utifrån 13 kapitlet i

text: utlänningslagen

text: eller asylprocedurdirektivet.

text: 4.2. Ska vi alltid höra barn?

text: Mot bakgrund av vad som anges ovan kan fråga uppkomma om det i samtliga fall kan anses vara i enlighet med barnets bästa, enligt barnkonventionens artikel 3, att bereda barnet möjlighet att komma till tals. I

text: utlänningslagen

text: regleras principen om barnets bästa i

text: 1 kap. 10 §

text: . Barnets rätt att komma till tals är en principiellt viktig utgångspunkt. Utredningen med barn är av vikt inte bara för den materiella prövningen av ärendet, utan även för att vi som myndighet ska kunna uppfylla våra skyldigheter enligt barnkonventionen. Exempelvis är utredningen viktig för att ge förutsättningar att på bästa sätt kunna bedöma vad som är barnets bästa men också för att vi exempelvis ska kunna identifiera indikationer på eventuell människohandel eller att det kommer fram omständigheter som ger anledning för Migrationsverket att göra en så kallad orosanmälan samt för att vi på ett korrekt sätt ska kunna ta hänsyn till barnets ålder och mognad i avgörandet.

text: Vid en utredning ska de omständigheter som behöver klarläggas noga utredas. En person ska få tillfälle att redogöra för sin ståndpunkt och att uttala sig om de omständigheter som åberopas i ärendet. Dessa förutsättningar gäller även när barn ska utredas. Reglerna om muntlig utredning i

text: utlänningslagen

text: är generella och gör alltså ingen skillnad mellan personer med olika åldrar. Detta innebär att även i de fall, där det redan före utredningen med barnet kan konstateras att det finns indikationer på att familjens ansökan exempelvis innehåller oriktiga uppgifter eller har tillförlitlighets- och/eller trovärdighetsbrister, generellt är viktigt att barnet ges möjlighet att komma till tals. Dessa indikationer kan ha kommit fram genom tidigare genomförda utredningar, genom inkomna tips eller genom språkanalysupptagning. Det är dock i sådana ärenden av särskild vikt att utredaren planerar och genomför utredningen på ett sätt som beaktar det enskilda barnets bästa.

text: När det gäller barn i familj och risken för att barnet hamnar i en svår situation på grund av motstridiga uppgifter i ärendet får det anses att barnets bästa väger tyngre än utredningsbehovet, såtillvida att Migrationsverket inte ska genomföra utredningar med barn med målsättningen att bevisa felaktigheter i vårdnadshavarnas åberopade skäl. Eventuella indikationer på motstridiga uppgifter eller liknande bör alltså utredas vidare i vårdnadshavarens ärende, inte genom utredning med barnet. Utredningen med barnet får istället inriktas på andra omständigheter.

text: Det kan även finnas andra omständigheter som gör att barn kan befinna sig i en svår eller utsatt situation. Ett barn kan exempelvis vara traumatiserat på grund av vad barnet har upplevt. Det kan här röra sig om att barnet varit offer för brott, sexuella övergrepp, våld eller andra former av misshandel eller har bevittnat våld exempelvis inom familjen. När så är fallet är det viktigt att man i en utredningssituation är medveten om att det kan få negativa konsekvenser när barns rätt att få komma till tals tillämpas på ett okänsligt sätt, särskilt i fall med mycket små barn. Val av frågor och sättet de ställs på måste ske med respekt till vad barnet har upplevt. Rätten att bli hörd måste utövas på ett sätt som skyddar barnet. I en sådan situation bör utredaren vara särskilt lyhörd för vad barnet förmår berätta och vad som kan vara barnets bästa i en utredningssituation. Här kan det vara särskilt viktigt att fundera på formen för utredningen, antal pauser, val av tolk, offentligt biträde etc.

text: Vad gäller ensamkommande barn är situationen något annorlunda, eftersom de normalt saknar någon som kan redogöra för vad som hänt henne eller honom innan ankomsten till Sverige. Det innebär att utredaren måste utreda samtliga aspekter av ärendet såsom asylärenden i allmänhet.

