identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2530261

title: Laddstationer för elfordon – fast eller lös egendom; mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att laddstationer i form av laddstolpar som monterats på betongfundament i marken eller laddboxar som monterats på väggen på en byggnad och i vissa fall anslutits till byggnadens elsystem inte är fast egendom i mervärdesskattehänseende.

text: Ställningstagandet innebär en ändrad syn i förhållande till tidigare lämnad information i Skatteverkets rättsliga vägledning när det gäller laddstationer som anslutits till elsystemet i en byggnad.

text: 2 Frågeställning

text: Det har uppkommit frågor om laddstationer för elfordon i form av laddstolpar som monterats på betongfundament i marken eller laddboxar som monterats på väggen på en byggnad är fast eller lös egendom i mervärdesskattehänseende. Laddstationerna är i vissa fall anslutna till en byggnads elsystem. Laddstationerna kan också ha separata elanslutningar där särskilda elkablar behöver grävas ned och dras till laddstationerna.

text: Frågan har betydelse för bedömning av skatteplikt och avdragsrätt för laddstationer som ska överlåtas eller hyras ut samt vid tillämpningen av reglerna om justering av avdrag för ingående skatt som är hänförlig till investeringsvaror.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med fastighet avses fast egendom enligt artikel 13 b i rådets genomförandeförordning

text: (EU) nr 282/2011

text: , genomförandeförordningen, (

text: 2 kap. 11 § mervärdesskattelagen

text: , ML).

text: Vid tillämpningen av direktiv

text: (mervärdesskattedirektivet) ska med fast egendom avses följande:

text: a) Varje bestämd del av jorden, på eller under dess yta, som det är möjligt att äga eller besitta.

text: b) Varje byggnad eller konstruktion som har fästs vid eller i marken, ovan eller under havsnivån, och som varken kan monteras ned eller flyttas med lätthet.

text: c) Varje föremål som har installerats och ingår som en integrerad del av en byggnad eller konstruktion och utan vilken byggnaden eller konstruktionen är ofullständig, exempelvis dörrar, fönster, tak, trappor och hissar.

text: d) Varje föremål, utrustning eller maskin som är varaktigt installerad i en byggnad eller konstruktion och som inte kan flyttas utan att byggnaden eller konstruktionen förstörs eller förändras (

text: artikel 13

text: b i genomförandeförordningen).

text: I rättstillämpningen har bestämmelserna i

text: mervärdesskattelagen

text: tolkats mot bakgrunden av den unionsrättsliga lagstiftningen och EU-domstolens praxis. Definitionen av fastighetsbegreppet i genomförandeförordningen och den till följd därav föreslagna nya utformningen av fastighetsdefinitionen i

text: mervärdesskattelagen

text: bör mot den bakgrunden inte innebära någon större materiell förändring vid bedömningen av vad som ska anses utgöra fast egendom. I undantagsfall kan det dock bli så att vissa föremål som enligt nu gällande lagstiftning anses utgöra fastighet inte längre kommer att omfattas av fastighetsbegreppet. Det kan också i undantagsfall bli så att vissa föremål som idag anses falla utanför fastighetsbegreppet kommer att utgöra fastighet. En bedömning måste göras utifrån förhållandena i det enskilda fallet (

text: prop. 2016/17:14 s. 19

text: f).

text: Vid fastställandet av om rekvisitet ”monteras ned eller flyttas med lätthet” är uppfyllt kan flera faktorer vara av betydelse. De angivna faktorerna räknas upp i kommissionens förklarande anmärkningar (

text: prop. 2016/17:14 s. 22

text: Föremål som har installerats och ingår som en integrerad del av en byggnad eller konstruktion och utan vilken byggnaden eller konstruktionen är ofullständig anses som fastighet. Om en byggnad eller konstruktion anses ofullständig utan föremålet är beroende av byggnadens eller konstruktionens ändamål. De föremål utan vilka en bostad anses ofullständig skiljer sig från de föremål utan vilka en fabrik, en lagerlokal eller ett kraftverk anses ofullständiga (

text: prop. 2016/17:14 s. 23

text: EU-kommissionen har den 26 oktober 2015 publicerat förklarande anmärkningar som behandlar bestämmelserna i genomförandeförordningen rörande platsen för tillhandahållanden av tjänster med anknytning till fast egendom (förklarande anmärkningar om tjänster med anknytning till fast egendom). Anmärkningarna är inte rättsligt bindande utan är avsedda som vägledning för medlemsstaterna vid tolkningen av bestämmelserna.

text: 4 Bedömning

text: För att avgöra om laddstationerna utgör fast egendom i mervärdesskattehänseende måste en bedömning göras av de olika punkterna i

text: artikel 13

text: b i genomförandeförordningen.

text: Skatteverket anser att laddstationer i form av laddstolpar som monterats på betongfundament i marken eller laddboxar som monterats på väggen på en byggnad och i vissa fall anslutits till byggnadens elsystem inte är fast egendom i mervärdesskattehänseende enligt någon av punkterna a-d i

text: artikel 13

text: b i genomförandeförordningen.

text: Punkten a i

text: artikel 13

text: b i genomförandeförordningen

text: Med fastighet enligt punkten a avses varje bestämd del av jorden, på eller under dess yta som det är möjligt att äga eller besitta. För att omfattas av denna punkt måste en tillgång vara fäst vid, integrerad i eller rotad i jorden. Definitionen omfattar därför också bl.a. träd och grödor, så länge som de är fästa i jorden. Byggnader eller andra konstruktioner anses inte som en bestämd del av jorden, även om de är fästa vid eller i marken.

text: En laddstolpe är en konstruktion eller ett föremål som inte kan anses som en bestämd del av jorden. Skatteverket anser därför att en laddstolpe som gjutits fast i fundament som grävts ned i marken inte är en sådan tillgång som är fast egendom enligt punkten a.

text: Punkten b i

text: artikel 13

text: b i genomförandeförordningen

text: Fastighet enligt punkt b är i huvudsak sådana byggnader och konstruktioner som är fästa vid eller i marken och inte kan monteras ned eller flyttas med lätthet enligt en bedömning utifrån vissa faktorer. Utöver dessa faktorer kan också den faktiska användningen av en byggnad eller konstruktion ha betydelse. Att byggnaden eller anläggningen är avsedd att permanent användas på samma plats för att bedriva ekonomisk verksamhet kan utgöra en indikation på dess fasta karaktär men det är inte tillräckligt för att fastställa att byggnad eller en anläggning ska anses vara fast egendom. Det måste också undersökas om byggnaden eller anläggningen är fäst vid eller i marken på ett sådant sätt att den inte kan monteras ned eller flyttas med lätthet.

text: Laddstationer kan i vissa fall vara avsedda att användas för att bedriva ekonomisk verksamhet på samma plats en längre tid. Med hänsyn till de knappa resurser i form av tidsåtgång, personal, utrustning som behövs för att montera ned eller flytta laddstationerna anser dock Skatteverket att laddstationerna kan monteras ned eller flyttas med lätthet utifrån bedömningsfaktorerna. En laddstation genererar inte el till en byggnads elsystem. Laddstationen kan inte anses vara en del av byggnadens infrastruktur enbart av den anledningen att laddstationen har anslutits till elsystemet i byggnaden. Sammantaget anser Skatteverket därmed att laddstationer inte är fast egendom enligt punkten b.

text: Punkten c i

text: artikel 13

text: b i genomförandeförordningen

text: Som fastighet räknas också varje föremål som har installerats och ingår som en integrerad del av en byggnad eller konstruktion och utan vilken byggnaden eller konstruktionen är ofullständig, exempelvis dörrar, fönster, tak, trappor och hissar. Enligt Skatteverkets uppfattning omfattar punkten c sådana installerade föremål som en byggnad i sig inte kan fungera utan. Det är föremål som ska finnas oavsett byggnadens utformning. Punkten c omfattar också sådana föremål som har installerats i en specifikt utformad byggnad eller lokal och är avsedda för den särskilda användningen av byggnaden eller lokalen. De föremål som omfattas av punkten c är sådana som är nödvändiga för byggnadens normala användning, d.v.s. sådana föremål som man normalt förväntar sig ska ingå i en byggnad av det aktuella slaget. Om en byggnad ska anses som ofullständig utan föremålet är därför beroende av byggnadens ändamål.

