text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och utlänningsförordningens bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 3.0 Friskrivningsklausul RA/066/2026

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Se Slutrapport av handlingsplanen för likvärdig behandling 2019-2020, Dnr: 1.3.4-2021-396. 2

text: Prop. 2005/06:6 s. 21

text: En kvalitetsuppföljning som genomfördes 2018 påvisade att efterlevnaden av den tidigare versionen av detta rättsliga ställningstagande (SR 026/2017 Rättsligt ställningstagande angående utredning och bedömning av förföljelse på grund av kön avseende kvinnor) var god och den övergripande bilden var att kvaliteten i asylprövningen var likvärdig för män och kvinnor; Nationell kvalitetsuppföljning med regionalt fokus, Asylärenden, Analysrapport 2018, Migrationsverket, 1.3.1-2018-58370 4 RS/015/2021, Rättsligt ställningstagande angående utredning och prövning av den framåtsyftande risken för personer som åberopar skyddsskäl på grund av sexuell läggning, könsöverskridande identitet eller könsuttryck Artikel 10.1 d 6 UNHCR Guidelines on International Protection “Membership of a particular social group” within the context of Article 1A(2) of the 1951 Convention and/or its 1967 Protocol relating to the Status of Refugees, p. 12

text: Prop. 2005/06:6 s. 25

text: 8 SOU2004:31, Flyktingskap och könsrelaterad förföljelse, s. 122 9

text: SOU 2004:31

text: , Flyktingskap och könsrelaterad förföljelse s. 13 och 119 -124 10

text: Prop. 1988/89:86 s. 154

text: SOU 2004:31

text: , Flyktingskap och könsrelaterad förföljelse, s. 13 12

text: Prop. 2005/06:6 s. 22

text: Prop. 2005/06:6 s. 23

text: och

text: Maria Bexelius, Asylrätt, kön och politik, s. 109-111 15 Jfr Handbok för processområde asyl. 16 Se preambel 32,

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU av den 26 juni 2013

text: om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (omarbetning).

text: Se RS/029/2021 Rättsligt ställningstagande angående utredning och prövning av identitet och medborgarskap samt hemvist och vanlig vistelseort i asylärenden

text: Se Europadomstolens dom den 20 juli 2010 i målet

text: N. mot Sverige

text: , nr 23505/09. 19 Se

text: MIG 2007:33

text: I och II. 20

text: Prop. 2009/10:31, s. 102

text: och

text: 21 Skyddsgrundsdirektivet

text: artikel 4.4

text: 22 Se bl.a.

text: MIG 2007:16

text: och

text: MIG 2013:15

text: Prop. 1988/89:86 s. 154

text: , Skyddsgrundsdirektivet

text: artikel 9.1 a

text: 4 kap

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: och skyddsgrundsdirektivet

text: artikel 7

text: , särskilt då p.2

text: Se vidare RS/068/2021 Rättsligt ställningstagande Ett effektivt myndighetsskydd 26

text: SOU 2004:31

text: , Flyktingskap och könsrelaterad förföljelse, s. 126-127 27

text: Prop. 2005/06:6 s. 28

text: Metoden bygger på den så kallade DSSH-metoden (Difference, Stigma, Shame and Harm) som lärs ut i EU:s medlemsstaters gemensamma utbildningsmodul ”ETC Gender, gender identity and sexual orientation”, som även ges i Sverige 29 En cisperson är någon vars biologiska kön överensstämmer med deras juridiska, sociala och upplevda kön. Cis-person är motsatsen till en transperson.

text: Europaparlamentet och

text: rådets direktiv 2011/95/EU av den 13 december 2011

text: om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet (skyddsgrundsdirektivet)

nyckelord:
Praxis
Lagstiftning
Kvinnor
Förföljelse
Internflyktingar
Könsstympning
Utlänningslag
Genus
Människohandel
Sexuellt våld
Sur place
Exkludering
Beviskrav
Myndighetsskydd
Bevisvärde
Skyddsgrundsdirektivet

title: Utredning och bedömning av förföljelse på grund av kön avseende kvinnor

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Sammanfattning

text: Detta rättsliga ställningstagande ska ge stöd för utredning och bedömning av den framåtsyftande risken för kvinnor som åberopar förföljelse på grund av kön.

text: Bedömningen görs lämpligen i följande steg:

text: 1. Bedöm om den sökande har gjort sin tillhörighet till en samhällsgrupp som riskerar förföljelse på grund av kön sannolik. Grupptillhörigheten kan vara faktisk eller tillskriven. Sökandens tillhörighet till gruppen ska bevisvärderas i enlighet med metoden för prövning av tillförlitlighet- och trovärdighet.

text: 2. Bedöm situationen för den gruppen i den sökandes hemland utifrån relevant och aktuell landinformation. Det bör fastställas om gruppen är utsatt för övergrepp som till sin natur och omfattning utgör skyddsgrundande förföljelse och om personerna i gruppen kan få ett effektivt skydd av myndigheter.

text: 3. Bedöm om den sökande har gjort tidigare förföljelse eller skyddsgrundande behandling i hemlandet sannolik. Vid bedömningen ska sökandens uppgifter bevisvärderas enligt de vedertagna principerna för prövning av tillförlitlighet- och trovärdighet.

text: 4. Gör en framåtsyftande bedömning av den sökandes personliga risk. Som i alla asylärenden ska en individuell prövning göras där frågan är om det gjorts sannolikt att den sökande känner välgrundad fruktan för att utsättas för förföljelse vid ett återvändande.

text: 5. Om sökanden bedöms vara i behov av skydd på grund av tillhörighet till en grupp, som riskerar förföljelse på grund av kön, måste slutligen en bedömning göras av om det finns ett tillräckligt myndighetsskydd eller ett internflyktsalternativ.

text: 6. Var uppmärksam på att förföljelse på grund av kön även kan ingå som moment i andra förföljelsegrunder varför det kan vara nödvändigt att pröva de åberopade asylskälen i förhållande till samtliga förföljelsegrunder.

text: 7. Frågan om eventuellt uteslutande från att anses som flykting ska även beaktas.

text: 2. Bakgrund

text: Migrationsverket fick 2015 i uppdrag av regeringen att ta fram en handlingsplan för hur vi ska få ett jämställdhetsperspektiv i vår kärnverksamhet. Uppdraget resulterade i ”Handlingsplan för jämställdhetsintegrering – Migrationsverket 2016 − 2018”. Myndighetens arbete med jämställdhet har sedermera styrts av ”Migrationsverkets handlingsplan för likvärdig behandling 2019-2020”. Migrationsverket har genom en ändring i regleringsbrevet för 2020 fått ett förnyat uppdrag för 2021-2025 att fortsätta utveckla arbetet med jämställdhetsintegrering.

text: Uppdraget om jämställdhetsintegrering innebär bl.a. att vi ska motverka osakliga skillnader på grund av kön som rör asylsökande i handläggning, beslutsfattande och bemötande av kvinnor och män. Det innebär också att ett jämställdhetsperspektiv ska finnas i allt beslutfattande och att beslut i verksamheten ska fattas utifrån en medvetenhet om konsekvenser av beslutet för kvinnor och män.

text: För att uppnå likvärdig prövning och för att säkerställa att prövningen håller hög rättslig kvalitet, behöver bl.a. det rättsliga stödet avseende utredning och bedömning av kvinnors asylskäl beakta dessa frågor.

text: 3. Avgränsning

text: Genèvekonventionens flyktingdefinition är könsneutral men har historiskt sett tolkats ur ett manligt perspektiv med utgångspunkt i mäns erfarenhet av förföljelse. Kön lyftes fram som ett uttryckligt exempel på flyktinggrunden särskild samhällsgrupp. Detta skedde genom en ändring av flyktingdefinitionen i

text: utlänningslagen (2005:716)

text: år 2006. Enligt

text: utlänningslagen

text: kan både män och kvinnor utsättas för förföljelse på grund av kön.

text: Begreppet kön används i svensk lagstiftning för att beteckna inte bara biologiskt kön utan inbegriper även s.k. socialt kön eller kulturellt kön, dvs. även stereotypa föreställningar om hur män och kvinnor ska bete sig. Även transpersoner kan omfattas av begreppet kön om förföljelsen som riktas mot dem har sin grund i personernas förhållningssätt till könsidentiteten. Personer som har en könsöverskridande identitet eller riskerar förföljelse på grund av sitt könsuttryck och uppfattas avvikande från den rådande normen i samhället, kan utgöra en särskild samhällsgrupp som omfattas av begreppet kön.

text: Det här ställningstagandet belyser förföljelse på grund av kön med fokus på kvinnors asylskäl och ska ge stöd för utredning och bedömning av den framåtsyftande risken för kvinnor som åberopar skyddsskäl på grund av kön. Anledningen till denna avgränsning är att Migrationsverkets kvalitetsuppföljningar har påvisat att det finns ett särskilt behov av att lyfta fram kvinnor i asylprocessen. Med kvinnor avses här personer som själva identifierar sig som kvinnor och som riskerar förföljelse på grund av sitt kön. Transpersoner och intersexuella personer omfattas av ställningstagandet i den mån det är tillämpligt utifrån personens självidentifikation och asylberättelse. Rättsligt stöd för utredning och beslutsfattande för hbtqi-personer finns också i RS/015/2021.

text: 4. Gällande rätt

text: Se bilaga 2.

text: 5. Rättslig bedömning

text: 5.1 Kön och tillhörigheten till en viss samhällsgrupp

text: Enligt skyddsgrundsdirektivets definition är en samhällsgrupp en grupp där gruppens medlemmar har en gemensam väsentlig egenskap eller en gemensam bakgrund som inte kan ändras, eller när medlemmarna har en gemensam egenskap eller övertygelse som är så grundläggande för identiteten eller samvetet att de inte får tvingas avsvära sig den. Gruppen ska också ha en särskild identitet i det berörda landet eftersom den uppfattas som annorlunda än omgivningen. I direktivet anges också att könsrelaterade aspekter kan beaktas vid bedömningen av om en person 5 6 ska anses tillhöra en särskild samhällsgrupp. UNHCR har i sina riktlinjer uttalat att en korrekt tolkning av begreppet tillhörighet till en viss samhällsgrupp inrymmer såväl kön som sexuell läggning och att kvinnor och homosexuella kan utgöra exempel på sådana samhällsgrupper som avses i konventionens flyktingbegrepp.

text: Kön kan ensamt eller i förening med andra kännetecken grunda tillhörighet till en viss samhällsgrupp. Det finns inte något krav på sammanhållning eller samröre mellan gruppmedlemmarna. Vidare saknas gruppens storlek betydelse. Alla som tillhör gruppen behöver inte heller löpa risk för förföljelse.

text: I utredningen som föregick lagstiftningen om flyktingskap på grund av kön anges att bedömningen av förekomsten av en samhällsgrupp ska göras med utgångspunkt från den egenskap eller det kännetecken som är anledningen till att gruppens medlemmar förföljs. Oftast är det faktum att en person är av ett visst biologiskt kön inte det som definierar samhällsgruppen. Det tillkommer vanligtvis ytterligare en faktisk eller tillskriven egenskap som förenar människorna i gruppen. Exempelvis kan en flicka/kvinna tillhöra en viss klan som praktiserar könsstympning eller en familj där hedersmord tillämpas. Det är således en kombination av kvinnans kön och hennes tillhörighet till klanen eller familjen som kan utsätta henne för risker. Det blir således en bedömning i två steg. Ett exempel kan vara ”kvinnor från Iran som har haft en eller flera utomäktenskapliga sexuella förbindelser”, eller ”kvinnor från Afghanistan som saknar manligt nätverk”. Det kan även i dessa fall röra sig om en tillskriven grupptillhörighet, till exempel en kvinna som inte haft några utomäktenskapliga förbindelser men som av samhället anses ha haft det.