text: När barnet befinner sig i Sverige och det föreligger motsättningar mellan barnet och dess företrädare, som normalt sett är barnets föräldrar, kan det även vara lämpligt att inhämta information om barnet från exempelvis socialnämnd, åklagare, polis eller annan lämplig person. Det under förutsättningen att informationen finns hos berörda parter.

text: Har barnet ett ombud eller offentligt biträde sker kommunikationen under handläggningen i första hand med dem. Vid utredningstillfället vänder vi oss däremot direkt till barnet med våra frågor.

text: Det är viktigt att barnet får komma till tals och att frågor relaterade till barnet ställs samt att barnets egna skäl synliggörs. Att tillvarata barnets rättigheter gäller för alla aktörer kring barnet.

text: Av tidigare motivuttalanden framgår att regeringen ansåg att ”det inte alltid, i vart fall inte tveklöst, kan sägas vara till barnets bästa att det hörs. Barn ansågs inte sällan hamna i en utsatt situation med trycket från föräldrar och sig själv att entydigt understödja föräldrarnas berättelse som stöd för ansökan om uppehållstillstånd. I de fall föräldrarna berättelse är oriktig kan detta vara en alltför svår uppgift för barnet”. Med hänsyn till att barnkonventionen saknar ett olämplighetsundantag får barn anses ha en stark och principiell rätt att få komma till tals.

text: Utlänningslagens

text: bestämmelse om att höra barn ska dessutom tolkas i ljuset av barnkonventionen varför det bara kan anses vara olämpligt att höra ett barn, om barnet själv uppger att hon eller han inte vill det. Det bör därför inte förekomma att Migrationsverket nekar ett barn rätten att komma till tals, på grund av att det anses olämpligt. Inte ens i en sådan situation som förarbetena beskriver. Det är dock viktigt att komma ihåg att barnet självt, men också barnets ställföreträdare, alltid har möjlighet att avböja utredning. Barns föräldrar har en skyldighet enligt barnkonventionen att beakta och bedöma vad som är barnets bästa. En förälder som för barnets talan kan i vissa fall komma att skydda barnet genom att beakta barnets bästa och inte tillåta att barnet hörs. Det kan vara i en situation när ett barn har svårt att avgöra om det vill komma till tals eller inte, eftersom hörandet kan innebära att barnet behöver ljuga eller på annat sätt försättas i en svår situation.

text: Barn har en rätt att få komma till tals även när Migrationsverket väljer ett skriftligt förfarande. Det gäller oavsett om ansökan avser första gången ett uppehållstillstånd ska prövas eller om ansökan avser en förlängning av ett uppehållstillstånd. Barnets rätt kan då tillgodoses genom att frågorna i formuläret och ansökningsblanketten är anpassade efter barnets ålder och mognad, men det kan också ske på annat lämpligt sätt. Behöver barnets ärende kompletteras får det avgöras från fall till fall vilken utredningsmetod – skriftlig eller muntlig – som är bäst lämpad för ärendet, men också för barnet. Detsamma gäller vid val av utredningsform, dvs. om utredningen ska ske på plats i verkets lokaler eller via videosamtal etc.


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: R Ä T T S L I G T S T Ä L L N I N G S T A G A N D E

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: MIG 2013:15

text: och

text: MIG 2013:21

text: . 2

text: 12 kap. 1 §

text: UtlL och 10 § LSU.

text: 12 kap. 17 §

text: UtlL och 13 a § LSU. 12 kap. 14 andra stycket UtlL och 13 § första stycket LSU. 5 Jfr. X v Sweden, para 50.

nyckelord:
Praxis
Lagstiftning
Utlänningslag
Säkerhetsärenden
Praxisgrundande beslut

title: Prövning av säkerhetsärenden med anledning av Europadomstolens dom den 9 januari 2018 i målet X v. Sweden, nr 36417/16

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Innehållsförteckning Bakgrund

text: I målet fann Europadomstolen att en utvisning av X till Marocko skulle vara i strid med