text: En laddstation på eller vid en byggnad och som anslutits till byggnadens elsystem medför inte att byggnaden skulle vara ofullständig utan ladsstationen på ett sådant sätt att frånvaron av ladsstationen skulle förändra byggnaden så att den inte skulle kunna användas för sitt ändamål. Skatteverket anser därför att laddstationerna inte kan anses vara fastighet enligt punkten c.

text: Punkten d i

text: artikel 13

text: b i genomförandeförordningen

text: Fastighet enligt punkt d är föremål som installerats i en byggnad på ett sådant sätt att byggnaden skulle förstöras eller förändras på ett väsentligt sätt om föremålet togs bort. Mot bakgrund av att laddstationer kan monteras ned eller flyttas med lätthet skulle byggnaden normalt inte förstöras eller förändras på ett väsentligt sätt om laddstationen togs bort. Skatteverket anser därför att laddstationerna inte heller är fast egendom enligt punkten d.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2570034

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Värdering av bostadsförmån i lägenheter och småhus som används som fast bostad vid beskattningsåret 2023

org: skv

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Inför inkomstbeskattningen 2024 har Skatteverket i detta ställningstagande tagit fram tabeller för hyresnivåer i flerfamiljshus, se bilaga. Tabellerna gäller för olika områden i landet under beskattningsår 2023. Tabellerna är tänkta att vara till hjälp vid värdering av bostadsförmåner för lägenheter och småhus som används som fast bostad.

type: stycke

text: Detta ställningstagande innehåller även en metod för hur bostadsförmånsvärdet ska justeras när bostadsytan är större än bostadsytan för en lägenhet av normal storlek (70 kvm).

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket har i sin rättsliga vägledning redovisat hur en bostadsförmån ska värderas vid inkomstbeskattningen 2024 (beskattningsåret 2023), se Förmån av permanentbostad . Detta ställningstagande är ett komplement till vägledningen och Skatteverkets allmänna råd ( SKV A 2022:39 , avsnitt 2.3). Syftet är att ställningstagandet ska vara till hjälp när hyresvärdet på orten ska beräknas och det är svårt att få fram ett faktiskt marknadsvärde.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomster i annat än pengar ska värderas till marknadsvärdet enligt

text: 61 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Med marknadsvärde menas det pris som den skattskyldiga skulle ha fått betala på orten om hen själv hade skaffat sig motsvarande varor, tjänster eller förmåner mot kontant betalning. För bostäder avses den marknadsmässiga hyresnivån för jämförbara bostäder på orten.

text: Värdet av en tjänstebostad kan i vissa fall justeras nedåt, t.ex. vid representationsskyldighet,

text: 61 kap. 20 §

text: IL.

text: Högsta förvaltningsdomstolen har uttalat att bostadsförmån ska värderas med hänsyn till hyresnivån på orten även om arbetsgivarens kostnad för bostaden varit högre (

text: HFD 2012 ref. 55

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Värdering av bostadsförmån för bostäder i flerfamiljshus

text: Skatteverket har i detta ställningstagande tagit fram tabeller för hyran per kvadratmeter och år för bostäder i flerfamiljshus inom olika områden i landet inför inkomstbeskattningen 2024, se bilaga. Underlaget för beräkningen av hyresnivåerna är de genomsnittshyror som är fastställda vid förberedelsearbetet inför 2022 års fastighetstaxering. Genomsnittshyrorna gäller för olika hyresområden och är fastställda i 2020 års nivå. Värdena (genomsnittshyrorna) har sedan justerats med ledning av hyreshöjningarna för åren 2021, 2022 och 2023. Uppgifterna om hyreshöjningar har hämtats från Sveriges Allmännytta och Hyresgästföreningen efter de hyresförhandlingar som skett mellan hyresmarknadens parter. De framtagna hyresnivåtabellerna för beskattningsår 2023 finns i en bilaga till detta dokument.

text: Tabellerna är indelade i sex åldersintervaller. Det äldsta åldersintervallet omfattar bostäder med värdeår 1979 eller tidigare.

text: Hyresnivåerna i tabellerna gäller hyresvärdet inklusive uppvärmning för en bostad av normalstorlek på 70 kvm. För bostäder som är större än normalstorleken bör hyresvärdet justeras enligt vad som anges i avsnitt 4.1.1 nedan.

text: Om bostadens standard, utrustning, läge m.m. väsentligt avviker från det som är normalt i motsvarande åldersklass i de flerfamiljshus vars hyresnivå ligger till grund för värderingen, bör förmånsvärdet beräknas med hänsyn till detta, se SKV A 2022:39 , avsnitt 2.3.

text: 4.1.1 Metoder för justering av hyresvärde

text: När man beräknar hyresvärdet för lägenheten ska man bl.a. ta hänsyn till bostadens storlek. Det genomsnittliga priset per kvadratmeter bostadsyta är inte lika högt för en större lägenhet som för en mindre lägenhet (

text: prop. 1996/97:173 s. 39

text: ). Hyresnivåtabellerna enligt bilagan gäller hyresvärden för en lägenhet av normalstorlek 70 kvm.

text: Skatteverket har tagit fram en metod för hur bostadsförmånsvärdet ska justeras om bostadsytan överstiger 70 kvm (ställningstagandet Värdering av bostadsförmån vid varierande storlek 2007-10-31, dnr

text: 131 553672-07/111

text: Av ställningstagandet framgår att tabellvärdet bör justeras nedåt med 10 procent för den del av bostaden som är mellan 70–120 kvm. För bostäder med en bostadsyta i intervallet 120–200 kvm bör tabellvärdet justeras nedåt med 10 procent för bostadsyta mellan 70–120 kvm och med 15 procent för bostadsyta som överstiger 120 kvm. När bostadsytan överstiger 200 kvm bör tabellvärdet justeras nedåt med 10 procent för bostadsyta mellan 70–120 kvm, med 15 procent för bostadsyta mellan 120–200 kvm och med 20 procent för bostadsyta överstigande 200 kvm.

text: 4.1.2 Exempel: justering av hyresvärdet på bostäder över 70 kvm

text: Exempel 1

text: Bostaden har en bostadsyta på 120 kvm

text: Hyresvärdet är 1 000 kr per kvadratmeter enligt hyresnivåtabellen för orten

text: Bostadsförmånsvärdet blir då: 70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % = 115 000 kr.

text: Exempel 2

text: Bostaden har en bostadsyta på 200 kvm

text: Hyresvärdet är 1 000 kr per kvadratmeter enligt hyresnivåtabell för orten

text: Bostadsförmånsvärdet blir då: 70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % + 80 kvm x 1 000 kr x 85 % = 183 000 kr.

text: Exempel 3

text: Bostaden har en bostadsyta på 300 kvm

text: Bostadsförmånsvärdet blir då: 70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % + 80 kvm x 1 000 kr x 85 % + 100 kvm x 1 000 kr x 80 % = 263 000 kr.

text: 4.2 Värdering av bostadsförmån i småhus

text: På många orter saknas det en fungerande hyresmarknad för bostad i småhus. Utgångspunkten för värderingen bör därför även i dessa fall normalt vara hyresnivån i flerfamiljshus på orten.

text: Ibland kan det finnas faktorer som gör att hyresvärdet för småhus i vissa fall bör höjas eller sänkas i förhållande till de värden som anges i tabellerna för flerfamiljshus. Vilka dessa faktorer är framgår av Skatteverkets allmänna råd SKV A 2022:39 , avsnitt 2.3. Där anges även att om det inte finns särskilda skäl för det bör hyresvärdet för en bostad i småhus inte beräknas med ledning av hyresvärdet i äldre flerfamiljshus än åttiotalshus. Vidare anges regler för justering av bostadsförmån som är tjänstebostad, i avsnitt 2.3.1.

text: Om det finns en fungerande hyresmarknad för bostad i småhus på en ort kan en undersökning av hyresnivåerna vara till ledning vid värderingen av bostadsförmån i småhus inom detta område.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2581405

status: gällande

title: Avfallsskatt - undantag från krav på vägning av avfall då avfallsmängden är av mindre omfattning

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser följande om begreppet ”mindre omfattning” i

text: 5 § andra stycket lagen (1999:673)

text: om skatt på avfall, LSA. Om mängden avfall som förs in till eller uppkommer vid en anläggning, exklusive avfall enligt 11 § LSA, understiger 5 000 ton per år är mängden av mindre omfattning.