text: För att få flyktingstatus är det inte tillräckligt att vara kvinna i ett samhälle där förföljelse på grund av kön förekommer. Det krävs också att kvinnan lämnar en tillförlitlig berättelse om sitt skyddsbehov, att förföljelsen är tillräckligt allvarlig, att förföljelsen beror på hennes grupptillhörighet samt att kvinnan inte kan få skydd i hemlandet från myndigheterna eller vid internflykt. Det finns ingen uttömmande lista på vad som utgör kvinnors asylskäl. Riskbedömningen ska göras med utgångspunkt i omständigheterna i det enskilda ärendet.

text: Om asylskälen inte når upp till nivån för flyktingskap kan det ändå finnas grundad anledning att anta att en kvinna vid ett återvändande till hemlandet skulle löpa risk att straffas med döden eller att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling enligt

text: 4 kap. 2 § utlänningslagen

text: . En kvinna kan också löpa risk för social utstötning vid hemkomst varför det kan föreligga synnerligen ömmande omständigheter enligt

text: 5 kap. 6 § samma lag

text: 5.2 Olika typer av förföljelse kopplat till kön

text: Det finns två olika typer av förföljelse med koppling till kön, dels könsspecifik förföljelse som innebär att förföljelsemetoden är könsspecifik (val av förföljelsemetod beror på den drabbades biologiska kön och tar sig olika uttryck för män och kvinnor), dels könsrelaterad förföljelse som avser grunden för förföljelse (en kvinna förföljs därför att hon är kvinna).

text: Som exempel på könsspecifik förföljelse som drabbar kvinnor är vaginal våldtäkt, könsstympning eller tvångsmässigt utförd abort.

text: Exempel på könsrelaterad förföljelse är stränga straff som drabbar kvinnor som bryter mot sociala sedvänjor i samhället.

text: Det är viktigt att skilja på grunden till förföljelsen och själva förföljelsen. Begreppen är inte beroende av varandra och har heller ingen nödvändig koppling till varandra. Tvärtom kan de förekomma fristående från varandra:

text: ”Det förhållandet att en asylsökande riskerar könsspecifik förföljelse, t.ex. sexuella övergrepp, innebär inte nödvändigtvis att han eller hon löper risk för könsrelaterad förföljelse. Motsatsvis gäller att en person kan riskera könsrelaterad förföljelse även om förföljelsemetoden inte är könsspecifik.

text: Det finns företeelser, såsom könsstympning, som omfattas av båda begreppen. Ingreppet drabbar kvinnor och är per definition könsspecifik. Grunden till förföljelsen är dock könsrelaterad dvs. ett sätt att passa in i de normer i samhället som definierar vad som är en ”riktig kvinna”.

text: Könsrelaterad förföljelse kan definieras genom att den har sin orsak i rådande föreställningar om kön, i likhet med könsroller eller könsdiskriminering. Exempelvis kräver de sociala eller religiösa normerna i vissa länder att en kvinna bär slöja. Om hon inte gör det kan hon bli bestraffad med exempelvis piskning. Själva bestraffningen är inte könsspecifik, men orsaken till bestraffningen är hennes kön (män bestraffas inte om de inte bär slöja). En våldtäkt kan t.ex. förutom kön ha sin grund i kvinnans etnicitet, nationalitet, religion eller politiska åskådning. Flera förföljelsegrunder kan alltså vara tillämpliga samtidigt. Våldtäkt kan också förekomma som tortyrmetod, både mot män och kvinnor, och är då inte en könsspecifik förföljelsemetod.

text: 5.3 Kön i förhållande till andra flyktinggrunder

text: Förföljelse på grund av kön kan inrymmas under samtliga grunder för förföljelse i flyktingbestämmelsen. Orsakssambandet i flyktingdefinitionen är uppfyllt om någon av förföljelsegrunderna är en bidragande orsak till förföljelsen. Flera förföljelsegrunder kan finnas samtidigt. Exempelvis kan förföljelsegrunderna religion och politisk åskådning överlappa varandra och även vara relaterade till kön. Det förhållandet att en kvinna bryter mot religiösa föreskrifter eller sociala normer i ett land kan uppfattas som att hon är oppositionell eller som ett bevis på att hon har en oacceptabel religiös åskådning. Förföljelsegrunderna är likvärdiga i förhållande till varandra. Det kan därför vara nödvändigt att pröva de åberopade asylskälen i förhållande till samtliga förföljelsegrunder för att hitta den mest relevanta grunden. Detta får dock inte utesluta en helhetsbedömning.

text: 5.4 Sur place

text: Asylskäl kan även uppstå utanför hemlandet. Vanliga skäl för flyktingskap sur place är att det har skett genomgripande politiska förändringar i landet personen kommer ifrån eller att personen har deltagit i demonstrationer mot hemlandets regering. Kvinnors asylskäl som uppkommit i asyllandet kan se annorlunda ut än de klassiska asylskälen sur place. Exempelvis kan en kvinna som har skilt sig utanför hemlandet eller fått ett utomäktenskapligt barn eller lever på ett sätt som utmanar normen i hemlandet, riskera åtgärder som kan nå upp till förföljelse vid ett återvändande. Det kan också vara så att kvinnan först när hon befunnit sig utanför hemlandet en tid ändrar sin politiska uppfattning kring könsdiskriminerade lagar och könsroller eller på annat sätt utmanar normerna i hemlandet. Detta kan då leda till bestraffning vid ett återvändande.

text: 5.5 Utredning

text: För att säkerställa att utredningen sker efter ärendets beskaffenhet och för att fullfölja vår utredningsskyldighet är det av vikt att som utredare ha kunskap om kvinnans livsvillkor och sociala/politiska position i samhället för att kunna ställa relevanta frågor. Detta innebär att vi behöver vara inlästa på landinformation och att det finns aktuell landinformation om gruppens livsvillkor. Vid inläsning av landinformationen är det också viktigt att kvinnor inte betraktas som en homogen grupp. Det finns stora skillnader mellan kvinnors erfarenheter av förföljelse och möjligheter att undvika ytterligare förföljelse. Den enskilda kvinnans situation kan t.ex. bero på hennes etnicitet, nationalitet, klasstillhörighet, äktenskapliga status och utbildning. Det är därför viktigt att det görs en helhetsbedömning av alla relevanta omständigheter i ärendet.

text: Det är angeläget att utredaren noga informerar kvinnan om hennes ansvar att berätta om sina asylskäl. Det som kvinnor från andra delar av världen uppfattar som normalt i sina länder och som hör till deras vardag, kan vara grund för flyktingskap. För att Migrationsverket ska kunna uppfylla sin utredningsskyldighet behöver utredaren få sökanden att förstå vad som krävs samt skapa förutsättningar för sökanden att lämna alla relevanta uppgifter, till exempel utifrån myndighetens kunskap om kvinnor i sökandens hemland och vad som kan utgöra asylskäl. Utredningsmetoden ska syfta till att skapa bästa möjliga förutsättningar för sökanden att lämna relevant information och uppfylla sin bevisbörda. För att kvinnan senare under utredningen ska kunna lämna en detaljerad och fri berättelse bör utredaren försäkra sig om att hon har förstått den information som lämnats.

text: Kvinnor som i hemlandet eller under resan till Sverige utsatts för sexuellt våld, människohandel, förlust av ett barn m.m. kan vara traumatiserade vid utredningstillfället. Ett sådant trauma kan påverka minnet och leda till koncentrationssvårigheter. Vid utredning är det i dessa situationer ofta nödvändigt att ge kvinnan extra mycket tid för att tala om sina problem.

text: Precis som i alla andra ärenden är det i utredning av kvinnors asylskäl väsentligt att ge sökanden tillfälle att bemöta uppgifter som är vaga, oklara och motstridiga samt uppgifter som strider mot landinformation. Detta sker i första hand genom att handläggaren ställer kompletterande frågor för att klargöra om sökanden förstått frågan och om tolken översatt korrekt. Vid vaga uppgifter måste följd- och fördjupningsfrågor ställas.

text: Eftersom en del kvinnor, som är offer för t.ex. människohandel eller våld i hemmet, kan uppleva hot från make/människosmugglare/släktingar även i Sverige, kan det i vissa fall vara viktigt att förklara sekretessreglerna en extra gång under utredningen. Exempelvis vid våld i hemmet när maken är medsökande kan det vara befogat att förordna olika biträden till makarna.

text: I bilaga 1 till detta dokument presenteras en utredningsmetod som kan vara till hjälp vid utredning av förföljelse på grund av kön.

text: 5.6 Bevisvärdering

text: Bevisvärderingen ska alltid ske genom en tydlig och noggrann bedömning av tillförlitligheten av den lämnade berättelsen och trovärdigheten hos den sökande. Bevisvärderingen ska vara tydlig, noggrann och individualiserad.

text: Vid bevisvärdering av en asylsökande kvinnas identitet och hemvist är det viktigt att i landinformationen kontrollera om det i kvinnans hemland finns begränsningar för kvinnors möjlighet att få ut identitetshandlingar, resehandlingar och utresetillstånd. Begränsningar i form av att det krävs en manlig företrädare (fader/make/bror) är inte helt ovanliga och kan medföra att kvinnan har haft svårt att lämna landet legalt eller att klarlägga sin identitet. Om sökandens muntliga berättelse inte gör hennes ursprung och hemvist sannolik kan kunskapskontroll och språkanalys vara ett medel som stödjer hennes berättelse.

text: Vid bevisvärdering av kvinnors politiska aktivitet är det väsentligt att beakta att denna kan ta annan form än mäns politiska aktivitet och att aktiviteten ifråga, även av kvinnan själv, kan uppfattas som mindre betydelsefull (t.ex. att förse oppositionella med mat och husrum, leverera meddelanden m.m.). Kvinnors politiska aktivitet i patriarkala samhällen kan vara att motsätta sig diskriminerande lagar och normer. I dessa samhällen kan kvinnor som exempelvis kör bil, bor ensamma, bär läppstift eller vägrar bära slöja uppfattas som politiskt radikala på samma sätt som kvinnor som engagerar sig för mänskliga rättigheter, kvinnors rättigheter, mot könsstympning och tvångsäktenskap m.m. Att anmäla sin make för sexuellt våld eller våld i hemmet och att motsätta sig tvångsgifte kan också i vissa länder uppfattas som ett politiskt ställningstagande. Det förekommer att asylsökande kvinnor uppfattar sig som politiskt aktiva men har svårt att förklara hur deras aktivitet yttrat sig. Vid bevisvärdering bör kvinnors berättelse om politisk aktivitet därför värderas med stöd av landinformation om samhället.

text: I många kulturer anses skulden för våldtäkt och andra sexuella övergrepp ligga på kvinnan, som inte skyddat sin oskuld eller sexuella integritet. Detta kan medföra att kvinnor har svårt att berätta om dessa övergrepp på grund av skam, ångest och skuldkänslor. Vid bevisvärdering är det därför nödvändigt att ta hänsyn till att kvinnan kan ha haft svårt att lämna en detaljerad berättelse.

text: Skulle kvinnan åberopa könsrelaterad förföljelse först efter flera utredningar eller i ett sent skede av asylprocessen, kan hon bedömas ha giltig ursäkt om orsaken kan relateras till hennes kulturella bakgrund, tidigare traumatisering eller utsatthet eller annan orsak som kan påverka möjligheten för kvinnan att lämna en detaljerad berättelse.

text: Det är inte ovanligt att kvinnors asylskäl samverkar så att hon på kumulativa (adderande) grunder vid en framåtsyftande bedömning riskerar att hamna i en svår situation vid ett återvändande. Skyddsskäl måste dock hållas åtskilda från andra grunder för uppehållstillstånd. Vid bevisvärderingen är det därför väsentligt att utreda tillförlitligheten även av omständigheter som ensamt inte kan leda till ett skyddsbehov och göra en sammantagen bedömning av hennes situation vid ett återvändande.