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: . Säkerhetspolisen (SÄPO) hade begärt att X, som ansågs utgöra en säkerhetsrisk i Sverige, skulle utvisas enligt lag (

text: ) om särskild utlänningskontroll, LSU. Eftersom en person som misstänks för terroristverksamhet riskerar skyddsgrundande behandling i Marocko samt då SÄPO hade informerat de marockanska myndigheterna om X och SÄPO avsåg eskortera X till Marocko vid verkställighet, bedömde Europadomstolen att det var visat att X riskerade tortyr eller annan inhuman behandling vid en utvisning till Marocko.

text: Domen samt en utförligare sammanfattning av domen finns tillgänglig i Lifos rättsfallssamling (Lifos 41048).

text: Frågor har uppkommit i verksamheten kring hur verket i samband med hanteringen av säkerhetsärenden ska förhålla sig till Europadomstolens slutsatser. Bland annat har frågan uppkommit huruvida det finns anledning att redan vid bedömningen av om en sökande ska avvisas eller utvisas väga in omständigheten att SÄPO i samband med verkställighet av sökandens avlägsnandebeslut kan komma att informera mottagande landets myndigheter om sökanden samt att SÄPO kan komma att eskortera sökanden till mottagarlandet.

text: Rättslig bedömning

text: Artikel 3 i Europakonventionen

text: är absolut i avseendet att det inte är möjligt att väga risken för skyddsgrundande behandling mot anledningen till varför en sökande bör utvisas. Artikeln har sin motsvarighet i svensk rätt i

text: 12 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716)

text: , UtlL. Vid prövningen av skyddsbehov måste verket och domstolarna förhålla sig till detta, liksom myndigheter som verkställer avvisnings- och utvisningsbeslut.

text: Prövningen av skyddsbehov ska göras med utgångspunkt i de vid prövningstillfället rådande förhållandena. Detta innebär att verket vid sin bedömning, oavsett om det är fråga om utvisning enligt LSU eller enligt UtlL, ska beakta omständigheter som vid prövningstillfället gör att det kan finnas hinder mot att beslutet verkställs.

text: Information och utredning som finns om en planerad verkställighet av ett utvisningsbeslut samt eventuell information som planeras lämnas om den sökande till hemlandets myndigheter utgör således underlag som ska beaktas vid den framåtsyftande riskbedömningen. Det blir då en fråga huruvida det underlaget jämte annat underlag och andra åberopade omständigheter i ärendet mot bakgrund av aktuell och relevant landinformation medför att det föreligger en risk för att den

text: sökande kan komma att riskera skyddsgrundande behandling vid ett återvändande.

text: Om det vid verkställigheten av ett beslut om avvisning eller utvisning kommer fram att det kan finnas hinder mot verkställigheten, ska verkställande myndighet underrätta Migrationsverket som ska ge anvisningar om verkställigheten eller vidta andra åtgärder. Om verket då finner att det föreligger ett verkställighetshinder ska verket agera därefter genom att exempelvis meddela inhibition eller bevilja uppehållstillstånd.

text: Som utgångspunkt är det SÄPO som verkställer beslut om avvisning eller utvisning i säkerhetsärenden. Detta innebär att det är SÄPO som ansvarar för att tillse att eventuella omständigheter som kan utgöra ett hinder mot verkställighet kommer till Migrationsverkets kännedom.

text: Vid Migrationsverkets grundprövning av frågan om avvisning eller utvisning finns ännu inget verkställighetsärende. Vid tidpunkten för verkets prövning av avlägsnande kan således den verkställande myndigheten sannolikt inte uttala sig om vilka åtgärder man avser vidta vid en eventuell verkställighet. Det får därmed i normalfallet inte anses finnas anledning att i det skedet begära information från den verkställande myndigheten om eventuella åtgärder vid verkställighet. Det kan inte heller vara så att verket vid den prövningen kan utgå ifrån att SÄPO generellt vid verkställighet i säkerhetsärenden avser dela information med verkställighetslandets myndigheter som kan leda till ett skyddsbehov för den sökande. Däremot måste verket, om sådan information skulle finnas i ärendet, beakta den vid den sammantagna framåtsyftande bedömningen av skyddsbehovet och eventuellt med anledning av informationen föranstalta om ytterligare utredningsåtgärder.

text: Mot ovan angiven bakgrund måste Migrationsverkets utgångspunkt vid prövningen av skyddsbehov vara att SÄPO eller i förekommande fall Polismyndigheten inte kommer att bryta mot

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: vid en verkställighet av en avvisning eller utvisning i ett säkerhetsärende, såtillvida det inte finns underlag och omständigheter i det enskilda ärendet som ger stöd för en annan uppfattning. Som redovisats ovan finns det reglerat i UtlL och LSU när verkställande myndighet måste göra beslutande myndighet uppmärksam på när det kan finnas omständigheter i ett ärende som gör att verkställighet inte kan ske.