text: Ställningstagandet ersätter svaret om tillämpningen av begreppet ”mindre omfattning” i 5 § andra stycket LSA i skrivelsen Avfallsskatt den 5 mars 2004 (dnr

text: 130 2199-04/1152

text: ). Ställningstagandet innebär ingen ändring av Skatteverkets uppfattning i materiellt hänseende.

text: 2 Frågeställning

text: 2.1 Bakgrund

text: I skrivelsen Avfallsskatt den 5 mars 2004 (dnr

text: 130 2199-04/1152

text: ) har Skatteverket redovisat sin uppfattning om vissa avfallsskattefrågor, inklusive frågan om tillämpningen av begreppet ”mindre omfattning” i 5 § andra stycket LSA.

text: Skrivelsen är inaktuell i flera avseenden. Frågan om vad begreppet ”mindre omfattning” i 5 § andra stycket LSA innebär är dock fortfarande aktuell.

text: 2.2. Fråga

text: Vad innebär begreppet ”mindre omfattning” i 5 § andra stycket LSA?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Huvudregeln är att avfallsskatten ska bestämmas genom att avfallet vägs (5 § första stycket LSA).

text: I vissa fall får avfallsskatten bestämmas på annan grund än genom vägning. Detta gäller om den mängd avfall som förs in till eller uppkommer vid en anläggning är av mindre omfattning eller om det av någon annan anledning finns särskilda skäl (5 § andra stycket LSA).

text: 4 Bedömning

text: Vid införandet av LSA preciserades inte närmare vad som avses med begreppet ”mindre omfattning” i 5 § andra stycket LSA. Inte heller senare har några förarbetsuttalanden gjorts som kan ge ledning.

text: Under lång tid har Skatteverkets bedömning varit att mängden avfall som förs in till eller uppkommer vid en anläggning, exklusive avfall enligt 11 § LSA, är av mindre omfattning om det understiger 5 000 ton per år. Skatteverket anser inte att det finns några skäl att ändra bedömningen.

text: 130 2199-04/1152


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2581460

title: Avfallsskatt - vid vilken tidpunkt ska det bedömas om avfall inom en s.k. industrianläggning kan undantas från skatteplikt enligt 6 § LSA?

text: 1 Sammanfattning

text: För en anläggning som anges i

text: 1 § andra stycket lagen (1999:673)

text: om skatt på avfall, LSA, s.k. industrianläggning, inträder skattskyldigheten när avfallet uppkommer inom anläggningen. Skatteverket anser att det är vid tidpunkten för avfallets uppkomst som det ska bedömas om avfallet är avsett att behandlas på ett sådant sätt att det kan undantas från skatteplikt enligt 6 § första stycket 2-3 LSA.

text: Ställningstagandet ersätter svaret om tillämpningen av bestämmelserna i 6 § första stycket LSA avseende industrianläggningar i skrivelsen Avfallsskatt den 5 mars 2004 ( dnr

text: 130 2199-04/1152

text: 2 Frågeställning

text: 2.1 Bakgrund

text: 130 2199-04/1152

text: ) har Skatteverket redovisat sin uppfattning om vissa avfallsskattefrågor, inklusive frågan om vid vilken tidpunkt som det ska avgöras om material eller avfall ska användas på sådant sätt att det kan undantas från skatteplikt enligt 6 § första stycket LSA.

text: Skrivelsen är inaktuell i flera avseenden. Frågan om vid vilken tidpunkt som det ska bedömas om avfallet inom en industrianläggning är avsett att behandlas på ett sådant sätt att det kan undantas från skatteplikt enligt 6 § första stycket 2-3 LSA, är dock fortfarande aktuell.

text: 2.2 Fråga

text: Vid vilken tidpunkt ska det bedömas om avfall inom en industrianläggning som anges i 1 § andra stycket LSA, är avsett att behandlas på ett sådant sätt att det kan undantas från skatteplikt enligt 6 § första stycket 2-3 LSA?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Avfallsskatt ska betalas för avfall som förs in till en avfallsanläggning som omfattas av 1 § första stycket LSA, en s.k. konventionell avfallsanläggning. Avfallsskatt ska även betalas för avfall som uppkommer inom en anläggning som omfattas av 1 § andra stycket LSA, en s.k. industrianläggning. För avfall som förs in till en konventionell avfallsanläggning inträder skyldigheten att betala skatt när avfallet förs in till anläggningen (8 § 1 LSA). För avfall som uppkommer inom en industrianläggning inträder skyldigheten att betala skatt när avfallet uppkommer inom anläggningen (8 § 2 LSA).

text: I 6 § LSA räknas vissa avfall och behandlingsformer upp som undantas från skatteplikt. Avfallsskatt ska inte betalas för avfall som är avsett att inom en anläggning behandlas genom kompostering, reaktorbaserad rötning, förbränning eller användning för tillverkning av fast lagringsbart bränsle. Avfallsskatt ska inte heller betalas för avfall som är avsett att inom en anläggning avvattnas, eller såvitt avser flytande avfall, renas eller behandlas i vassbädd.

text: I författningskommentar till 6 § LSA anges bl.a. följande beträffande konventionella avfallsanläggningar (jfr

text: prop. 1998/99:84 s. 110

text: ). Eftersom skattskyldigheten inträder när material förs in till avfallsanläggningen, måste det vid den tidpunkten avgöras att det rör sig om något som omfattas av undantagsregeln, för att den skattskyldiga inte ska behöva redovisa materialet i deklarationen. Det finns inte något motsvarande uttalande om avfall som uppkommer i en industrianläggning.

text: 4 Bedömning

text: I författningskommentar till 6 § LSA anges beträffande konventionella avfallsanläggningar att eftersom skattskyldigheten inträder när material förs in till avfallsanläggningen, måste det vid den tidpunkten avgöras om det rör sig om något som omfattas av undantagsregeln i 6 § LSA.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning ska samma synsätt gälla för industrianläggningar som för konventionella avfallsanläggningar. För industrianläggningar inträder skattskyldigheten då avfallet uppkommer (8 § 2 LSA). Det ska således vid den tidpunkten bedömas om avfallet är avsett att behandlas på ett sådant sätt att det kan undantas från skatteplikt enligt 6 § första stycket 2-3 LSA. Detta synsätt stämmer överens med Skatteverkets långvariga tillämpningspraxis.

text: Ställningstagandet ersätter svaret om tillämpningen av bestämmelserna i 6 § första stycket LSA avseende industrianläggningar i skrivelsen Avfallsskatt den 5 mars 2004 (dnr

text: 130 2199-04/1152


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2581472

title: Skrivelsen Avfallsskatt ska inte längre tillämpas

text: Skatteverkets skrivelse Avfallsskatt från den 5 mars 2004 (dnr

text: 130 2199-04/1152

text: ) ska inte längre tillämpas. Innehållet i skrivelsen är i vissa delar inaktuellt. I övriga delar har skrivelsen ersatts av texter i rättslig vägledning samt av följande två ställningstaganden.

text: Avfallsskatt - undantag från krav på vägning av avfall då avfallsmängden är av mindre omfattning, dnr

text: Avfallsskatt - vid vilken tidpunkt ska det bedömas om avfall inom en s.k. industrianläggning kan undantas från skatteplikt enligt 6 § LSA?, dnr


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2595610

title: Ställningstagandet ”Praktisk information rörande överföring och gemenskapsintern försäljning” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ” Praktisk information rörande överföring och gemenskapsintern försäljning”, daterat den 28 januari 2011, dnr

text: 131 65955-11/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att informera om vad Skatteverket kan godta för det fall ett annat EU-land infört vissa förenklingsregler vid varuhandel mellan EU-länder. I samband med att reglerna rörande avropslager infördes 2020 får EU-länder inte längre ha några särskilda förenklingsregler som rör varuhandel mellan EU-länder. Skatteverket anser att rapportering av varuhandel mellan EU-länder ska ske i enlighet med gällande regler. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar den praktiska informationen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2596368

title: Ställningstagandet ”Avdragsrätt för mervärdesskatt på inköp i samband med försäljning av aktier i dotterbolag” ska inte tillämpas

text: Ställningstagandet ”Avdragsrätt för mervärdesskatt på inköp i samband med försäljning av aktier i dotterbolag”, daterat den 19 december 2017, dnr

text: 202 377722-17/111

text: , ska inte tillämpas.