text: 5.7 Beviskrav

text: Begreppen förföljelse och grunderna för förföljelse bör tolkas med stöd av internationella rättsprinciper, förarbeten och praxis. Tidigare förföljelse eller hot om sådan är en allvarlig indikation på att sökandens fruktan för förföljelse är välgrundad, om det inte finns goda skäl till att anta att förföljelsen inte kommer att upprepas. Det är omständigheterna vid tidpunkten för prövningen som ska ligga till grund för bedömningen och bedömningen ska vara framåtsyftande. Detta innebär att även om en person har utsatts för allvarliga övergrepp för många år sedan, ska skyddsbehovet prövas med utgångspunkt i landinformation avseende den situation som råder idag.

text: För att en asylsökande ska anses som flykting krävs att individen har en ”välgrundad fruktan” för förföljelse. För att den subjektiva fruktan ska godtas måste den ha fog för sig – den måste vara välgrundad. Det är alltså kvinnan som ska göra sannolikt att hon på grund av sina individuella omständigheter riskerar förföljelse vid ett återvändande till hemlandet. För att enskilda omständigheter ska nå upp till förföljelse ska de nå upp till en viss grad av allvarlighet.

text: Att förföljelse redan har ägt rum är inget krav men det ska finnas en verklig risk för att förföljelse kommer att ske vid ett återvändande.

text: Vid prövningen av risken för förföljelse, som innefattar företeelser som är accepterade i sökandens hemland, t.ex. arrangerade äktenskap/tvångsäktenskap eller könsstympning, är det nödvändigt att göra en noggrann utredning av om företeelsen redan ägt rum och vilken förföljelse/skada som då uppstod. Om företeelsen inte har ägt rum ska risken för att personen utsätts för företeelsen vara konkret − det är inte tillräckligt att risken är vag och diffus.

text: Den som på ett trovärdigt sätt lämnar en detaljerad och i övrigt tillförlitlig berättelse som indikerar risk för förföljelse har rätt att få tvivelsmålets fördel för de uppgifter som hon inte kan bevisa.

text: 5.8 Myndighetsskydd

text: Man bör uppmärksamma att asylskäl som kvinnor åberopar ibland felaktigt kan falla in under kategorin hot från enskilda. Reglerna om myndighetsskydd är därför ofta tillämpliga och därmed särskilt viktiga när kvinnors asylskäl prövas. Det är den asylsökande som ska göra sannolikt att det inte finns myndighetsskydd. Utredningsskyldigheten är dock delad mellan den asylsökande och Migrationsverket.

text: Att myndighetsskyddet i ett land måste bedömas vid hot från enskilda framgår både av

text: utlänningslagen

text: och av EU:s skyddsgrundsdirektiv. Bedömningen ska baseras på exakt och aktuell landinformation som ska inhämtas från relevanta källor. Även om det generellt kan finnas myndighetsskydd får man vara uppmärksam på att kvinnor på grund av sin underordnade ställning i många samhällen, ofta kan ha svårare att få sådant skydd. En individuell bedömning måste dock göras i varje ärende baserad på relevant landinformation. Om landinformation stödjer den sökandes uppgifter om att kvinnor har svårt att anmäla vissa typer av övergrepp bör den sökandes uppgifter om detta godtas. Om kvinnan har lämnat en detaljerad och i övrigt tillförlitlig berättelse, kan hennes uppgifter godtas, även om det saknas landinformation om tillgången till myndighetsskydd, eftersom hon har rätt att få tvivelsmålets fördel för de uppgifter som hon inte kan bevisa.

text: Enbart frånvaro av lagstiftning om diskriminering av kvinnors sociala ställning i ett land är inte tillräckligt för att konstatera att myndighetsskydd för kvinnor inte finns. En bedömning måste göras av om de rättsvårdande myndigheterna (polis, domstolar etc.) har vilja och förmåga att ingripa mot brott mot kvinnor. Förföljelse från enskilda kan anses utgöra skäl för asyl endast om landets myndigheter inte kan antas erbjuda trygghet mot skyddsgrundande behandling. Detta kan inte tolkas så att de rättsvårdande myndigheterna i ursprungslandet måste vara kapabla att erbjuda den sökande ett fullständigt skydd mot alla tänkbara brottsliga övergrepp. Detta är troligen inte möjligt i något samhällssystem. Det är avsaknaden av ett tillräckligt myndighetsskydd i det enskilda fallet som är avgörande.

text: Det finns begränsad vägledning i praxis och i doktrin beträffande vad som mer precist utgör ett godtagbart myndighetsskydd, dvs. ifråga om på vilken nivå myndigheternas skydd ska ligga för att vara godtagbart.

text: Migrationsöverdomstolen har i domar som behandlar myndighetsskydd använt sig av olika begrepp, främst; godtagbart, adekvat, tillräckligt och effektivt. Innebörden kan emellertid oavsett ordval antas vara densamma.

text: Ett godtagbart myndighetsskydd bör innehålla en juridisk process som med nödvändiga rättssäkerhetsgarantier medger att en polisanmälan om brott kan leda fram till en fällande dom. Begreppet får dock inte tolkas så att alla anmälningar om brott i samtliga fall – dvs. även i de fall där bevisning saknas eller gärningsmännen är okända − ska leda fram till en fällande dom.

text: I de fall där en kvinna utsatts för förföljelse av enskilda och vi funnit att det inte finns en omedelbar koppling mellan förföljelsen och någon av flyktinggrunderna, kan den sökande ändå komma att beviljas flyktingstatus om skälet till att myndigheterna inte skyddar henne är hennes kön. Kopplingen mellan förföljelsen och hennes tillhörighet till samhällsgruppen är statens diskriminerande syn på kvinnan.

text: 5.9 Internt flyktalternativ

text: Migrationsverket har bevisbördan för att ett internt flyktalternativ föreligger och det ankommer främst på Migrationsverket att identifiera det område i hemlandet som skulle kunna utgöra ett internt flyktalternativ i det enskilda asylärendet (

text: MIG 2009:4

text: För bedömning av om det finns ett internt flyktalternativ har det i förarbetena framhållits att särskilt kvinnors möjlighet till försörjning måste beaktas med försiktighet. I vissa länder är kvinnor som familjeförsörjare mer utsatta än män.

text: När det gäller de skäl som kvinnor ofta åberopar måste brist på manligt nätverk och övriga sociala problem särskilt uppmärksammas vid bedömning av om en kvinna rimligen kan förväntas kunna bosätta sig på internflyktsorten.

text: 5.10 Uteslutande (exklusion)

text: Även kvinnor kan delta i krig eller ha anknytning till militär, säkerhetstjänst eller grupper som kämpar mot regimen. Kvinnor kan alltså på ett eller annat sätt ha haft en position som medfört att de varit delaktiga i övergrepp. Vid sådana indikationer ska dessa omständigheter medföra en fördjupad utredning kring sökandens bakgrund och aktiviteter. Det kan därmed i ett enskilt ärende finnas en risk för att kvinnan har gjort sig skyldig till sådana handlingar som föranleder att hon ska uteslutas från att anses som flykting eller alternativt skyddsbehövande enligt 4 kap. 2 b-c §§

text: utlänningslagen

text: Bilaga 1 till RS/069/2021

text: 1. Metod för att utreda förföljelse på grund av kön

text: Denna metod lämpar sig i första hand för utredning av ärenden där kvinnan kan komma att riskera att utsättas förförföljelse i hemlandet på grund av att hon brutit mot familjens eller samhällets normer eller vägrat anpassa sig till en viss ”uppförandekodex”.

text: Inledningsvis ska den sökande få möjlighet att göra sin grupptillhörighet sannolik. Om kvinnan har en egenskap eller ett beteende som strider mot de normer som är uppställda för hur kvinnor förväntas vara eller agera i den kulturen, kan hon tillhöra en samhällsgrupp (kvinnor i X land som bryter mot norm Y eller Z) som riskerar förföljelse, vilket är det du ska utreda. Du bör därför börja med att kartlägga och förstå den kulturella kontext och normsystem som kvinnan levt i och därefter utreda hur sökanden själv passar in i de förväntningar som finns på kvinnor i hemlandet. Ju fler marginaliserade grupper kvinnan tillhör desto mer utsatt och maktlös riskerar hon att vara. Utredaren bör, så långt det är möjligt, sträva efter att ställa öppna frågor.

text: • Är hon ung? Barn och ungdomars perspektiv glöms bort i många samhällen. Är hon från landet, fattig, funktionsnedsatt eller saknar hon utbildning i ett land där rikedom, storstad och hälsa är normer som råder och som ger makt och inflytande i samhället? Är hon homo- eller bisexuell eller transperson i ett samhälle där heterosexualitet och cis-personer är norm?

text: • Vad förväntas av en kvinna i sökandens samhälle? Hur ser man på utbildning och arbete för kvinnor? Ses giftermål, barnafödande och hushållsarbete i familjesfären som kvinnors huvudsakliga uppgifter i livet? Förekommer tvångsäktenskap och hedersrelaterat våld i samhället? Är könsstympning norm? Hur ser man på våld mot kvinnor? Straffas våld mot kvinnor av rättsväsendet eller ses det som en familjeangelägenhet?

text: Nästa steg är att utröna om sökanden bryter mot några av de normer som råder för kvinnor i det samhälle hon kommer ifrån, om hon uppfattas eller uppfattar sig själv som annorlunda och om hon och andra som henne är stigmatiserade i hemlandet.

text: Kom ihåg att det också kan vara så att samhället tror att sökanden brutit mot normerna trots att så inte är fallet.

text: • Kan kvinnan beskriva kulturen, kvinnors situation och samhällslivet i hemlandet? Hur ställer hon sig själv till dem? • Vilka förväntningar fanns på kvinnan personligen och vad ville hon själv? Hur såg det ut i just hennes familj? • Ville hon bryta mot normen eller avvek hon från normerna genom att bara vara den hon är? På vilket sätt tog det sig uttryck? Om hon inte avvikit från normerna, fanns det en föreställning i familjen eller samhället om att hon hade gjort det? Varför? • Under vilka omständigheter insåg hon att det fanns ett glapp mellan det som förväntades av henne och hennes egen vilja eller handlingar? Hur gick hennes funderingar, tankar och känslor då? • Vad fick det här glappet för konsekvenser för henne? Känner hon till konsekvenserna för någon annan som avvikit från eller velat avvika från normerna? • Hur har hennes familj reagerat på den person som hon är, hennes tankar, hennes vilja och hennes handlande? Hur reagerade resten av omgivningen? När hennes familj och omgivning reagerade som de gjorde, hur kände hon då? Vad tänkte hon att de ansåg om henne? Hur kändes det? Varför reagerade de som de gjorde? Hur vet hon det? Vad sades vid tillfället? • Hur gick hennes tankar kring hennes egen framtid i det läget? Hur kommer det sig att tankarna gick så? • Har hon haft kontakt med föräldrar, syskon, släktningar, vänner eller bekanta sedan hon lämnade landet?

text: För att utröna om den identifierade samhällsgruppen riskerar förföljelse kan vi slutligen titta på om sökandens känslor, tankar och beteende generellt resulterar i någon slags sanktion, bestraffning eller förföljelse i samhället och om en bidragande orsak då brukar vara grupptillhörigheten.

text: • Vilka erfarenheter har hon själv av bestraffning och förföljelse? Vad vet hon om andras erfarenheter? Hur vet hon detta? • Vad utsattes hon för? Vem utsatte henne för det? Hur vet hon att det var dessa personer som utsatte henne? Varför utsattes hon? Hur vet hon varför hon utsattes? Vad sade de som utsatte henne? Några frågor som kan syfta både till att kartlägga grupptillhörigheten ytterligare och sambandet mellan denna och risken för framtida förföljelse är:

text: • Vad tror hon skulle hända henne om hon åkte tillbaka?

text: • Vilka skulle utsätta henne? Hur vet hon att de skulle göra det? Varför skulle de utsätta henne för detta? Hur vet hon varför de skulle utsätta henne för det?

text: Det slutliga steget är att utreda tillgången till myndighetsskydd och möjligheten till internflykt.