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 2.0 innehåll RA/075/2026

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

nyckelord: Praxis Medborgarskap Resedokument Statslösa Flyktingstatus Palestina

title: Migrationsrättsliga konsekvenserna av Sveriges erkännande av Palestina

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: 1. Palestina bedöms ha personer som juridiskt uppfyller kraven på att vara medborgare. Medborgarskapet bedöms dock ha sådana brister att medborgarna i vissa sammanhang får anses vara ”de facto” statslösa. 2. Eftersom UNRWA:s mandat fortfarande gäller för medborgare i Palestina är artikel 1 D i flyktingkonventionen samt artikel 12.1 i skyddsgrundsförordningen

text: (EU) 2024/1347

text: fortfarande tillämpliga.

text: Bakgrund

text: Palestina har som stat observatörsstatus genom FN:s resolution 67/19. Sverige erkände Palestina den 30 oktober 2014.

text: Palestina har en regering och myndigheter, men dessa har bara delvis kontroll över delar av Västbanken, Gaza och Östra Jerusalem. Det finns inga fastställda gränser. Palestina har ingen kontroll över de-factogränserna. UNRWA:s mandat har inte upphört. Det finns inget som tyder på att parterna är nära en lösning på de s.k. slutstatusfrågorna i den palestinsk-israeliska konflikten. Palestinska medborgare har endast en mycket begränsad möjlighet att få diplomatisk och konsulärt skydd samt assistans. Palestina saknar även kontroll över territoriets internationella gränser vilket medför att staten inte har möjlighet att ensidigt välja vem som kan tas emot inom statens territorium.

text: Bedömning

text: Sveriges erkännande av Palestina får konsekvenser för Migrationsverkets prövning av ärenden avseende palestinier i följande avseenden.

text: Flyktingstatusförklaring

text: Eftersom UNRWA:s mandat fortfarande gäller är

text: artikel 1

text: D i flyktingkonventionen och artikel 12.1 i skyddsgrundsförordningen fortfarande tillämpliga. Artiklarna ställer inga uttryckliga krav på statslöshet och prövningen påverkas därför inte av att Sverige erkänt Palestina.

text: Möjligheten att få resedokument enligt 1954 års konvention för statslösa

text: Palestinier som inte har rätt till resedokument som flykting kan få resedokument enligt 1954 års konvention. Denna möjlighet kan dock i fortsättningen bara gälla palestinier som inte har medborgarskap i Palestina eftersom medborgarskapet är juridiskt giltigt och de har möjlighet att erhålla resedokument genom den palestinska beskickningen i Stockholm.

text: Ansökan om medborgarskap i Sverige

text: Statslösa har vissa förmåner vid ansökan om medborgarskap i Sverige. Dessa förmåner kan dock i fortsättningen bara gälla palestinier som inte har medborgarskap i Palestina eftersom medborgarskapet i Palestina är juridiskt giltigt och syftet med förmånerna är att motverka statslöshet.

text: Medborgare i Palestina

text: Juridiskt sett får Palestina bedömas ha medborgare även om staten saknar medborgarskapslagstiftning. Personer som gör sannolikt att de är registrerade i Västbanken, Gaza eller Östra Jerusalem kan registreras som medborgare i Palestina. Innehav av ett palestinskt pass med ID-nummer eller palestinska ID-kort utfärdat av den palestinska myndigheten styrker normalt medborgarskapet. Principen om fri bevisprövning gäller dock fortfarande.

text: Barn som föds i Sverige med en förälder som är medborgare i Palestina bör också registreras som medborgare i Palestina.