text: Ställningstagandet anger att avdragsrätt för ingående skatt på kostnader för en aktieförsäljning endast kan komma ifråga när ett företag har anskaffat tjänster för att göra en omstrukturering i syfte att effektivisera och frigöra kapital till en egen kvarvarande rörelse som ligger vid sidan av aktieinnehavet och deltagandet i förvaltningen av ägda bolag.

text: Skatteverket anser att ställningstagandet inte är i överensstämmelse med Högsta förvaltningsdomstolens dom 2023-09-26, mål nr 1041-1043-22. Ställningstagandet ska därmed inte tillämpas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2605012

title: Överföring eller överlåtelse av aktier till en kapitalförsäkring

text: 1 Sammanfattning

text: En överföring av aktier till ett försäkringsföretag (en försäkringsgivare) för att värdet av dessa ska tillföras den egna kapitalförsäkringen, ses som en avyttring till detta företag. Överföringen ska därför kapitalvinstbeskattas. Ersättningen för avyttringen uppgår till marknadsvärdet på aktierna, när dessa förtecknas i försäkringsdepån. Detta värde är också storleken på premiebetalningen vid beräkning av kapitalunderlaget för avkastningsskatt.

text: Aktier kan också säljas (överlåtas) till försäkringsföretaget för en kontant ersättning, som tas från försäkringsdepån, vilket därmed minskar värdet på säljarens kapitalförsäkring. Försäljningen sker för att aktierna ska placeras i försäkringsdepån, vilket ökar värdet på säljarens försäkring. Försäljningen av aktierna är en avyttring och ska kapitalvinstbeskattas.

text: Ersättningen för de sålda aktierna uppgår till den kontanta ersättningen plus eventuell överföring av nettovärden till kapitalförsäkringen. Marknadsvärdet på aktierna, när dessa förtecknas i försäkringsdepån minskat med den kontanta ersättningen, det vill säga det värde som netto tillförs försäkringsdepån, är en premiebetalning. Med andra ord uppgår total ersättning även vid en sådan här avyttring till marknadsvärdet på aktierna, när dessa tillförs depån.

text: En överföring av aktier till ett försäkringsföretag för placering i en försäkringsdepå knuten till en annan persons kapitalförsäkring som en gåva av premiebetalning, ska också ses som en avyttring. Givaren har avyttrat aktierna till försäkringsföretaget. Det är ersättningen vid den avyttringen, premiebetalningen, som har getts bort. Ersättningen för avyttringen uppgår även här till marknadsvärdet på aktierna, när dessa förtecknas på försäkringsdepån.

text: 2 Frågeställning

text: 2.1. Bakgrund

text: En person som vill göra placeringar inom ramen för en kapitalförsäkring, tecknar en kapitalförsäkring i form av en depåförsäkring. Hen tillför försäkringen kapital genom premiebetalningar. En sådan premiebetalning sker normalt genom en kontant betalning (likvida medel), men kan även ske genom att värdepapper tillförs kapitalförsäkringens depå, om försäkringsvillkoren tillåter detta.

text: En depåförsäkring är en försäkringstyp, där försäkringstagaren själv bär placeringsrisken och utbetalningarnas storlek i huvudsak bestäms av värdet på den depå som är knuten till försäkringen. Kännetecknande för en depåförsäkring är att både likvida medel och värdepapper, som till exempel aktier, får tillföras depån. Till skillnad från vad som är fallet med fondförsäkringar får alltså andra värdepapper än andelar i externt förvaltade fonder tillföras depån. Det är försäkringsföretaget (försäkringsgivaren), som är ägare till tillgångarna som tillförts försäkringsdepån. Försäkringstagaren har enbart en rätt till värdet av en sådan depå. Utbetalningar från försäkringen vid försäkringsfall sker antingen som ett engångsbelopp eller som periodiska utbetalningar. De flesta försäkringar medger dock att kapitalet i försäkringen tas ut i förtid, s.k. återköp.

text: I en depåförsäkring ligger den finansiella risken hos försäkringstagaren. Därför har denne så gott som alltid en fullmakt från försäkringsföretaget. Fullmakten ger försäkringstagaren rätt att bestämma hur försäkringskapitalet i försäkringsdepån ska placeras. Detta sker dock inom de ramar som försäkringsföretaget har satt upp. Av försäkringsvillkoren framgår vanligtvis vilka typer av värdepapper som försäkringsföretaget tillåter att försäkringskapitalet placeras i, s.k. tillåtna tillgångar. Försäkringstagaren har genom fullmakten rätt att köpa och sälja tillåtna tillgångar, t.ex. aktier, för försäkringsföretagets räkning inom ramen för försäkringsdepån. Sådana transaktioner kan ske på en reglerad marknad, men så behöver det inte alltid vara. Köpet kan därför ske direkt av t.ex. försäkringstagaren, om det är tillåtet enligt villkoren för försäkringen.

text: 2.2 Frågorna

text: En försäkringstagare kan i vissa fall föra över privat ägda aktier till försäkringsföretaget som en premiebetalning. Överföringen sker utan att försäkringstagaren får någon kontant ersättning. Aktierna placeras i en försäkringsdepå kopplad till överlåtarens kapitalförsäkring, som därmed ökar i värde.

text: Hur ska försäkringstagaren beskattas för en sådan överföring av aktier? Frågan är vidare hur en sådan överföring ska beskattas, om det är någon annan än försäkringstagaren som gör överföringen som en gåva?

text: En försäkringstagare kan också välja hur försäkringskapitalet inom ramen för kapitalförsäkringen ska placeras, så länge som detta sker enligt villkoren för försäkringen. Det innebär att försäkringstagaren kan använda likvida medel i försäkringsdepån för att köpa t.ex. aktier. Försäkringstagaren kan därmed i vissa fall överlåta privat ägda aktier till försäkringsföretaget för placering i försäkringsdepån, knuten till den egna kapitalförsäkringen, mot kontant ersättning.

text: Hur ska en sådan överlåtelse beskattas, när den kontanta ersättningen motsvarar, understiger eller överstiger marknadsvärdet på aktierna? Marknadsvärdet av dessa aktier ökar värdet på överlåtarens kapitalförsäkring genom placeringen i försäkringsdepån, medan uttaget av den kontanta ersättningen minskar detta värde.

text: Frågan har också uppkommit hur en sådan överföring av aktier utan kontant ersättning eller överlåtelse av aktier mot kontant ersättning, som understiger marknadsvärdet, påverkar underlaget för avkastningsskatt.

text: 2.3 Avgränsningar m.m.

text: Ställningstagandet gäller för utländska och svenska kapitalförsäkringar med en fysisk person som försäkringstagare och där denne beskattas i inkomstslaget kapital för aktier som har överförts eller överlåtits till försäkringsföretaget. Ställningstagandet avser överföring eller överlåtelse av aktier men kan i tillämpliga delar även användas när andra värdepapper än aktier har överförts eller överlåtits.

text: I det här ställningstagandet avses med kapitalförsäkring samma sak som i

text: inkomstskattelagen

text: 2 kap. 2 §

text: och

text: 58 kap. 2 §

text: inkomstskattelagen

text: [1999: 1229], IL).

text: I ställningstagandet görs inte någon bedömning av om företagna transaktioner är tillåtna eller i enlighet med god försäkringsstandard o.d.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Överlåtarens beskattning

text: Lagtext och förarbeten

text: När en tillgång avyttras ska en kapitalvinst beräknas (

text: 44 kap. 26 §

text: IL).

text: Med avyttring avses försäljning, byte och liknande överlåtelser av tillgångar (

text: 44 kap. 3 §

text: IL).

text: Vid en kapitalvinstberäkning ska ersättningen för tillgången tas upp som försäljningsintäkt och avdrag göras för tillgångens omkostnadsbelopp (

text: 44 kap. 13 §

text: IL).

text: Inkomster i annat än pengar ska värderas till marknadsvärdet (

text: 61 kap. 2 §

text: IL).

text: Med avyttring anses köp, byte eller därmed jämförliga överlåtelser. Avgörande för om en avyttring har skett är att egendomen eller del av egendomen definitivt avhänts ägaren. Av rättspraxis framgår att avyttring i vissa fall ansetts föreligga även när egendomen utslocknar utan att den byter ägare. Med avyttringstidpunkt förstås tidpunkten då det föreligger ett för båda parter bindande avtal avseende försäljning, byte eller därmed jämförlig överlåtelse. Vid andra slag av avyttringar bestäms tidpunkten till den dag äganderätten definitivt har övergått eller utslocknat (

text: prop. 1989/90:110 s. 392

text: och s. 712).