text: • Skulle kvinnan kunna få skydd av myndigheterna? Varför inte? Hur vet hon det? Hur har det sett ut för andra kvinnor? Hur vet hon det? Grundar sig bristen på skydd i en diskriminerande inställning till kvinnor (i så fall kan själva bristen på skydd vara könsrelaterad och generera flyktingstatus)? Kan kvinnor resa till och etablera sig på andra platser än hemorten? Hur ser samhället på kvinnor som gör det?

text: Kom ihåg att ju fler normer en person bryter mot, ju fler marginaliserade grupper en person tillhör, desto mindre makt och inflytande kommer den personen att ha över den egna situationen men också i samhället i stort. Detta påverkar inte bara sökandens utsatthet utan också tillgången till skydd i hemlandet. Slutligen ska uteslutande utredas.

text: Bilaga 2 till RS/069/2021

text: 1. Gällande rätt

text: 1.1 Tillämpliga lagrum

text: Utlänningslagen

text: Enligt

text: 4 kap 1 § utlänningslagen (2005:716)

text: avses med flykting i denna lag en utlänning som – befinner sig utanför det land som utlänningen är medborgare i, därför att han eller hon känner välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, nationalitet, religiös eller politisk uppfattning eller på grund av kön, sexuell läggning eller annan tillhörighet till en viss samhällsgrupp, och – inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, begagna sig av detta lands skydd. Detta gäller oberoende av om det är landets myndigheter som är ansvariga för att utlänningen riskerar att utsättas för förföljelse eller om dessa inte kan antas erbjuda trygghet mot förföljelse från enskilda. Som flykting ska även anses en utlänning som är statslös och som – av samma skäl som anges i

text: första stycket

text: befinner sig utanför det land där han eller hon tidigare har haft sin vanliga vistelseort, och – inte kan, eller på grund av sin fruktan inte vill, återvända dit. Skyddsgrundsdirektivet Artikel 9.2 f Förföljelse enligt punkt 1 (artikel A i Genèvekonventionen) kan bl.a. ta sig uttryck i könsspecifika handlingar.

text: Artikel 10.1 d

text: EU:s medlemsstater ska vid bedömningen av skälen till förföljelse bl.a. ta hänsyn till att en grupp ska anses utgöra en särskild samhällsgrupp, särskilt när gruppens medlemmar har en gemensam väsentlig egenskap eller en gemensam bakgrund som inte kan ändras, eller består av personer som har en gemensam egenskap eller övertygelse som är så grundläggande för identiteten eller samvetet att de inte får tvingas att avsvära sig den, och gruppen har en särskild identitet i det berörda landet eftersom den uppfattas som annorlunda än omgivningen. Vid bedömningen av om en person ska anses tillhöra en viss samhällsgrupp eller när ett karakteristiskt drag hos en sådan grupp ska fastställas ska vederbörlig hänsyn tas till könsrelaterade aspekter, inbegripet könsidentitet.

text: Artikel 7

text: 1. Skydd mot förföljelse eller allvarlig skada kan endast ges av

text: a) staten, eller

text: b) parter eller organisationer, inklusive internationella organisationer, som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium,

text: förutsatt att dessa är villiga och kapabla att erbjuda skydd i enlighet med punkt 2.

text: 2. Skydd mot förföljelse eller allvarlig skada måste vara verksamt och inte av en tillfällig natur. Ett sådant skydd ges normalt när aktörerna enligt punkt 1 a och b vidtar rimliga åtgärder för att förhindra att en person förföljs eller lider allvarlig skada, bl.a. genom att ombesörja att det finns ett effektivt rättssystem för avslöjande, åtal och bestraffning av handlingar som innebär förföljelse eller allvarlig skada, och när sökanden har tillgång till detta skydd.

text: Artikel 8

text: 1. Medlemsstaterna får som ett led i bedömningen av en ansökan om internationellt skydd besluta att en sökande inte är i behov av internationellt skydd om han eller hon i en del av ursprungslandet

text: a) inte känner någon välgrundad fruktan för förföljelse eller löper någon verklig risk för att lida allvarlig skada, eller

text: b) har tillgång till skydd mot förföljelse eller allvarlig skada enligt definitionen i artikel 7,

text: och han eller hon på ett säkert och lagligt sätt kan resa till och beviljas rätt till inresa i den delen av landet och rimligen kan förväntas bosätta sig där.

text: 2. Vid prövning av om en sökande känner en välgrundad fruktan för förföljelse eller löper en verklig risk för att lida allvarlig skada, eller har tillgång till skydd mot förföljelse eller allvarlig skada i en del av ursprungslandet i enlighet med punkt 1, ska medlemsstaterna, när de fattar beslut om ansökan, beakta de allmänna omständigheter som råder i den delen av landet och sökandens personliga förhållanden i enlighet med artikel 4.

text: För detta ändamål ska medlemsstaterna se till att exakt och aktuell information inhämtas från relevanta källor, såsom FN:s flyktingkommissariat och Europeiska stödkontoret för asylfrågor

text: 1.2 Viktigare rättsfall

text: Könsstympning

text: Europadomstolens dom den 7 juni 2016 i målet R.B.A.B. m.fl. mot Nederländerna, nr 7211/06.

text: Frågan om en flicka eller ung kvinna kommer att könsstympas i Sudan beror främst på hennes föräldrars val. Europadomstolen drar slutsatsen att frågan om en flicka eller ung kvinna kommer att könsstympas i Sudan främst beror på hennes föräldrars val, samt fastställer att föräldrar som motsätter sig könsstympning kan förhindra att deras döttrar utsätts för detta mot sin vilja.

text: MIG 2012:12

text: Migrationsöverdomstolen bedömer att tre systrar är flyktingar eftersom de bedömts känna en välgrundad fruktan för att utsättas för könsstympning vid ett återvändande till Somalia.

text: Sexuellt våld

text: Migrationsöverdomstolens avgörande den 21 juni 2012, mål nr UM 10483-10 och

text: Bakgrunden till Migrationsöverdomstolens prövning är två beslut från CATkommittén (se: Lifos nr. 23085 och 25509) och en dom från Europadomstolen (se: Lifos nr. 21494). CAT-kommittén fann i sina beslut att den höga risken att utsättas för sexuellt våld gjorde det omöjligt att identifiera särskilda områden i DRK som kunde anses säkra för kvinnor. CAT-kommittén drog därför slutsatsen att det inte finns någon plats i DRK där kvinnorna inte riskerade att utsättas för tortyr. Europadomstolen kommer till motsatt bedömning och finner efter en individuell prövning att det finns områden i landet dit en medborgare i DRK kan skickas tillbaka utan att det strider mot Europakonventionen. Frågan som var föremål för prövning i Migrationsöverdomstolen var således om alla kvinnor är skyddsbehövande gentemot DRK eller om det ska göras en individuell bedömning varvid hemvisten har betydelse. Migrationsöverdomstolen gör bedömningen att det finns områden dit en kongolesisk medborgare kan återsändas, så även en kongolesisk kvinna, utan att det strider mot vare sig

text: utlänningslagen

text: eller Sveriges internationella åtaganden.

text: Trafficking

text: UK Upper Tribunal: TD and AD CG [2016] UKUT 00092 (IAC)

text: Det finns ingen typisk profil av kvinnor från Albanien som utsatts för trafficking. De kan komma från alla delar av landet och från olika social bakgrund. Eftersom det albanska samhället är uppbyggt kring en hederskultur får dessa kvinnor svårt att integreras i sin hemort och även svårt att flytta till annan ort i landet. De som har barn, födda utanför äktenskapet, är mer utsatta. I vissa fall kan kvinnans familj tvinga henne att lämna bort barnet. Vissa kvinnor luras lämna Albanien för löften om äktenskap eller arbete. Andra kan ha haft kännedom om att de ska vara prostituerade i utlandet. Även om dessa inte kan sägas ha lämnat Albanien mot deras vilja så kan de bedömas vara utsatta för trafficking om de stått under kontroll av människohandlarna och därmed fått sin frihet begränsad. Under de senaste åren har albanska myndigheter vidtagit åtgärder för att stödja dessa kvinnor. Lagstiftningen har vidgats, det finns en nationell klagomekanism, en antitrafficking co-ordinator och extra träningsprogram för statliga tjänstemän. Det finns även ett återintegreringsprogram för offren, särskilda skyddade boenden.

text: Trots detta kommer en återvändande kvinna att utsättas för många utmaningar; t.ex. stigmatisering, isolation, ekonomisk osäkerhet, psykisk osäkerhet, rädsla av att bli hittad av familjen eller människohandlarna. Hur svår situationen blir för en enskild individ måste prövas genom en bedömning av samtliga omständigheter. Risk för ny trafficking är en realitet som kräver prövning av vilka faktorer som initierade den ursprungliga traffickingen, hennes personliga omständigheter, bakgrund, ålder m.m.

text: Det som är viktigt att utreda är bl.a.

text: 1) Social status och familjens ekonomiska status

text: 2) Utbildningsbakgrund

text: 3) Fysisk och psykisk hälsa

text: 4) Om sökande har ett utomäktenskapligt barn

text: 5) Hemvist – stad eller landsbygd

text: 6) Ålder

text: 7) Tillgängligt nätverk.

text: Social utsatthet som skyddsbehov

text: Europadomstolens dom den 20 juli 2010 i målet

text: N. mot Sverige

text: , nr 23505/09

text: En utvisning av en kvinna, som i Sverige har försökt skilja sig från sin make, till Afghanistan där hon nu saknar socialt nätverk skulle på kumulativa grunder innebära en kränkning av artikel 3. Vid en sammantagen bedömning anser Europadomstolen att det finns grundad anledning att tro att N om hon sänds tillbaka till Afghanistan skulle utsättas för olika kumulativa risker för behandling i strid med artikel 3 – från maken, hans familj, hennes egen familj och det afghanska samhället. En verkställighet av utvisningen skulle därmed stå i strid med artikel 3.

text: MIG 2010:6

text: Av den landinformation som tillförts målet framgår att Montenegro är ett starkt patriarkaliskt samhälle där våld mot kvinnor i hemmet i form av misshandel och våldtäkt är vanligt förekommande. Brotten anmäls emellertid sällan på grund av bristande förtroende för rättsväsendet och en samhällstradition som stigmatiserar våldtäktsoffer. Det framgår vidare att polisens arbete för att skydda kvinnor präglas av fördomar angående kvinnans ställning. Det är emellertid utrett i målet att myndigheterna i Montenegro har åtalat och dömt A:s svåger för den misshandel han utsatt henne för, vilket är det enda brott mot henne som de har fått kännedom om och som har polisanmälts. Av utredningen i målet framgår vidare att A har sökt och också fått hjälp från kvinnojour och psykolog i Montenegro. I sitt hemland har hon vidare både föräldrar samt systrar och bröder, som har hjälpt henne i samband med svågerns misshandel och resan till Sverige. Hon har alltså tillgång till både ett socialt och ett manligt nätverk där. På grund av detta finner Migrationsöverdomstolen att A inte har gjort sannolikt att hon löper en framtida risk för social utstötning eller för att få utstå andra svårigheter i hemlandet

text: Avsaknad av manligt nätverk

text: Europadomstolens dom den 10 september 2015 i målet

text: R.H. mot Sverige

text: , ansökan

text: nr 4601/14

text: Domstolen gör bedömningen att säkerhetssituationen i Mogadishu inte har försämrats sedan den bedömdes i målet K.A.B. v. Sweden (september 2013). Domstolen konstaterar dock att en kvinna som återvänder till Mogadishu och saknar ett manligt nätverk som kan ge skydd, riskerar att utsättas för omänsklig eller förnedrande behandling enligt

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: Myndighetsskydd

text: MIG 2008:39

text: När myndigheternas ovilja att bereda en enskild skydd från misshandel av f.d. make beror på sociala och kulturella strukturer och det förhållandet att den enskilda är en kvinna, har flyktinggrundande förföljelse på grund av kön ansetts föreligga. Ett rimligt internt flyktalternativ har bedömts tillräckligt, eftersom den enskilda kunnat erbjudas myndigheternas skydd i en annan del av hemlandet även om hon saknade social förankring där, då hon inte vid ett återvändande skulle komma att mötas av otillbörliga umbäranden ur humanitär synvinkel.