text: Övriga palestinier

text: Övriga personer med palestinsk nationalitet är statslösa. De kan registreras som statslösa palestinier och prövas i förhållande till det land där de haft sin vanliga vistelseort.


text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Migrationsöverdomstolen avgjorde målet i 7-sits: när ett avgörande kan få stor principiell betydelse får Migrationsöverdomstolen avgöra målet med förstärkt sammansättning, d.v.s. med sju lagfarna ledamöter (

text: 16 kap. 3 § utlänningslagen

text: ). De avgöranden som domstolen tar upp är

text: MIG 2007:29

text: MIG 2009 not. 3

text: (Migrationsöverdomstolens dom den 29 januari 2009 i mål UM 3289-08) och Migrationsöverdomstolens beslut den 1 april 2009 i mål UM 30-09. 2

text: MIG 2009 not. 3

text: (Migrationsöverdomstolens dom den 29 januari 2009 i mål UM 3289-08). 3

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004

text: om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning

text: (EEG) nr 1612/68

text: och om upphävande av direktiven

text: och

text: (EUT L 158, 30.4.2004, s. 77–123, Celex

text: EES-avtalet är ett frihandelsavtal som gäller för EU-länderna samt Island, Liechtenstein och Norge. Samtliga EFTA-länder deltar i EES-samarbetet utom Schweiz, som valt att ställa sig utanför. Att rörlighetsdirektivet inkorporerats med EES-avtalet följer av gemensamma EES-kommitténs beslut nr 158/2007 av den 7 december 2007 om ändring av bilaga V (Fri rörlighet för arbetstagare) och bilaga VIII (Etableringsrätt) till EES-avtalet (EUT L 124, 8.5.2008, s. 20–23, Celex 22007D0158). EFTA-domstolens praxis är bindande för de EFTA-stater som deltar i EES-samarbetet. Domstolens jurisdiktion motsvarar i stort EU-domstolens jurisdiktion över EU-staterna. Även om EFTA-domstolens avgöranden inte är bindande för svensk räkning anser Migrationsverket att domstolens domar och de resonemang som där framkommer kan tillmätas betydelse, i avsaknad av praxis från EU-domstolen som löser en viss fråga. 6 Mål E-04/11 – Arnulf Clauder, p. 43–44 och 47, dom den 26 juli 2011, [2011] EFTA Ct. Rep. 216. I punkt 43 i den engelska versionen av domen anges: ”[…] the right to permanent residence under Article 16(1) of the Directive must confer a derived right of residence in the host State on the holder’s family members.” 7 Ibid. p. 22. 8 Se artikel

text: och

text: i rådets direktiv 2003/86/EG av den 22 september 2003 om rätt till familjeåterförening1 (EUT L 251, 3.10.2003, s.12–18, Celex

text: Jfr

text: prop. 2005/06:77 s. 58

text: och

text: , men se även

text: MIG 2009 not. 3

text: (Migrationsöverdomstolens dom den 29 januari 2009 i mål nr 3289-08). 10 Jfr

text: 2 kap. 8 b § utlänningslagen

text: och

text: prop. 2005/06:72 s. 28

nyckelord: Praxis Anknytning Lagstiftning Uppehållstillstånd Anhöriga Utlänningslag EU-medborgare Uppehållsrätt Rörlighetsdirektivet

title: Ansökan om uppehållstillstånd vid anknytning till en anhörig med uppehållsrätt

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: Uppehållstillstånd kan inte beviljas grundat på anknytning till en person som endast har uppehållsrätt här i landet. Det har Migrationsöverdomstolen slagit fast i en dom den 19 april 2016 som ändrat den tidigare praxisen: att en person som har uppehållsrätt kan vara anknytningsperson för ett uppehållstillstånd.

text: Uppehållstillstånd kommer efter Migrationsöverdomstolens dom inte att beviljas grundat på anknytning till en person med enbart uppehållsrätt. Inte heller kommer förlängt uppehållstillstånd p.g.a. anknytning till en person med enbart uppehållsrätt att ges. Det gäller även om den sökande tidigare innehaft ett tidsbegränsat uppehållstillstånd grundat på denna anknytning.