text: Kammarrättsdomar

text: X och Y hade tecknat varsin kapitalförsäkring i ett utländskt försäkringsföretag. De hade samma år överlåtit aktier till två utländska aktiebolag vilka ägdes av det utländska försäkringsföretaget. Aktierna såldes till ett kraftigt underpris samtidigt som X och Y:s kapitalförsäkringar genomgick en mycket stor värdeökning. Någon egentlig förklaring till hur värdeförändringarna i kapitalförsäkringarna uppstått hade inte lämnats. Kammarrätten i Stockholm fann inte skäl att frångå länsrättens bedömning att X och Y som ersättning för aktierna tillförts värden i sina kapitalförsäkringar som motsvarade värdet på aktierna. Kammarrättens dom överklagades till Högsta förvaltningsdomstolen som inte meddelade prövningstillstånd (KRNS 2005-10-24 mål nr 2280-04).

text: Kammarrätten i Stockholm fann i ett annat fall att A skulle beskattas för en kapitalvinst, inte utifrån åsatt pris på sålda aktier i försäljningsavtalet, utan utifrån hela den sammanlagda köpeskilling som faktiskt tillkommit honom och tillförts hans kapitalförsäkring. Kammarrättens dom överklagades till Högsta förvaltningsdomstolen, som inte meddelade prövningstillstånd (KRNS 2007-02-26 mål nr 671-06 även

text: RK 2006:671

text: Kammarrätten i Göteborg fann att utredningen inte gav stöd för att ett bindande avtal om avyttring kommit till stånd innan aktierna registrerades i kapitalförsäkringen och instämde därför i förvaltningsrättens bedömning att aktierna avyttrades vid den tidpunkten. Vid beräkningen av kapitalvinsten skulle ersättningen utgå från det marknadsvärde aktierna hade vid avyttringstidpunkten. Kammarrättens dom överklagades till Högsta förvaltningsdomstolen, som inte meddelade prövningstillstånd (KRNG 2019-03-01 med mål nr 4814-4817-18).

text: Kammarrätten i Stockholm gjorde samma bedömning som förvaltningsrätten och avslog skattebetalarens överklagande. Förvaltningsrätten hade bedömt att överlåtelsen av aktierna skulle betraktas som ett byte och att tidpunkten för avyttringen var den tidpunkt som premiebetalningen i form av aktierna allokerades till överlåtarens kapitalförsäkring. Vid beräkningen av kapitalvinsten skulle ersättningen utgå från det marknadsvärde aktierna hade vid avyttringstidpunkten. Kammarrättens dom överklagades till Högsta förvaltningsdomstolen, som inte meddelade prövningstillstånd (KRNS 2021-04-14 mål nr 7581-20).

text: Av gåvobrevet framgick att gåvan till B från maken utgjordes av en premiebetalning till en kapitalförsäkring. Maken hade effektuerat gåvan genom överföring av viss egendom – aktier och fondandelar – direkt till försäkringsföretaget. Det sätt på vilket maken hade effektuerat gåvan var en sak mellan maken och försäkringsföretaget och kunde inte anses innebära att B först hade fått aktierna och fondandelarna och sedan själv gjort premiebetalningen. Kammarrätten i Stockholm fann att B inte kunde beskattas som om hon hade avyttrat aktierna och fondandelarna. Kammarrättens dom överklagades till Högsta förvaltningsdomstolen, som inte meddelade prövningstillstånd (KRNS 2010-10-12 mål nr 2043-10).

text: 3.2 Försäkringstagarens inkomstbeskattning

text: En kapitalförsäkring är en livförsäkring som inte uppfyller de kvalitativa villkoren för en pensionsförsäkring i

text: 58 kap.

text: IL (

text: 58 kap. 2 § andra stycket

text: IL).

text: Ersättningar som betalas ut på grund av en kapitalförsäkring är skattefria (

text: 8 kap. 14 §

text: IL).

text: 3.3 Avkastningsskatt

text: När det gäller kapitalförsäkringar som är meddelade av ett svenskt livförsäkringsföretag eller från ett utländskt livförsäkringsföretags fasta driftställe i Sverige är livförsäkringsföretaget skattskyldigt till avkastningsskatt (2 § första stycket 1 och 2 lag [1990:661] om avkastningsskatt på pensionsmedel, AvPL).

text: Den som är obegränsat skattskyldig och som under beskattningsåret innehaft en utländsk kapitalförsäkring är skattskyldig till avkastningsskatt (2 § första stycket 7 AvPL).

text: Avkastningsskatten beräknas enligt följande. Först beräknas ett kapitalunderlag och därefter en schablonintäkt på kapitalunderlaget. Denna schablonintäkt (skatteunderlaget) beskattas med avkastningsskatt. För kapitalförsäkringar beräknas kapitalunderlaget med utgångspunkt från värdet av kapitalförsäkringen vid beskattningsårets ingång. Till det värdet ska värdet av premiebetalningarna under året läggas, premier som betalas under första halvåret medräknas till sitt fulla värde och premier som betalas under andra halvåret medräknas till halva värdet (3 a och 3 b §§ AvPL).

text: Med premiebetalningar avses alla överföringar som sker från försäkringstagaren till försäkringen oavsett om det sker i form av inbetalningar av kontanter eller genom att tillgångar, t.ex. aktier, tillförs försäkringen (

text: prop. 2011/12:1

text: sid. 367 ).

text: 4 Bedömning

text: Överföring av aktier till en kapitalförsäkringsdepå utan kontant ersättning

text: 4.1.1 Överföring till egen kapitalförsäkring

text: En försäkringstagare överför aktier utan kontant ersättning till försäkringsföretaget för placering i en försäkringsdepå knuten till den egna kapitalförsäkringen. Genom överföringen tillförs försäkringsdepån ett värde som ökar försäkringstagarens anspråk på försäkringsföretaget. Äganderätten för aktierna övergår genom överföringen från försäkringstagaren till försäkringsföretaget. Skatteverket anser därför att en sådan överföring av aktier är en avyttring (

text: 44 kap. 3 §

text: IL och

text: prop. 1989/90:110 s. 392

text: ). Överföringen av aktierna är att se som en premiebetalning eftersom den ökar värdet på försäkringen (

text: prop. 2011/12:1

text: sid. 367). I och med att aktierna är avyttrade ska en kapitalvinstberäkning göras (

text: 44 kap. 26 §

text: IL).

text: Ersättningen för avyttringen utgörs av det högre värde på kapitalförsäkringen som säljaren får i utbyte. Detta värde kan beräknas till marknadsvärdet på aktierna, när dessa förtecknas i depån. Det är med andra ord marknadsvärdet på aktierna, som är ersättningen vid kapitalvinstbeskattningen.

text: Exempel 1 . Sten har en utländsk kapitalförsäkring. Han överför sina aktier i A AB till kapitalförsäkringen (försäkringsföretaget) utan kontant ersättning som en premiebetalning. Äganderätten för aktierna övergår från Sten till försäkringsföretaget. Aktierna är därmed att anse som avyttrade och i utbyte har Sten erhållit ett högre värde på sin kapitalförsäkring. Sten ska som ersättning vid beräkning av kapitalvinsten för de avyttrade aktierna i A AB ta upp marknadsvärdet på aktierna när dessa förtecknas i försäkringsdepån.

text: 4.1.2 Överföring till en annan persons kapitalförsäkring som gåva

text: Skatteverket anser att en överföring av aktier, där värdet på aktierna i stället tillgodoräknas t.ex. en makes kapitalförsäkring inte ska ses som en gåva av aktier vare sig till försäkringsföretaget eller till den närstående. Den närstående har inte fått några aktier, då dessa inte har förts till den närståendes depå utan dessa har blivit försäkringsföretagets tillgångar, genom att de förts till företagets försäkringsdepå som är knuten till den närståendes kapitalförsäkring. Försäkringsföretaget betalar marknadsmässigt pris till den som för över aktierna genom att den närstående tillgodoräknas värdet av aktierna som en premiebetalning. Aktierna är därmed även här att anse som avyttrade till försäkringsföretaget. Gåvan uppstår mellan den som för över aktierna och den närstående, genom att hen (gåvogivaren) har styrt sin ersättning för avyttringen, som en gåva av en premiebetalning. Det är därmed enligt Skatteverket den som ägt och överfört aktierna som ska kapitalvinstbeskattas. Den som får premiebetalningen i gåva ska inte beskattas för avyttringen, eftersom hen aldrig ägt aktierna (KRNS 2010-10-12 mål nr 2043-10).