text: MIG 2011:6

text: I KRG-området i Irak befanns myndighetsskyddet inte ligga på en sådan nivå att man regelmässigt kunde utgå från att det fanns ett effektivt skydd. En minderårig flicka som åberopade hedersrelaterat våld som utgick från hennes familj ansågs inte kunna få ett effektivt skydd av myndigheterna i KRG.

text: Internt flyktalternativ

text: MIG 2011:8

text: En kvinna från södra Somalia har gjort sannolikt att hon hyser en välgrundad fruktan för att utsättas för övergrepp. Hennes möjligheter att få ett effektivt skydd i den del av hemlandet där hon är hemmahörande har bedömts som i det närmaste obefintliga och flyktinggrundande förföljelse på grund av kön har ansetts föreligga.

text: Vid bedömningen av om det funnits ett rimligt internt flyktalternativ har beaktats att hon har anknytning även till en annan del av hemlandet och att den förföljelse som gör att hon är att betrakta som flykting i första hand utgår från hennes manliga nätverk där. Hon bedömdes därför inte ha ett intern flyktalternativ.

text: Europadomstolens dom den 27 mars 2014 i målet W.H. mot Sverige (ansökan nr

text: Utvisning av en ensamstående mandeisk kvinna till Irak strider inte mot artikel 3 (förbud mot omänsklig eller förnedrande behandling och/eller bestraffning) i Europakonventionen eftersom det fanns ett inre flyktalternativ i irakiska Kurdistan (KRI).

text: MIG 2008:39

text: MIG 2009:4

text: För att ett internt flyktalternativ ska kunna anses föreligga måste det dels vara fråga om ett relevant alternativ, dvs. att den enskilde måste på annan ort eller annat område ha tillgång till ett effektivt skydd, dels vara rimligt att utlänningen begagnar sig av ett sådant alternativ. Migrationsverket har bevisbördan för att ett internt flyktalternativ föreligger och det ankommer företrädesvis på Migrationsverket att identifiera det område i hemlandet som skulle kunna utgöra ett internt flyktalternativ i det enskilda fallet. En asylsökande som har bedömts hysa en välgrundad fruktan för att vid ett återvändande till hemorten utsättas för omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, har ansetts sakna ett relevant internt flyktalternativ och beviljats permanent uppehållstillstånd som skyddsbehövande.

text: MIG 2010:10

text: Vid prövning av en asylsökandes möjlighet till internflykt ska individens personliga förhållanden och möjligheten att bosätta sig tillsammans med sin familj i det utpekade området väga tungt vid prövningen av om det kan anses rimligt att personen hänvisas till internflykt. Denna prövning ska göras även om övriga familjemedlemmar inte befinner sig i Sverige under förutsättning att familjen avser att återförenas. De familjemedlemmar som ska beaktas vid denna prövning är i vart fall den enskildes make/maka samt minderåriga barn.

text: MIG 2013:2

text: Frågan om ett internt flyktalternativ föreligger ingår som en del i prövningen av om en person är flykting eller skyddsbehövande. Det ankommer på migrationsdomstolen att se till att detta blir prövat i målet.


doctype: stallningstagande

text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och

text: utlänningsförordningens

text: bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 4.0 Friskrivningsklausul RA/066/2021 2026-03-16 3.0 2.5.1. RA/017/2026 1, 2.1, 2.2 (även omrubricerat från 2.1), 2.3 (omrubricerat från 2.2), 2.4 (omrubricerat från 2.3), 2.4.2 (borttaget), 2.5 (även omrubricerat 2025-04-10 2.0 från 2.4), 2.5.1 (även omrubricerat från 2.4.1), RA/033/2025 2.5.2 (även omrubricerat från 2.4.3), 2.6 (omrubricerat från 2.5), 2.7 (omrubricerat från 2.6), 3.1, 3.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.3.1, 4.4, 4.6

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU

text: om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (omarbetning).

text: MIG 2006:7

text: och

text: MIG 2014:22

text: RS/009/2020, se https://lifos.migrationsverket.se/dokument?documentSummaryId=47853

text: Prop. 1988/89:86 s. 198

text: . 5

text: Prop. 2009/10:31 s. 179

text: Prop. 2016/17:17 s. 71

text: Migrationsverket. Migrationsverkets föreskrifter om förteckning över säkra ursprungsländer. https:// /Om-Migrationsverket/Var-verksamhet/Styrning-ochuppfoljning/Foreskrifter.html 8 Se art. 36.1 asylprocedurdirektivet. 9 Se

text: prop. 2020/21:71 s. 13

text: . Jämför artikel 9 i skyddsgrundsdirektivet,

text: om vad som kan utgöra förföljelse.

text: Ett land ska betraktas som ett säkert ursprungsland om det på grundval av den rättsliga situationen, tillämpningen av lagstiftningen inom ett demokratiskt system och de allmänna politiska förhållandena framgår att det allmänt och genomgående inte förekommer någon förföljelse enligt artikel 9 i det omarbetade skyddsgrundsdirektivet, samt ingen tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning och inget hot på grund av urskillningslöst våld i situationer av internationell eller intern väpnad konflikt. Vid denna bedömning ska man bl.a. beakta i vilken utsträckning skydd mot förföljelse eller misshandel ges genom att undersöka a) landets berörda lagar och förordningar och på vilket sätt de tillämpas, b) hur landet iakttar de rättigheter och friheter som är fastställda i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) och/eller i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och/eller Förenta nationernas konvention mot tortyr, särskilt de rättigheter från vilka det inte går att göra undantag enligt

text: artikel 15.2 i Europakonventionen

text: , c) hur landet iakttar principen om ”non-refoulement” i enlighet med 1951 års konvention angående flyktingars rättsliga ställning (Genèvekonventionen), d) om landet tillhandahåller ett system med effektiva rättsmedel mot överträdelser av dessa rättigheter och friheter. 11 Se

text: prop. 2020/21:71 s. 12

text: f. 12 Se

text: prop. 2020/21:71 s. 14

text: f. 13 CV mot Ministerstvo vnitra České republiky, Odbor azylové a migrační politiky.

text: Se

text: prop. 2020/21:71 s. 16

text: f och s. 28. Migrationsverket har även i ett särskilt beslut RA/128/2021 om metod och kriterier för bedömning av säkra ursprungsländer redogjort för hur begreppen bör tolkas. 15 Se vidare rättslig styrning om begreppet ”effektivt myndighetsskydd” i Migrationsverkets rättsliga ställningstagande RS/068/2021, se https://lifos.migrationsverket.se/dokument?documentSummaryId=45491

text: Utredningen ”Uppenbart ogrundade ansökningar och fastställande av säkra ursprungsländer”,

text: Ds 2020:2, s. 49

text: . 17 Se

text: prop. 2020/21:71 s. 20

text: . 18 Se

text: prop. 2020/21:71 s. 20

text: och

text: Se t. ex.

text: MIG 2007:48

text: och

text: MIG 2010:23

text: . 20 Se asylprotokollet i Amsterdamfördraget, http://eurlex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=CELEX:12006E/PRO/29:SV:NOT 21 Se t.ex.

text: 8 kap. 11 § utlänningslagen

text: Viseringsfri tid är 90 dagar från inresan i Schengenområdet. Detta framgår av art. 4.1 och bilaga II i förordning

text: (EU) 2018/1806

text: om fastställande av förteckningen över tredje länder vars medborgare är skyldiga att inneha visering när de passerar de yttre gränserna och av förteckningen över de tredje länder vars medborgare är undantagna från detta krav. I bilaga I respektive II till förordningen finns förteckningar över länder vars medborgare är viseringsskyldiga respektive viseringsfria. 23

text: Prop. 2015/16:147 s. 10

text: f. 24 Se artikel 24 i asylprocedurdirektivet. Det har inte införts någon särskild reglering om detta i svensk lag, utan det anses följa av Migrationsverkets utrednings- och serviceskyldighet att ge sökanden stöd och vägledning under asylprocessen, se

text: prop. 2016/17:17 s. 56

text: ff.

text: Angående utredning av personer som utsatts för människohandel, se Migrationsverkets övergripande och processpecifika stöd om misstänkt människohandel/människoexploatering. Publicerat på Migrationsverkets intranät under Vår styrning/Processer/Frågor för alla processer/Människohandel. 26 Vägledning om särskilda förfarandegarantier finns i Migrationsverkets Handbok för processområde asyl och rutinen ”Ta ställning till särskilda behov”. 27

text: Artikel 24.3

text: asylprocedurdirektivet. 28

text: Artikel 20.3

text: asylprocedurdirektivet och

text: prop. 2016/17:17 s. 54

text: f. 29

text: Prop. 2009/10:31 s. 194

text: Prop. 2020/21:71 s. 22

text: f. 31 Se

text: 8 kap. 10 f § utlänningsförordningen

text: . 32

text: Prop. 2020/21:71 s. 19

text: f.

text: Prop. 2020/21:71 s. 19

text: f.

text: Prop. 2020/21:71 s. 20

text: . 35 Se

text: prop. 2011/12:60 s. 32

text: . 36 Se

text: MIG 2008:19

text: och

text: MIG 2015:23

text: om vad som kan utgöra särskilda skäl att inte meddela återreseförbud. 37

text: Prop. 2016/17:17 s. 84

text: , jfr även

text: prop. 2020/21:71 s. 21

text: . 38 Se dom i

text: mål C-181/16

text: (Gnandi), p. 62–67.

text: RK/001/2020, se https://lifos.migrationsverket.se/dokument?documentSummaryId=44644 40

text: Prop. 2016/17:17 s. 84

nyckelord: Praxis Lagstiftning Återreseförbud Preskription

publisher: Migrationsverket

status: gällande

title: Avvisning med omedelbar verkställighet till hemlandet inklusive säkra ursprungsländer

org: migr

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

type: rubrik

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen. Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

type: stycke

text: Ogrundade ansökningar, inklusive säkra ursprungsländer 1. Bakgrund

text: Detta rättsliga ställningstagande ger vägledning för bedömning av under vilka förutsättningar en asylansökan kan ses som uppenbart ogrundad och då Migrationsverket bör besluta om omedelbar verkställighet till hemlandet. Det här ställningstagandet ger därmed vägledning för bl.a. de asylansökningar då reglerna om ett så kallat säkert ursprungsland tillämpas. Det ges även stöd för handläggning av sådana ärenden.

text: Huvudregeln i svensk rätt är att ett beslut om avvisning eller utvisning som fattats i samband med att en ansökan om asyl (dvs. skyddsstatus) har avslagits inte får verkställas innan beslutet fått laga kraft; se

text: 12 kap. 8 a § utlänningslagen (2005:716)

text: I

text: 8 kap. 19 § utlänningslagen

text: finns undantag från denna huvudregel. Där anges att Migrationsverket får besluta om att beslut om avvisning i samband med en asylansökan får verkställas även om det inte har fått laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet) om asylansökan bedöms som uppenbart ogrundad och det är uppenbart att uppehållstillstånd inte ska beviljas på annan grund.

text: 2. Grunder för att anse en asylansökan som uppenbart ogrundad

text: 2.1 Grunder för att anse en asylansökan som uppenbart ogrundad

text: Asylprocedurdirektivet Enligt artikel 32.2 asylprocedurdirektivet får en asylansökan anses vara uppenbart ogrundad i de situationer som avses i art. 31.8 i direktivet, om de definieras på detta sätt i nationell rätt.

text: Tre av dessa situationer har genomförts i svensk rätt.

text: • Art. 31.8 a) avser den situationen att den sökande endast åberopar skäl som saknar betydelse för bedömningen av rätten till internationellt skydd (flyktingstatus eller status som subsidiärt/alternativt skyddsbehövande).