text: Däremot kan en person med permanent uppehållsrätt vara anknytningsperson för ett uppehållstillstånd. Det följer av ett senare avgörande från Migrationsöverdomstolen.

text: När en EES-medborgare har permanent uppehållsrätt, men hans eller hennes familjemedlem ännu inte har permanent uppehållsrätt, har familjemedlemmen istället en härledd uppehållsrätt. Det gäller dock inte familjemedlemmar till tredjelandsmedborgare med permanent uppehållsrätt. I sådana fall kan familjemedlemmen istället ansöka om och ges uppehållstillstånd p.g.a. anknytning.

text: 1. Syfte

text: Syftet med detta rättsliga ställningstagande är att klargöra hur en ansökan om uppehållstillstånd ska hanteras när anknytningspersonen har uppehållsrätt, men inte uppehållstillstånd, i Sverige. Vidare vilken skillnaden är i det fall anknytningspersonen har permanent uppehållsrätt här i landet. Slutligen tar ställningstagandet upp i vilka fall en familjemedlem som saknar permanent uppehållsrätt kan ha en härledd uppehållsrätt, när anknytningspersonen har permanent uppehållsrätt.

text: 2. Gällande rätt

text: 2.1. Migrationsöverdomstolen

text: Migrationsöverdomstolen har i en dom den 19 april 2016 slagit fast att det inte är möjligt att bevilja uppehållstillstånd grundat på anknytning (

text: 5 kap.

text: eller

text: 3 a §§

text: utlänningslagen

text: [2005:716]) till en person som har uppehållsrätt, men saknar uppehållstillstånd här i landet. Avgörandet är refererat i

text: MIG 2016:9

text: I domen konstaterar Migrationsöverdomstolen att den tidigare gjort olika tolkningar av om uppehållstillstånd kan grundas på en anhörig som har uppehållsrätt.

text: Migrationsöverdomstolen har i ett tidigare notisavgörande från år 2009 uttalat att den som genom sin uppehållsrätt har rätt att vara bosatt här utan krav på uppehållstillstånd kan vara anknytningsperson i

text: utlänningslagens

text: mening.

text: Genom

text: MIG 2016:9

text: är det dock inte längre möjligt att ge uppehållstillstånd, när anknytningspersonen grundar sin vistelse enbart på att han eller hon har uppehållsrätt. Migrationsverket har m.h.t. notisavgörandet tidigare beviljat uppehållstillstånd då anknytningspersonen haft uppehållsrätt. När tillståndet tidsbegränsats kan Migrationsverket därmed komma att få ta ställning till en ansökan om förlängt uppehållstillstånd, grundat på denna anknytning.

text: Däremot kan en person med permanent uppehållsrätt vara anknytningsperson för ett uppehållstillstånd beviljat med stöd av

text: 5 kap.

text: eller

text: 3 a §§

text: utlänningslagen

text: . Det framgår av ett senare avgörande från Migrationsöverdomstolen refererat i

text: MIG 2017:17

text: . Anknytningspersonen var tredjelandsmedborgare med permanent uppehållsrätt, härledd från en EES-medborgare med uppehållsrätt i Sverige.

text: 2.2. EU-rätten

text: Att en EU-medborgare, efter fem års laglig vistelse i den mottagande medlemsstaten, har permanent uppehållsrätt följer av artikel 16.1 i rörlighetsdirektivet. För att familjemedlemmar till unionsmedborgaren ska ha permanent uppehållsrätt måste även de, enligt artikel 16.2, ha vistats lagligt i den mottagande medlemsstaten tillsammans med unionsmedborgaren under fem år. Rörlighetsdirektivet saknar bestämmelser om familjemedlemmar till unionsmedborgare med permanent uppehållsrätt, när familjemedlemmen ännu inte har permanent uppehållsrätt.