text: Exempel 2. Manuelas make har en utländsk kapitalförsäkring. Manuela överför sina aktier i X AB till försäkringsföretaget för placering i en försäkringsdepå knuten till makens kapitalförsäkring. Hon har därmed avyttrat sina aktier till försäkringsföretaget för en ersättning som motsvaras av det värde som tillförts makens kapitalförsäkring genom transaktionen. Detta värde utgörs av marknadsvärdet på aktierna i X AB, när dessa förtecknas i försäkringsdepån.

text: 4.2 Överlåtelse av aktier till en kapitalförsäkringsdepå mot kontant ersättning

text: Försäkringstagaren kan med stöd av en fullmakt från försäkringsföretaget välja att för försäkringsföretagets räkning köpa aktier direkt av sig själv för placering i kapitalförsäkringsdepån. Köpet görs utan att gå via en reglerad marknadsplats. Äganderätten för aktierna övergår från försäkringstagaren till försäkringsföretaget. En avyttring sker (

text: 44 kap. 3 §

text: IL). Försäkringstagaren säljer aktierna mot kontant ersättning. Denna tas ut ur försäkringsdepån och ersätts av aktierna.

text: Om den kontanta ersättningen uppgår till marknadsvärdet på aktierna när dessa förtecknas i depån är försäkringstagarens anspråk på försäkringsföretaget oförändrade efter transaktionen. Den kontanta ersättningen, som motsvarar marknadsvärdet på aktierna, är därmed den ersättning som försäkringstagaren får för de sålda aktierna. Den är även den ersättning som ska användas vid beräkningen av kapitalvinsten. Någon premiebetalning har då inte gjorts.

text: Om den kontanta ersättningen understiger marknadsvärdet på aktierna när dessa förtecknas i försäkringsdepån ökar försäkringstagarens anspråk på försäkringsföretaget på grund av försäljningen. Anspråket ökar med skillnaden mellan aktiernas marknadsvärde vid förteckningen och den kontanta ersättningen. Säljaren får därmed utöver den kontanta ersättningen, ett förhöjt värde på sin kapitalförsäkring, som ersättning för de sålda aktierna. Den totala ersättningen uppgår även i detta fall till marknadsvärdet på aktierna när dessa förtecknas i försäkringsdepån. Det belopp varmed anspråket på försäkringsföretaget ökar ska anses som en premiebetalning. Detta kan även uttryckas som att premiebetalningen uppgår till skillnaden mellan aktiernas marknadsvärde och den kontanta ersättningen.

text: I de fall den kontanta ersättningen överstiger marknadsvärdet på aktierna innebär det att försäkringstagarens anspråk på försäkringsföretaget minskar. Skatteverket anser att ersättningen vid kapitalvinstbeskattningen är den kontanta ersättningen upp till aktiernas marknadsvärde vid tidpunkten då dessa förtecknas i kapitalförsäkringsdepån. Det som tas ut ur kapitalförsäkringen utöver aktiernas marknadsvärde får anses vara ett s.k. återköp, som är en skattefri inkomst (

text: 8 kap. 14 §

text: IL).

text: Det kan därmed konstateras att oavsett hur stor den kontanta ersättningen är uppgår ersättningen vid avyttringen till marknadsvärdet på aktierna när dessa förtecknas i försäkringsdepån.

text: Avyttringstidpunkten infaller när ett bindande avtal om överlåtelse undertecknas. Det saknar dock enligt Skatteverket betydelse vid beräkning av ersättningens storlek att bindande avtal har träffats vid en tidigare tidpunkt än den då aktierna förtecknas i kapitalförsäkringsdepån. Det värde som tillförs försäkringen, d.v.s. marknadsvärdet på aktierna när dessa förtecknas i depån, är den ersättning som försäkringstagaren får för de sålda aktierna. Det är därför detta värde som ska användas som ersättning vid beräkning av kapitalvinsten för de sålda aktierna. Detta innebär att det enbart är värdeförändringar under den tid som tillgången befinner sig i försäkringsdepån som kan realiseras utan inkomstskatt för att i stället bli föremål för avkastningsskatt. Att avyttringen sker något före det att aktierna förtecknas i depån har i normalfallet sin förklaring i administrativa och tekniska system.

text: Exempel 3. Ritva är försäkringstagare till en svensk kapitalförsäkring (depåförsäkring). I depån finns bl.a. 30 000 kronor. Ritva äger aktier i B AB. Med stöd av sin fullmakt från försäkringsföretaget väljer Ritva att sälja sina aktier i B AB för 30 000 kr till försäkringsföretaget för placering i kapitalförsäkringsdepån. De 30 000 kronorna i försäkringsdepån ersätts av aktierna i B AB. Marknadsvärdet på aktierna i B AB uppgår till 40 000 kr, när de förtecknas i försäkringsdepån. Detta innebär att värdet på kapitalförsäkringen ökar med skillnaden mellan marknadsvärdet på aktierna och den kontanta ersättningen. Ritva ska vid beräkningen av kapitalvinsten för de sålda aktierna i B AB ta upp den kontanta ersättningen (30 000 kr) och värdeökningen på kapitalförsäkringen (10 000 kr), d.v.s. marknadsvärdet på aktierna då de förtecknades i Ritvas försäkringsdepå (40 000 kr). Värdet som tillförs kapitalförsäkringen (10 000 kr) är att se som en premiebetalning.

text: 4.3 Premien ökar underlaget för avkastningsskatt

text: Vid beräkningen av kapitalunderlaget för avkastningsskatt avseende svenska eller utländska kapitalförsäkringar ska premier som betalas till kapitalförsäkringen öka kapitalunderlaget (3 b § AvPL).

text: prop. 2011/12:1 s. 367

text: ). Enligt Skatteverket saknar det betydelse om premien har betalats av försäkringstagaren eller av annan på uppdrag av försäkringstagaren eller om premien har betalats som en gåva till försäkringstagaren.

text: Har försäkringstagaren gjort en premiebetalning i form av en överföring av aktier till kapitalförsäkringsdepån innebär det att premien uppgår till aktiernas marknadsvärde då de förtecknas i försäkringsdepån.

text: Har försäkringstagaren avyttrat aktier mot kontant ersättning för placering i försäkringsdepån har ingen premie betalats, om den kontanta ersättningen som tas från depån uppgår till aktiernas marknadsvärde då dessa förtecknas i försäkringsdepån.

text: Om den kontanta ersättningen understiger detta marknadsvärde, uppgår premiebetalningen till skillnaden mellan den kontanta ersättningen och marknadsvärdet. Premiebetalningen utgörs av det värde som har tillförts kapitalförsäkringen (ökat dess värde).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2607217

nyckelord:
Punktskatter och trafikskatter
Skattebetalning & borgenärsarbete

title: Fråga om när inbetalning av trafikskatt ska anses ha bokförts på det särskilda kontot

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att en inbetalning av trafikskatt (trängselskatt, fordonsskatt, saluvagnsskatt och vägavgift) har bokförts på det särskilda kontot det datum när betalningen placeras på rätt konto och rätt debitering i Transportstyrelsens system, dvs. att betalningen möter den trafikskatt som betalningsskyldigheten avser.

text: 2 Frågeställning

text: Lagstiftningen anger att en inbetalning av trafikskatter (trängselskatt, fordonsskatt, saluvagnsskatt och vägavgift) anses betald den dag då betalningen är bokförd på det särskilda kontot. Det händer att en skattskyldig inte betalar korrekt till det särskilda kontot. Transportstyrelsen behöver då placera betalningen på rätt konto och på rätt debitering.

text: Frågan är då när en inbetalning av trafikskatter ska anses vara bokförd på det särskilda kontot. Är det när betalningen kommer in till ett av Transportstyrelsens konton eller är det när betalningen placeras på rätt konto och rätt debitering i Transportstyrelsens system, dvs. att betalningen möter den trafikskatt som betalningsskyldigheten avser?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Trängselskatt

text: Trängselskatt ska betalas till Transportstyrelsen (1 och 2 §§ lag [2004:629] om trängselskatt, LTS).