text: • Enligt art. 31.8 b) kan en ansökan anses som uppenbart ogrundad om den sökande kommer från ett säkert ursprungsland. • Enligt art. 31.8 e) kan en ansökan anses som uppenbart ogrundad om den sökande har lämnat uppenbart inkonsekventa och motsägelsefulla, klart falska eller uppenbart osannolika uppgifter som motsäger tillräckligt kontrollerad information om ursprungslandet som gör att påståendet om rätt till internationellt skydd uppenbart är föga övertygande. Rättsföljden av att en ansökan anses som uppenbart ogrundad innebär att den sökande inte har rätt att stanna kvar i medlemsstaten under den tiden ett överklagande prövas i domstol (art. 46.6 a asylprocedurdirektivet).

text: Utlänningslagen

text: Beslut om avvisning av en person kan fattas fram till tre månader efter att personen ansökt om uppehållstillstånd efter ankomsten till landet. Efter tre månader måste det fattas beslut om utvisning (se

text: 8 kap. 6 § utlänningslagen

text: I

text: 8 kap. 19 § första stycket utlänningslagen

text: anges att Migrationsverket får besluta om att beslut om avvisning i samband med en asylansökan får verkställas även om det inte har fått laga kraft (avvisning med omedelbar verkställighet) om asylansökan bedöms som uppenbart ogrundad och det är uppenbart att uppehållstillstånd inte ska beviljas på annan grund. I punkterna i andra stycket anges i vilka fall detta får ske. Dessa grunder motsvarar artiklarna 31.8 a, b respektive e i asylprocedurdirektivet och beskrivs närmare nedan.

text: 2.2 Prövningsordning och en klar bedömning av ”uppenbart”

text: Förutom att ett av villkoren i de tre grunderna i

text: 8 kap. 19 § andra stycket utlänningslagen

text: ska vara uppfyllda, krävs det därutöver en generell bedömning av rätt till uppehållstillstånd. Det ska vara uppenbart att uppehållstillstånd inte ska beviljas på någon annan grund för att beslut om avvisning med omedelbar verkställighet ska kunna fattas. Det betyder att man först måste bedöma om villkoren för någon av de tre punkterna är uppfyllda och därefter bedöma om det finns någon annan grund för att bevilja uppehållstillstånd.

text: En första utgångspunkt i alla asylärenden är att prövningen och bedömningen måste ske individuellt. Av förarbeten och Migrationsöverdomstolens praxis framgår att rekvisitet ”uppenbart ogrundad” förutsätter att bedömningen är helt klar och inte kräver några ytterligare överväganden. Det måste stå helt klart att personen inte riskerar förföljelse eller annan skyddsgrundande behandling efter återvändande till hemlandet. I rekvisitet ”uppenbart” ligger även att bedömningen inte får vara alltför schablonartad och t.ex. baseras på enbart det förhållandet att sökanden tillhör en viss nationalitet för vilkas medlemmar asyl normalt inte beviljas. Prövningen av om det uppenbart saknas skäl för uppehållstillstånd måste alltid grundas på omständigheterna i det enskilda fallet. Vid tveksamhet måste utlänningens intresse väga tyngre. Detta gäller även då den sökande kommer från ett s.k. säkert ursprungsland.

text: Att en asylansökan bedöms vara uppenbart ogrundad innebär också att det ska stå klart att det inte finns någon annan grund för att bevilja uppehållstillstånd, t.ex. på grund av anknytning eller hälsoskäl.

text: Asylansökningar från ensamkommande barn är inte generellt undantagna från att processas i ordningen för beslut med omedelbar verkställighet, inklusive säkra ursprungsländer. Det får göras en individuell bedömning utifrån bl.a. anförda skäl och barnets ålder. Vid utredningen och bedömningen i det enskilda fallet bör beaktas att det rör sig om barn. Även om det inte bedöms finnas skyddsskäl, kan barn beviljas uppehållstillstånd i större utsträckning än vuxna, vilket minskar utrymmet för att anse en asylansökan som uppenbart ogrundad. För prövning av uppehållstillstånd för barn, se Migrationsverkets rättsliga ställningstagande angående prövning av barns bästa .

text: 2.3 Åberopade skäl utgör inte skyddsskäl

text: När en person endast åberopar uppgifter som saknar betydelse för prövningen om det föreligger någon av skyddsgrunderna enligt reglerna i

text: 4 kap.

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: , kan en asylansökan bedömas vara uppenbart ogrundad. Detta kommer till uttryck i ordalydelsen i

text: 8 kap. 19 § andra stycket 1 utlänningslagen

text: och har sin motsvarighet i artikel 31.8 a asylprocedurdirektivet.

text: Vid genomförandet av det omarbetade asylprocedurdirektivet i svensk rätt ansåg regeringen att svensk rätt överensstämmer med direktivet i fråga om när en asylansökan kan anses som uppenbart ogrundad. För att tydliggöra detta utformades bestämmelsen så en asylansökan kan anses uppenbart ogrundad om de uppgifter som utlänningen åberopar saknar betydelse för prövningen av ansökan om skydd eller saknar tillförlitlighet.

text: När den sökande endast åberopar ekonomiska eller sociala skäl anses uppgifterna sakna betydelse för en ansökan om skydd. En sökande som endast åberopar sådana skäl för ansökan kan avvisas med omedelbar verkställighet oavsett vilket land den sökande kommer från, under förutsättning av att de skäl som åberopas i det individuella fallet inte utgör skyddsskäl. Det ska också vara uppenbart att det inte finns andra grunder att bevilja uppehållstillstånd.

text: 2.4 Osanna eller oriktiga uppgifter i alla väsentliga delar

text: I

text: 8 kap. 19 § andra stycket 2 utlänningslagen

text: anges att en asylansökan kan anses som ogrundad om personens uppgifter saknar tillförlitlighet. Grunden motsvaras av artikel 31.8 e i asylprocedurdirektivet.

text: I asylprocedurdirektivet anges att det är fråga om ansökningar där den sökande har lämnat uppenbart inkonsekventa och motsägelsefulla uppgifter. Detsamma gäller klart falska eller uppenbart osannolika uppgifter som motsäger tillräckligt kontrollerad information om ursprungslandet på ett sätt som gör att hans eller hennes påstående om rätt att betraktas som en person som beviljats internationellt skydd är föga övertygande.

text: Det kan t.ex. röra sig om oriktiga uppgifter om identitet och hemvist eller klart motstridiga uppgifter om asylskälen.

text: I tidigare förarbeten till bestämmelsen i

text: utlänningslagen

text: uttalades att ett exempel kan vara att det står klart att utlänningens uppgifter är osanna i alla väsentliga delar.

text: I samband med att 2005 års asylprocedurdirektiv genomfördes i svensk rätt anförde regeringen bl.a. att möjligheten att förordna att verkets beslut om avvisning får verkställas även om det inte har vunnit laga kraft, om det är uppenbart att det inte finns grund för asyl och att uppehållstillstånd inte heller ska beviljas på någon annan grund, bör finnas kvar.

text: Vid genomförandet av det omarbetade asylprocedurdirektivet ansåg regeringen att svensk rätt överensstämmer med direktivet i fråga om när en asylansökan kan anses som uppenbart ogrundad. Det tydliggjordes dock att en asylansökan kan anses uppenbart ogrundad om de uppgifter som utlänningen åberopar saknar betydelse för prövningen av ansökan eller saknar tillförlitlighet. Regeringen framhöll att bedömningen av om en ansökan är uppenbart ogrundad även fortsättningsvis ska göras utifrån de förarbetsuttalanden som redogörs för ovan.

text: Uppenbarhetsrekvisitet förutsätter att bedömningen av otillräckliga eller osanna uppgifter är helt klar. Så snart några mer ingående överväganden behöver göras om tilltron till sådana uppgifter som kan vara asylgrundande är det inte möjligt att förordna att avvisningsbeslutet får verkställas direkt.

text: Normalt är det svårt att tillämpa bestämmelsen i s.k. tillförlitlighetsärenden och bedömningen måste ske med stor försiktighet.

text: 2.5 Otillräckliga asylskäl kopplade till myndighetsskydd i säkra ursprungsländer

text: Enligt artikel 31.8 b) i det omarbetade asylprocedurdirektivet kan en asylansökan anses som uppenbart ogrundad om en sökande kommer från ett säkert ursprungsland enligt direktivet. I artiklarna 36 och 37 finns bestämmelser om säkra ursprungsländer. Artikel 31.8 b) är, som beskrivs nedan, nu genomförd i

text: 8 kap. 19 § andra stycket 3 utlänningslagen

text: I EU-domstolens dom den 25 juli 2018 i

text: mål C-404/17

text: (A mot Migrationsverket) uttalar domstolen att det inte är möjligt för en medlemsstat och dess myndigheter att anse en asylansökan som uppenbart ogrundad och då åberopa den presumtionen som finns för säkra ursprungsländer (att det finns ett tillräckligt skydd i ursprungslandet), om medlemsstaten inte har genomfört nationella bestämmelser om säkra ursprungsländer.

text: Medlemsstaterna ska härvid utse säkra ursprungsländer i enlighet med bestämmelserna i artikel 36 och 37 i direktivet, vilket innebär att den nationella lagstiftaren ska anta en förteckning över säkra ursprungsländer utifrån vissa kriterier i direktivet samt besluta om närmare regler om tillämpningen.

text: Efter EU-domstolens dom har Sverige genomfört asylprocedurdirektivets bestämmelser om säkra ursprungsländer i

text: 1 kap. 6 a § utlänningslagen

text: och

text: 8 kap. 19 § andra stycket 3 samma lag

text: . Migrationsverket har, efter regeringens bemyndigande i

text: 4 kap. 2 a § utlänningsförordningen (2006:97)

text: , upprättat en förteckning över säkra ursprungsländer. Den återfinns i föreskrifter i Migrationsverkets författningssamling (MIGRFS). Migrationsverket har, efter att ha gått igenom landinformation och gjort en rättslig analys, bedömt att de länder som räknas upp i förteckningen uppfyller villkoren för att betecknas som säkra ursprungsländer.

text: Förteckningen över säkra ursprungsländer är uttömmande. Det betyder alltså att man endast kan besluta om omedelbar avvisning på grund av att sökanden kommer från ett säkert ursprungsland om sökanden kommer från ett land som finns upptaget på förteckningen. Därutöver krävs också att landet är säkert för den aktuella sökanden, vilket berörs närmare nedan under avsnitt 2.4.2.

text: Förteckningen ska ses över regelbundet. Den kan förändras om ett land inte längre anses uppfylla villkoren för att betecknas som ett säkert ursprungsland. Det kan också i framtiden komma att införas andra länder på förteckningen. Det är alltså viktigt att man vid beslutsfattandet alltid har tillgång till den aktuella förteckningen som finns i MIGRFS.

text: Det är endast tredjeländer, dvs. länder utanför EU, som kan vara säkra ursprungsländer. Därför finns inte EU:s medlemsstater med i förteckningen. Se under avsnitt 3.1 nedan om vad som gäller för asylsökande från EU:s medlemsstater.

text: 2.5.1 Definition av och krav på ett säkert ursprungsland

text: Som nämnts ovan innehåller Migrationsverkets föreskrifter om förteckning över säkra ursprungsländer en uttömmande uppräkning av säkra ursprungsländer. Här följer en närmare redogörelse för det som har legat till grund för Migrationsverkets bedömning. I

text: 1 kap. 6 a § utlänningslagen

text: definieras ett säkert ursprungsland som ett land där det allmänt och genomgående inte förekommer förföljelse, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller hot på grund av urskillningslöst våld med anledning av en yttre eller inre väpnad konflikt enligt 4 kap. 1 eller 2

text: utlänningslagen

text: . Även barnspecifika handlingar kan utgöra förföljelse eller skyddsgrundande behandling, vilket ska beaktas när det bedöms om ett land är ett säkert ursprungsland.

text: Vid bedömningen av om ett land ska anses vara säkert ska den rättsliga situationen och de politiska förhållandena i landet beaktas.

text: Definitionen härrör från den definition som finns i bilaga 1 till asylprocedurdirektivet.