text: Eftersom rörlighetsdirektivet inkorporerats med EES-avtalet gäller det för samtliga 4 5 EES-medborgare. Av ett avgörande från EFTA-domstolen – Arnulf Clauder – framgår att EES-medborgarens permanenta uppehållsrätt i artikel 16.1 i rörlighetsdirektivet ger de familjemedlemmar som inte själva har permanent uppehållsrätt en härledd uppehållsrätt. Det ställs då inte några krav på att EESmedborgaren med permanent uppehållsrätt längre ska uppfylla de ursprungliga kraven för uppehållsrätt: att han eller hon är anställd, egen företagare, arbetssökande, studerande eller har tillräckliga tillgångar för sin och familjens försörjning. Domstolens slutsatser överensstämmer med den tolkning som förespråkades av EU-kommissionen.

text: 3. Rättslig bedömning

text: 3.1. Anknytningspersonen har uppehållsrätt

text: När grunden för en ansökan om uppehållstillstånd är anknytning till en person med enbart uppehållsrätt här i landet kan uppehållstillstånd inte ges. Förutsatt att annan grund för uppehållstillstånd saknas ska ansökan avslås med hänvisning till att den som har uppehållsrätt här i landet, i enlighet med

text: MIG 2016:9

text: , inte kan vara anknytningsperson för ett uppehållstillstånd.

text: Någon rätt till uppehållstillstånd följer inte heller av familjeåterföreningsdirektivet. Direktivet gäller endast familjeåterförening mellan tredjelandsmedborgare och det krävs att anknytningspersonen har ett uppehållstillstånd gällande i minst ett år.

text: Om Migrationsverket tidigare beviljat ett tidsbegränsat uppehållstillstånd grundat på den anknytningen saknar i detta sammanhang betydelse. Ansökan ska likafullt avslås, förutsatt att den sökande inte har andra skäl för uppehållstillstånd. I de fall anknytningspersonen som EES-medborgare har fortsatt uppehållsrätt, kommer också den anhörige att ha fortsatt uppehållsrätt såsom familjemedlem.

text: 3.2. Anknytningspersonen har permanent uppehållsrätt

text: När anknytningspersonen har permanent uppehållsrätt får en annan bedömning göras. Det följer av

text: MIG 2017:17

text: . Den permanenta uppehållsrätten ger anknytningspersonen en rätt att visats här utan villkor. En person som har permanent uppehållsrätt kan därmed vara anknytningsperson för ett uppehållstillstånd beviljat p.g.a. anknytning, med stöd av

text: 5 kap.

text: eller

text: 3 a §

text: utlänningslagen

text: . Det har ingen betydelse om anknytningspersonen är en EESmedborgare med permanent uppehållsrätt eller en tredjelandsmedborgare med permanent uppehållsrätt, eftersom han eller hon härlett sin uppehållsrätt från en EES-medborgare med uppehållsrätt.

text: 3.3. Kan en familjemedlem som saknar permanent uppehållsrätt ha en härledd uppehållsrätt när anknytningspersonen har permanent uppehållsrätt?

text: När en EES-medborgare har permanent uppehållsrätt anser Migrationsverket vidare, i överensstämmelse med EFTA-domstolens resonemang i Arnulf Clauder, att artikel 16.1 i rörlighetsdirektivet ger de familjemedlemmar som inte själva har permanent uppehållsrätt en härledd uppehållsrätt, utan att EES-medborgaren längre har att uppfylla några villkor för uppehållsrätten. Det innebär att familjemedlemmen genom sin härledda uppehållsrätt har rätt att visats i Sverige utan krav på uppehållstillstånd.

text: En familjemedlem som är tredjelandsmedborgare kan i sådana fall beviljas uppehållskort.

text: 3.4. Uppehållsrätt och uppehållstillstånd

text: Det finns inga hinder för en utlänning med uppehållsrätt att även ansöka om och när skäl finns beviljas uppehållstillstånd. När en person med uppehållsrätt även har uppehållstillstånd kan han eller hon därmed vara anknytningsperson under samma förutsättningar som gäller för andra kategorier av utlänningar.

text: 3.5. Nordiska medborgare

text: En nordisk medborgare, som inte behöver uppehållstillstånd för att vara bosatt i Sverige, kan vara anknytningsperson för ett uppehållstillstånd under samma förutsättningar som en svensk medborgare.