text: Inbetalning ska göras genom insättning på ett särskilt konto för skatte- och avgiftsbetalningar. Skatten och avgiften anses ha betalats den dag då betalningen har bokförts på det särskilda kontot (16 § LTS).

text: Om trängselskatt inte betalas inom den tid som anges i LTS, ska en särskild avgift (tilläggsavgift) påföras den skattskyldige med 500 kronor (14 § första stycket LTS). Detta gäller dock inte när en EETS- betalningsförmedlare är betalningsskyldig för trängselskatten enligt

text: 17 § lagen (2013:1164)

text: om elektroniska vägtullssystem.

text: Beskattningsmyndigheten får, självmant eller efter ansökan av den skattskyldige, besluta att trängselskatt eller tilläggsavgift helt eller delvis inte ska tas ut, eller ska återbetalas, om det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut skatten eller avgiften (18 § LTS).

text: Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) har meddelat tre domar om befrielse enligt 18 § LTS från tilläggsavgift som påförts på obetald trängselskatt.

text: Ett bolag hade i rätt tid betalat in rätt skattebelopp till Transportstyrelsens konto för fordonsskatt, vilket var fel konto eftersom det gällde trängselskatt. Beloppet överfördes efter förfallodagen till trängselskattekontot. Domstolen konstaterade att inbetalningen skett till fel konto samt att de misstag som begicks vid inbetalningen inte utgjorde skäl för befrielse av tilläggsavgiften (HFD den 22 oktober 2012, mål 7145-11). Samma utgång i HFD den 22 oktober 2012, mål

text: som gällde en privatperson.

text: Ett annat mål gällde befrielse från tilläggsavgift när en inbetalning avsedd att täcka trängselskatten för en viss månad inbetalats i rätt tid och till rätt konto men med ett OCR-nummer som avsåg trängselskatt för en senare månad. HFD konstaterade att inbetalningen inte till någon del kunde anses avse trängselskatt för den i målet aktuella månaden. Även här fanns det grund för att ta ut tilläggsavgift (HFD den 22 oktober 2012, mål

text: 3.2 Fordonsskatt och saluvagnsskatt (vägtrafikskatt)

text: Vägtrafikskatt i form av fordonsskatt och saluvagnsskatt ska betalas till Transportstyrelsen (1 kap. 1 och 2 §§ vägtrafikskattelag [2006:227], VSL).

text: Vägtrafikskatt ska betalas genom att sättas in på ett särskilt konto för skatteinbetalningar enligt

text: vägtrafikskattelagen

text: 5 kap. 1 §

text: VSL).

text: Vissa fordon beskattas enligt lag (

text: ) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, LSBF (

text: 1 §

text: LSBF).

text: 2 § första stycket LSBF hänvisar till bestämmelserna i 1 kap. 2 § VSL och 8 § LSBF hänvisar till 5 kap. VSL.

text: 3.3 Vägavgift

text: Vägavgift ska betalas till Transportstyrelsen (1 § lag [1997:1137] om vägavgift för vissa tunga fordon, LVA, och 4 § första stycket förordning [1997:1140] om vägavgift för vissa tunga fordon).

text: Vägavgift ska betalas genom att sättas in på ett särskilt konto. Betalningen anses ha skett den dag då den har bokförts på kontot (15 § LVA).

text: 4 Bedömning

text: Av lagstiftningen framgår att trafikskatten ska betalas till ett särskilt konto hos Transportstyrelsen och att trafikskatten anses ha betalats den dag då betalningen har bokförts på det särskilda kontot. Men varken lagstiftning eller förarbeten uttalar något om att pengarna ska vara riktade mot en specifik debitering, utan endast att pengarna ska finnas på det särskilda kontot i tid. Frågan är därför vad som ligger i begreppet ”bokförts på det särskilda kontot” när det gäller inbetalning av trafikskatter?

text: Enligt HFD:s praxis om befrielse från tilläggsavgift som påförts på obetald trängselskatt ska en inbetalning av trängselskatt göras till angivet konto, med rätt betalningsuppgifter och i rätt tid för att trängselskatten ska anses vara betald och för att inbetalaren inte ska drabbas av en tilläggsavgift. En inbetalning med felaktig information i något led kan inte anses gjord i rätt tid även om den inkommit till myndigheten innan sista betaldagen.

text: Skatteverket anser därför att en inbetalning av trängselskatt är bokförd på det särskilda kontot det datum när betalningen placeras på rätt debitering i Transportstyrelsens system, dvs. att betalningen möter den trängselskatt som betalningsskyldigheten avser.

text: Det saknas relevant praxis som besvarar frågan om när en inbetalning av fordonsskatt, saluvagnsskatt och vägavgift ska anses vara bokförd. Lagtexten i 5 kap. 1 § VSL och 15 § LVA är emellertid i allt väsentligt likalydande med 16 § LTS - inbetalning ska göras till ett särskilt konto och skatten anses betald när betalningen har bokförts på det särskilda kontot.

text: Även om rekvisiten för befrielse skiljer sig åt mellan å ena sidan trängselskatt som HFD-avgörandena avser, och å andra sidan fordonsskatt, saluvagnsskatt och vägavgift, så gäller som en gemensam utgångspunkt för alla trafikskatter att man först måste konstatera att betalningen inte kommit in i rätt tid, eftersom det är först då (vid en för sen betalning) som en tilläggsavgift/förseningsavgift kan påföras. Efter att ha kommit fram till detta kan man sen pröva befrielsefrågan. Skatteverket anser därför att ledning kan hämtas ifrån HFD:s praxis om befrielse från tilläggsavgift som påförts på obetald trängselskatt när det ska bedömas om inbetalning av fordonsskatt, saluvagnsskatt och vägavgift varit i rätt tid.

text: Skatteverket anser att en inbetalning av fordonsskatt, saluvagnsskatt och vägavgift är bokförd på det särskilda kontot det datum när betalningen placeras på rätt debitering i Transportstyrelsens system, dvs. att betalningen möter den fordonsskatt, saluvagnsskatt och vägavgift som betalningsskyldigheten avser.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2608076

title: Upphävande av ställningstagandet Utlämnande av uppgifter till tillståndsmyndighet i serveringstillståndsärenden

text: Ovan nämnda ställningstagande som publicerades den 17 december 2012, dnr

text: 131 855655-12/111

text: , upphävs och ska inte längre tillämpas.

text: Innehållet i det upphävda ställningstagandet har ersatts av information i rättslig vägledning. Ställningstagandet är därför inte längre aktuellt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2614507

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

title: Bilförmån – rättelse av nybilspris

text: 1 Sammanfattning

text: Nybilspriser för bilmodeller, som ligger till grund för beräkningen av förmånsvärde, fastställs av Skatteverket i årliga föreskrifter.

text: I detta ställningstagande redovisas en rättelse som berör bilmärket Zeekr med tillverkningsår 2023.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket fastställer årligen underlag för beräkning av förmånsvärde för bilförmån, se bl.a. föreskriften

text: SKVFS 2023:12

text: Med anledning av inkommen komplettering har ett behov av att rätta tidigare beslutat underlag för beräkning av förmånsvärde uppkommit för en bilmodell av märket Zeekr.

text: 3 Bedömning

text: Med bilmodellens nybilspris avses det pris som bilen hade när den introducerades på den svenska marknaden. Om ett sådant introduktionspris ändras efter kort tid, avses med nybilspris det justerade priset. Om det inte finns något nybilspris, anses som nybilspris för bilmodellen det pris som det kan antas att bilen skulle ha haft om den introducerats på den svenska marknaden när den var ny, se

text: 61 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: Nedan anges hur inkommen komplettering ska tillämpas.

text: 3.1 Bilmärke Zeekr (tillverkningsår 2023)

text: För nedan modell av tillverkningsår 2023 ska det nybilspris som angivits i ändringsföreskriften

text: SKVFS 2023:12

text: inte tillämpas. I stället ska följande nybilspris tillämpas.