text: Med ”allmänt och genomgående” menas att det ska vara en generellt rådande situation med viss kontinuitet. I skäl 42 i direktivet anges att fastställandet av ett tredjeland som ett säkert ursprungsland inte garanterar någon absolut säkerhet för medborgare i dessa länder. Hänsyn kan endast tas till de allmänna civila, rättsliga och politiska förhållandena i landet samt till huruvida aktörer som utövar förföljelse, tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning i praktiken åläggs sanktioner om de befinns skyldiga i det landet.

text: Den rättsliga situationen i landet ska beaktas. Därav följer att det måste undersökas aktuella lagar och förordningar och på vilket sätt de tillämpas. Det ska även undersökas hur landet iakttar de rättigheter och friheter som är fastställda i Europakonventionen och/eller i den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter och/eller Förenta nationernas konvention mot tortyr, hur landet iakttar principen om ”non-refoulement” och om landet tillhandahåller ett system med effektiva rättsmedel mot överträdelser av dessa 12 13 rättigheter och friheter. EU-domstolen har i sitt avgörande i

text: mål C-406/22

text: uttalat att ett tredjeland inte upphör att uppfylla kriterierna för att kunna betecknas som säkert ursprungsland enbart på grund av att det åberopar rätten att, med tillämpning av artikel 15 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, som undertecknades i Rom den 4 november 1950, göra avvikelser från konventionsförpliktelserna. Det ankommer emellertid på de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som har fastställt tredjelandet som säkert ursprungsland att göra en bedömning av huruvida villkoren för att genomföra denna rätt kan innebära att beteckningen ska ifrågasättas.

text: Till skillnad från i det första asylprocedurdirektivet från 2005 finns det inte utrymme i det nuvarande direktivet att betrakta endast en del av ett land som säkert, eller att anse att landet eller en del av landet är säkert för en särskild grupp personer. Det är alltså endast hela länder som kan anses vara säkra ursprungsländer.

text: I förarbetena anges att det ska göras en helhetsbedömning av om det ”allmänt och genomgående” inte förekommer förföljelse eller skyddsgrundande behandling. Det ska vara fråga om en generellt rådande situation med viss kontinuitet. I förarbetena understryks att skyddet i landet ska vara genomgående.

text: Vid en ordalydelsetolkning av begreppet ”genomgående” framstår det som att utrymmet för att genom en helhetsbedömning anse att ett land är säkert trots att alla delar av landet inte uppfyller kriterierna är litet. Att så är fallet har fastslagits av EU-domstolen i ovan nämnda

text: mål C-406/22

text: , där domstolen uttalade att artikel 37 i det omarbetade asylprocedurdirektivet utgör hinder för att ett tredjeland fastställs som säkert ursprungsland när de materiella kriterierna i bilaga I till direktivet inte är uppfyllda på vissa delar av territoriet. EU-domstolen har även i sitt avgörande i de förenade målen

text: (Alace) och

text: (Canpelli) uttalat sig om förutsättningarna för att kunna beteckna ett land som säkert ursprungsland. I avgörandet fastslog domstolen att nationella myndigheter inte kan fastställa ett tredjeland som ett säkert ursprungsland om det finns grupper i befolkningen för vilka landet inte är säkert. Att göra undantag för vissa kategorier av personer är, enligt den nuvarande lagstiftningen, inte tillåtet. Landet i fråga ska vara allmänt säkert för hela befolkningen, och inte bara för delar av befolkningen.

text: Kriterierna för fastställande av ett tredjeland som säkert ursprungsland måste således vara uppfyllda på hela landets territorium.

text: 2.5.2 Presumtionen om myndighetsskydd i säkra ursprungsländer och att bryta presumtionen

text: För de länder som är upptagna på förteckningen över säkra ursprungsländer finns det en presumtion för att det allmänt och genomgående inte förekommer förföljelse eller skyddsgrundande behandling från staten eller myndigheterna.

text: För det fall att det är privata aktörer, t.ex. enskilda personer eller organisationer, som står för den skyddsgrundande behandling som åberopas, finns det en presumtion för att myndigheterna kan och vill ge ett tillräckligt, effektivt, skydd.

text: Presumtionen för att det finns ett myndighetsskydd är motbevisbar, d.v.s. den kan brytas av den sökande. Detta kan ske genom att den sökande lägger fram allvarliga skäl för att landet inte är säkert just för den individuella sökanden. Här måste det alltså ske en individuell bedömning.

text: Bedömningen av sökandens individuella skäl ska göras mot bakgrund av att landet generellt har ansetts vara ett säkert land att återvända till. Utgångspunkten vid den individuella prövningen ska därför vara att landet också är säkert för den sökande. Om det efter en bedömning av de individuella skälen framstår som klart att landet är säkert för den sökande att återvända till har han eller hon inte lagt fram sådana allvarliga skäl som krävs föra att bryta presumtionen. Därmed kan det anses uppenbart att det inte finns grund för asyl.

text: Varje påstående från den sökande att han eller hon riskerar att utsättas för skyddsgrundande behandling i ett sådant land är inte tillräckligt för att motbevisa presumtionen att landet är säkert för honom eller för henne.

text: För att bryta presumtionen måste de individuella skäl som åberopas vara kopplade till att den sökande riskerar förföljelse eller skyddsgrundande behandling. De individuella skälen kan t.ex. hänföra sig till situationen på den sökandens hemort eller att den sökande tillhör en utsatt grupp. De skäl som den sökande åberopar behöver inte vara av mer allvarlig art än vad som normalt krävs för att nå upp till skyddsgrundande behandling. Om den sökande åberopar sådana allvarliga skäl som bedöms bryta presumtionen eller om det krävs mer ingående överväganden för att bedöma om de skyddsskäl som sökanden för fram är tillräckliga för att bryta presumtionen, kan det inte anses uppenbart att asylansökan är ogrundad. När presumtionen bryts i förhållande till hemorten kan asylansökan inte anses som uppenbart ogrundad. Ett beslut om avslag på ansökan kan då inte förenas med ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet. Slutligen måste det vara uppenbart att den sökande inte har rätt till uppehållstillstånd på någon annan grund.

text: Se avsnitt 4.2.1 nedan om utredning då ärendet handläggs som ett säkert ursprungsland.

text: 2.6 Otillräckliga asylskäl för sökande från andra länder än de som finns i förteckningen över säkra ursprungsländer

text: Som framgår av avsnitt 2.5 ger EU-domstolens avgörande i

text: inget utrymme för att tillämpa bestämmelserna om säkra ursprungsländer på sökande från andra länder än de som finns upptagna i förteckningen.

text: Om en sökande från ett annat land än de som räknas upp i förteckningen åberopar asylskäl hänförliga till frågan om myndighetsskydd, och man i prövningen finner att det aktuella landet har ett effektivt myndighetsskydd även för den sökande, och att den sökande inte har rätt till skydd eller uppehållstillstånd på annan grund, är det alltså inte möjligt att med stöd av

text: tillämpa presumtionen och förordna om omedelbar verkställighet. Det finns heller ingen annan grund i

text: 8 kap. 19 § samma lag

text: att processa sådana ärenden med omedelbar verkställighet.

text: Om asylansökan avslås och man fattar beslut om avvisning inom tre månader från ansökan är det alltså inte möjligt att förordna om omedelbar verkställighet. Beslutet måste då få laga kraft innan det kan verkställas.

text: 2.7 Hälsoskäl

text: Om det endast åberopas hälsotillstånd som grund för ansökan om uppehållstillstånd kan det av den anledningen bli aktuellt att besluta om avvisning med omedelbar verkställighet. Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2014:22

text: uttalat sig om bevisbördan och beviskraven för att beslut med omedelbar verkställighet ska kunna fattas när det åberopas hälsoskäl. Det måste vara uppenbart, bl.a. utifrån gällande praxis från Migrationsöverdomstolen och Europadomstolen, att uppehållstillstånd inte ska beviljas på grund av hälsotillståndet.

text: Barn får beviljas uppehållstillstånd om omständigheterna i ärendet är särskilt ömmande. För ett barn kan något mindre allvarliga hälsobesvär än hos en vuxen medföra att beslut med omedelbar verkställighet inte bör komma i fråga. Det finns också ett större utrymme för barn än för vuxna att beakta de omständigheter som avses i

text: 5 kap. 6 § utlänningslagen

text: och därmed bevilja uppehållstillstånd, se RS/009/2020, rättsligt ställningstagande angående prövning av barns bästa.

text: 3. Särskilt om EU-medborgare och viseringsfria utlänningar

text: 3.1 EU-medborgare som ansöker om asyl

text: EU-staterna presumeras skydda de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna i Europakonventionen. Om en EU-medborgare ansöker om asyl i en annan EU-stat ska ansökan redan initialt behandlas med utgångspunkt att den är uppenbart ogrundad och kan då avslås, såvida inte EU:s råd har slagit fast att medlemsstaten allvarligt och ihållande åsidosätter principer som anges i EUstadgan.

text: Avvisning med omedelbar verkställighet kan inte ske eftersom en EU-medborgare som har ett giltigt identitetskort eller pass enligt

text: 3 a kap. 1 § utlänningslagen

text: har rätt att uppehålla sig på annan medlemsstats territorium under tre månader från inresan. Utgångspunkten är därför att ansökan om uppehållstillstånd ska avslås, men det är vanligen inte möjligt att fatta beslut om att personen ska avvisas.

text: 3.2 Viseringsfria utlänningar

text: Se ovan 2.1–2.7 angående de materiella förutsättningarna för att anse en asylansökan som uppenbart ogrundad.

text: Enligt

text: 8 kap. 2 § 3 utlänningslagen

text: får en viseringsfri utlänning avvisas om han eller hon inte har för avsikt att lämna Sverige efter att den viseringsfria tiden har löpt ut. Detsamma gäller för viseringspliktiga utlänningar som inte har för avsikt att lämna Sverige efter att viseringstiden löpt ut. Här måste också beaktas om det finns förutsättningar för att återkalla en giltig visering.

text: En viseringsfri utlänning som under vistelsen ansöker om asyl är ett exempel på att personen inte har för avsikt att lämna Sverige efter att den viseringsfria tiden har löpt ut.

text: För det fall att en person ansöker om uppehållstillstånd för bosättning på annan grund än asyl får detta också ses som en sådan åtgärd som visar att personen har för avsikt att stanna kvar i Sverige efter den viseringsfria tiden/viseringstiden. I dessa fall är det alltså möjligt att fatta beslut om avvisning med omedelbar verkställighet för viseringsfria personer eller viseringspliktiga personer under viseringstiden, förutsatt att ansökan kan anses som uppenbart ogrundad. Detta gäller under förutsättning att personen inte har uppehållstillstånd eller något annat tillstånd som ger rätt till vistelse i landet. Uppehållsrätt får också anses vara ett sådant ”tillstånd” som hindrar avvisning.

text: För det fall att en viseringsfri person ansöker om asyl men därefter återtar sin asylansökan, ansöker inte längre personen om bosättning. Han eller hon har då rätt att vara kvar här under den viseringsfria tiden. Om personen saknar medel kan han eller hon avvisas med stöd av

text: 8 kap. 3 § första stycket 1 utlänningslagen

text: . Om personen däremot har medel för vistelsen torde det inte vara möjligt att besluta om avvisning under viseringstiden.

text: 4. Handläggning m.m.

text: 4.1 Sökande i behov av särskilda förfarandegarantier

text: Vissa asylsökande kan ha behov av s. k. särskilda förfarandegarantier. Det innebär att de kan ha svårt att medverka i asylprocessen och att de ska ges stöd i detta.

text: I skäl 29 i asylprocedurdirektivet anges som exempel personer som på grund av ålder, kön, sexuell läggning, könsidentitet, funktionshinder, svår sjukdom, mental ohälsa eller sviter av tortyr, våldtäkt eller andra allvarliga former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld, kan ha behov av särskilda förfarandegarantier. Ett annat exempel kan vara personer som utsatts för människohandel. Det ska göras en bedömning i varje enskilt fall. Migrationsverket ska så tidigt som möjligt försöka identifiera sökande som kan vara i behov av särskilda förfarandegarantier så att de kan få stöd.

text: Om sådant stöd inte kan ges inom ramen för s.k. påskyndade förfaranden, bl.a. processen för ogrundade ansökningar och säkra ursprungsländer, får sådana förfaranden inte tillämpas. Det innebär inte att avvisning med omedelbar verkställighet blir omöjlig i dessa fall, men däremot att den sökande ska ges god tid på sig att t.ex. framföra sina skäl. Det kan även bli aktuellt att förordna ett offentligt biträde i de fall då ett sådant normalt inte ska förordnas, se nedan.

text: 4.2 Offentligt biträde

text: Då det omarbetade asylprocedurdirektivet skulle införlivas i svensk rätt ansåg regeringen att direktivet medger att offentligt biträde inte behöver beviljas om ett överklagande saknar rimliga utsikter till framgång och därmed bl.a. ger utrymme för att neka offentligt biträde vid uppenbart ogrundade ansökningar eller överklaganden.

text: Svensk rätt går i detta sammanhang utöver direktivet. Enligt

text: 18 kap. 1 § utlänningslagen

text: finns det en presumtion för offentligt biträde i ärenden om avvisning eller utvisning. Ett sådant ska förordnas om det inte måste antas att behov av biträde saknas. I förarbetena uttalas att offentligt biträde i praktiken förordnas i alla asylärenden om ansökningarna inte anses vara uppenbart ogrundade eller på annat sätt okomplicerade. Det är styrkan i de åberopade skälen och inte processen som sådan som är avgörande för om offentligt biträde ska förordnas.

text: Migrationsverket har i asylärenden ett mer omfattande utredningsansvar än i andra ansökningsärenden och Migrationsverket har också en allmän serviceskyldighet som innebär att verket ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan tillvarata sina intressen (se

text: 6 § förvaltningslagen (2017:900)

text: ). I ärenden där omedelbar verkställighet kan komma i fråga är utgångspunkten alltså att offentligt biträde inte ska förordnas. Det måste dock göras en individuell bedömning i det enskilda fallet, t.ex. då ålder, sjukdom, psykisk ohälsa eller andra liknande skäl påverkar sökandens förmåga att utföra sin talan vid prövningen. Det kan i sådana fall finnas behov av offentligt biträde.

text: Om den sökande bedöms vara i behov av särskilda förfarandegarantier i asylprocessen enligt avsnitt 4.1 ovan kan det finnas behov av ett offentligt biträde.

text: För barn utan vårdnadshavare som ansöker om asyl ska offentligt biträde förordnas, se

text: 18 kap. 1 § andra stycket utlänningslagen

text: 4.2.1 Offentligt biträde då den sökande kommer från ett säkert ursprungsland

text: I det omarbetade asylprocedurdirektivet finns inte några särskilda regler om rätten till ett offentligt biträde när den sökande kommer från ett säkert ursprungsland. Regeringen anser att det inte finns något behov av särskilda regler om offentligt biträde i ärenden som rör säkra ursprungsländer. Det som anges i avsnitt 4.1 och 4.2 ovan gäller alltså också då den sökande kommer från ett säkert ursprungsland.

text: Ensamkommande asylsökande barn som kommer från säkra ursprungsländer ska således ha ett offentligt biträde enligt

text: 4.3 Utredning och kommunicering av landmaterial

text: Det finns ingen särskild reglering om handläggningen av ärenden där omedelbar verkställighet övervägs. Migrationsverket ska generellt i samband med att en person ansöker om asyl informera den sökande om förfarandet, om den sökandes rättigheter och skyldigheter och om tänkbara konsekvenser av att inte uppfylla skyldigheterna eller av att inte samarbeta med Migrationsverket och andra myndigheter. Det innebär att verket bl.a. måste informera den sökande om processen då omedelbar verkställighet övervägs.

text: Det finns inget undantag i svensk rätt från kravet på muntlig handläggning i ärenden som handläggs i processen för omedelbar verkställighet, se

text: 13 kap. 1 § utlänningslagen

text: . Muntlig utredning ska alltså alltid ske. Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2006:7

text: uttalat sig om att kraven på rättssäkerhet alltid måste uppfyllas och reglerna om förfarandet i bl.a.

text: förvaltningslagen

text: och

text: utlänningslagen

text: måste följas. Detta framhålls även i förarbeten till senare författningsändringar. Som ovan nämnts, har Migrationsverket en långtgående utredningsskyldighet och en serviceskyldighet. Det är styrkan i de åberopade skälen och inte processen som sådan, som är avgörande för hur handläggningen ska ske.

text: När det i ett ärende inte är möjligt att fatta beslut om omedelbar verkställighet i de situationer som avses i 2.6 ovan bör handläggning och beslutsfattande ändå ske skyndsamt för att förkorta tiden i mottagningssystemet.

text: Eftersom den sökande generellt saknar offentligt biträde blir Migrationsverkets utredningsskyldighet utökad.

text: Migrationsverket måste aktivt se till att den sökande redogör för sina asylskäl och eventuella andra grunder så fullständigt som möjligt, t.ex. genom att ställa relevanta följdfrågor. Detta gäller särskilt för sökande som kan ha svårt att föra sin talan.

text: Verket ska också uppmana den sökande att ge in relevant bevisning. Den sökande bör vidare upplysas om vikten av att hela asylberättelsen lämnas eftersom det inte är säkert att han eller hon kan få fler tillfällen att komma till tals. Den landinformation som verket använder sig av ska läsas upp för den sökande vid den muntliga utredningen och han eller hon ska upplysas om möjligheten att själv inhämta information på Migrationsverkets externa webbplats och landinformationsdatabasen Lifos.

text: I ärenden som rör barn har barnet samma rätt att komma till tals som i ärenden som hanteras i den ordinarie asylprocessen. Barn som söker asyl tillsammans med sina föräldrar kan ha egna asylskäl som behöver utredas.

text: Det är av stor vikt att all kommunicering av landmaterial m.m. dokumenteras i protokollet som ska läsas upp för den sökande.

text: 4.3.1 Utredning då ärendet handläggs som ett säkert ursprungsland

text: Inledningsvis gäller det som anges i avsnitt 4.3 ovan också då en sökande kommer från ett land som finns med på förteckningen över säkra ursprungsländer i MIGRFS. Därutöver gör presumtionen om myndighetsskydd att utredningen av asylskälen måste anpassas.

text: Som anges i avsnitt 4.3 ovan, ska Migrationsverket i samband med att en person ansöker om asyl informera den sökande om bl.a. förfarandet. När ett ärende handläggs enligt processen för säkra ursprungsländer, ska verket informera om det och vad det innebär för den fortsatta processen. Den sökande ska således informeras om att det i ursprungslandet presumeras finnas ett effektivt myndighetsskydd för skyddsskäl som härrör från enskilda personer eller grupper samt att detta kan medföra att verket kan komma att fatta beslut om avvisning som kan verkställas utan hinder av att det vinner laga kraft, men att den sökande kan överklaga detta beslut.

text: När det gäller landinformation bör det, på grund av presumtionen, i normalfallet räcka med att redogöra för innehållet i den för landet aktuella landrapporten i Lifos som tagits fram som underlag i syfte att kunna fastställa listan. Av dessa rapporter framgår att det allmänt och genomgående finns ett effektivt myndighetsskydd.

text: Fokus för utredningen bör läggas på att ge den sökande tillfälle att motbevisa presumtionen genom att framföra att myndighetsskyddet inte är tillräckligt på grund av individuella skäl. Se avsnitt 2.5.2 ovan om att bryta presumtionen.

text: När Migrationsverket finner att den sökande tillhör en utifrån landrapporteringen utsatt grupp i hemlandet, måste de skäl som framförs för att bryta presumtionen utredas än mer noggrant. Detsamma gäller om den sökande av andra skäl kan ha svårt att föra sin talan. Barn från säkra ursprungsländer som söker asyl tillsammans med sina föräldrar kan också ha egna asylskäl som behöver utredas.

text: 4.4 Återreseförbud

text: I

text: 8 kap. 21 § första stycket 5 utlänningslagen

text: anges att en tidsfrist för frivillig avresa inte ska meddelas när en utlänning avvisas av Migrationsverket med omedelbar verkställighet. Med ”avvisas med omedelbar verkställighet” avses de fall där Migrationsverket förordnar om omedelbar verkställighet med stöd av

text: 8 kap. 19 § utlänningslagen

text: . När man fattar beslut om omedelbar verkställighet med stöd av 8 kap. 19 § är alltså huvudregeln att det ska förenas med återreseförbud om det inte finns särskilda skäl med hänsyn till utlänningens personliga förhållanden som talar mot att besluta om återreseförbud.

text: 4.5 Överklagande av beslut med omedelbar verkställighet

text: När ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet överklagas kräver asylprocedurdirektivet att prövningen om inhibition görs av domstol. Om ett beslut om avvisning med omedelbar verkställighet överklagas, ska den migrationsdomstol som prövar överklagandet, ex officio (på eget initiativ) fatta beslut i frågan om inhibition, se

text: 12 kap. 8 a § andra stycket utlänningslagen

text: . Under den tid som domstolen prövar frågan om inhibition får verkställighet inte ske. Det förväntas att prövningen av domstolen sker skyndsamt.

text: 4.6 Återvändande och förvar m.m.

text: EU-domstolen har uttalat att under den tid ett beslut om återvändande, d.v.s. avvisning eller utvisning, kan överklagas och fram till dess att överklagandet har avgjorts, ska samtliga rättsverkningar av beslutet upphöra. Det innebär att inga verkställighetsåtgärder får vidtas från avvisnings- eller utvisningsbeslutet, under överklagandefristen och om personen överklagar, fram till dess att migrationsdomstolen beslutat i inhibitionsfrågan. Om domstolen beslutar att inte inhibera verkställigheten, får beslutet verkställas.

text: Det finns begränsat utrymme att ta en person i förvar eller ställa en person under uppsikt under tiden som han eller hon har rätt att uppehålla sig i Sverige som asylsökande. För den som har avvisats med omedelbar verkställighet innebär det som framgår ovan under överklagandefristen och, om personen överklagar, fram till dess att migrationsdomstolen beslutat i inhibitionsfrågan. Under denna period får personen inte tas i förvar i avlägsnandesyfte, dvs. verkställighetsförvar enligt

text: 10 kap. 1 § andra stycket 3 utlänningslagen

text: Vägledning om när en person som har rätt att uppehålla sig i Sverige som asylsökande får tas i förvar eller ställa under uppsikt finns i Migrationsverkets rättsliga kommentar angående förutsättningarna för att ta asylsökande i förvar .

text: Ett återvändandearbete som innebär att endast undersöka generella möjligheter att anskaffa resehandlingar el. dyl. kan inte anses vara ”rättsverkningar”, och det bör vara möjligt att fortsätta med sådana undersökningar även under överklagandefristen och migrationsdomstolens handläggning. Detta så länge som det inte omfattar personens medverkan. Denne bör under tiden inte ombes skriva under handlingar i återvändandesyfte. Hemlandets myndigheter bör heller inte kontaktas under denna tid.

text: Personen kan däremot kallas in till samtal för information om återvändande och vad Migrationsverket kan assistera med. Det finns särskild rättslig styrning om verkställighet av ensamkommande barn.

text: Bestämmelsen i

text: 12 kap. 8 § andra stycket utlänningslagen

text: om att ett beslut att avvisa ett ensamkommande barn med omedelbar verkställighet inte får verkställas förrän tidigast en vecka efter den dag då barnet fick del av avvisningsbeslutet får mot bakgrund av EU-domstolens ovanstående dom begränsad praktisk betydelse.

text: För det fall att någon annan myndighet än Migrationsverket ansvarar för verkställigheten, måste verket omedelbart underrätta den myndigheten när ett överklagande kommer in. När domstolen har avgjort inhibitionsfrågan ska den underrätta den verkställande myndigheten om detta.