type: rad

type: tabell

text: 3.2 Information om kompletteringen

text: Bilförmånsberäkningen på skatteverket.se är uppdaterad med de kompletterade uppgifterna så att korrekta förmånsvärden kan beräknas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2615517

title: Kapitalvinstbeskattning - amortering av fordran i utländsk valuta

text: 1 Sammanfattning

text: Amortering av en fordran innebär att den delvis har avyttrats, vilket medför en kapitalvinstberäkning. Försäljningsintäkten motsvarar mottaget belopp omräknat till svenska kronor. Avdrag för omkostnadsbelopp får ske med motsvarande belopp, varvid beskattning av kapitalvinst eller kapitalförlust inte ska ske förrän fordrans totala omkostnadsbelopp har utnyttjats.

text: 2 Frågeställning

text: Från och med oktober 2022 anges följande i Skatteverkets vägledning.

text: ”Vid amortering av en fordran sker beskattning av kapitalvinst eller avdrag för kapitalförlust först när omkostnadsbeloppet för fordringen har förbrukats (

text: HFD 2016 ref. 14

text: II och

text: RÅ 1977 ref. 39

text: Rättsfallet

text: HFD 2016 ref. 14

text: II avser ett aktiebolag, som har sin redovisning i euro och därför ska omräkna sin resultat- och balansräkning till svenska kronor. Den primära frågan i målet var om avdragsförbudet för kapitalförluster avseende koncerninterna fordringar strider mot EU-rättens krav på fria kapitalrörelser.

text: Fråga har uppkommit om nämnda rättsfall också ger ledning för beskattning av fysiska personer i inkomstslaget kapital vid mottagen amortering av en fordran i utländsk valuta, t.ex. vid uttag från ett valutakonto i en bank.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomstskattelagen

text: Med utländsk fordringsrätt avses fordran i utländsk valuta (

text: 48 kap. 4 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL).

text: Till inkomstslaget kapital räknas bl.a. kapitalvinster och kapitalförluster (

text: 41 kap. 1 §

text: IL). Med kapitalvinst och kapitalförlust avses vinst och förlust vid avyttring av tillgångar (

text: 41 kap. 2 §

text: IL).

text: Med avyttring av tillgångar avses försäljning, byte och liknande överlåtelse av tillgångar (

text: 44 kap. 3 §

text: IL). Till avyttring räknas också att innehavaren av en fordran får betalt för denna (

text: 44 kap. 4 §

text: IL).

text: Kapitalvinsten ska beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången och omkostnadsbeloppet. Med omkostnadsbelopp avses utgifter för anskaffning ökade med utgifter för förbättring (44 kap. 13-14 §§ IL).

text: Vi beräkning av omkostnadsbelopp ska det genomsnittliga omkostnadsbeloppet användas för samtliga fordringsrätter av samma slag och sort som den avyttrade. Det genomsnittliga omkostnadsbeloppet ska beräknas med hänsyn till inträffade förändringar under innehavet (

text: 48 kap. 7 §

text: IL).

text: Varje amortering av skuld i utländsk valuta medför att det uppkommer en kapitalvinst eller kapitalförlust, vilket uttryckligen regleras i

text: 54 kap. 3 §

text: IL. En motsvarande reglering saknas dock för amortering av en innehavd fordran i utländsk valuta.

text: 3.2 Förarbeten

text: Bestämmelserna om beskattning av utländska fordringsrätter infördes ursprungligen i början av 90-talet. I proposition 1990/91:54 anfördes följande på sidan 208.

text: ”Det utlånade beloppet eller det belopp som erlades när fordringen förvärvades, omräknat i svenska kronor vid den tidpunkt då fordringen uppkom, blir en avdragspost. Som intäktspost redovisas det belopp som gäldenären återbetalat eller det belopp som erhölls när fordringen överläts omräknat i svenska kronor vid betalningstillfället resp. avyttringstillfället. Avser återbetalningen bara en del av fordringen får den på den utlånade summan belöpande andelen av återbetalat belopp proportioneras fram. Har fordringen uppkommit genom utlåning vid olika tillfällen får kursen på utlånat belopp beräknas med tillämpning av en genomsnittsmetod.”

text: 3.3 Rättsfall

text: HFD 2016 ref. 14

text: II: Holding AB har fordringar i euro på ett dotterföretag och bolaget har också sin redovisning i euro. Bolaget ansökte om förhandsbesked hos Skatterättsnämnden och ställde ett antal frågor som uppkom vid omräkning av fordringarna till svenska kronor. En av frågorna avsåg när en kapitalvinst eller kapitalförlust på fordringarna ska beaktas (fråga 3 a).

text: Högsta förvaltningsdomstolen anförde bl.a. följande.

text: ”Holding AB:s fordringar i euro utgör kapitaltillgångar och vid en avyttring i form av amortering av fordringarna ska därför försäljningsintäkten uttryckt i kronor ställas mot anskaffningsutgiften uttryckt i kronor (

text: prop. 1999/2000:23 s. 164

text: och

text: ff). Det innebär att värdeförändringar som beror på ändrad växelkurs mellan euro och kronor ingår i beräkningen av kapitalvinst eller kapitalförlust på tillgångarna.

text: Beskattningen av kapitalvinst eller avdrag för kapitalförlust på en fordran ska enligt praxis ske först när omkostnadsbeloppet för fordringen har förbrukats (jfr.

text: RÅ 1977 ref. 39

text: RÅ 1977 ref. 39

text: : A hade på affärsmässiga grunder förvärvat ett skuldebrev för en ersättning som klart understeg skuldens nominella belopp. A hade därefter mottagit amorteringar av skulden. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg att amorteringarna var att anse som en delvis avyttring av fordran och anförde vidare att ”Enär emellertid [A] till och med beskattningsåret inte erhållit betalning utöver vad han erlagt för skuldebreven har någon vinst inte uppkommit under detta år.”

text: 4 Bedömning

text: Beräkning av kapitalvinst eller kapitalförlust vid amortering av en fordran i utländsk valuta kan i teorin göras efter två skilda metoder.

text: 1. En amortering innebär att fordrans nominella belopp har minskat och innehavaren av fordran har därmed avhänt sig en viss del av sin tillgång. Omkostnadsbeloppet ska därför beräknas med hänsyn till den andel av fordran som har minskats genom amorteringen. Har amortering t.ex. skett med 10 procent, så ska omkostnadsbeloppet för det amorterade beloppet beräknas till 10 procent av hela fordrans omkostnadsbelopp vid amorteringen. Beräkningen kan också ske genom att det amorterade beloppet i utländsk valuta multipliceras med fordrans genomsnittliga omkostnadsbelopp för den aktuella valutan. Den här metoden anfördes i proposition 1990/91:54 s. 208, som låg till grund för bestämmelserna om beskattning av fordran i utländsk valuta.

text: 2. Ovanstående beräkningsmetod medför att varje amortering medför att det uppkommer en kapitalvinst eller kapitalförlust hänförlig till förändring av valutakursen mellan förvärvet och amorteringen. Mottagen amortering medför inte alltid en definitiv vinst eller förlust med hänsyn till att valutakursen vid senare amorteringar troligen har ändrats. Det här gäller också för kapitalvinster avseende osäkra fordringar i svenska kronor, vilket var fallet i

text: RÅ 1977 ref. 39

text: . Det är först när summan av mottagna amorteringar överstiger vad som erlagts för hela fordran (omkostnadsbeloppet), som det kan konstateras att innehavet har medfört en definitiv vinst.

text: Skatteverket har i tidigare upplagor av vägledningen anfört att kapitalvinst eller kapitalförlust vid amortering av fordran i utländsk valuta ska beräknas enligt vad som anförs i proposition 1990/91:54, dvs. enligt den metod som anges under punkt 1 ovan.

text: Under 2022 uppmärksammades att Högsta förvaltningsdomstolen i frågor som gällde tillämpningen av lagen (

text: ) om omräkningsförfarande vid beskattningen för företag som har sin redovisning i euro, m.m. också hade uttalat sig i en fråga som specifikt avsåg beskattningen av kapitalvinst vid amortering av en fordran i utländsk valuta.

text: Högsta förvaltningsdomstolen anförde i

text: HFD 2016 ref. 14

text: II att ”Beskattningen av kapitalvinst eller avdrag för kapitalförlust på en fordran ska enligt praxis ske först när omkostnadsbeloppet för fordringen har förbrukats (jfr

text: RÅ 1977 ref. 39

text: Det finns inget i domen som antyder att uttalandet endast avser beskattning av kapitalvinst eller kapitalförlust som kan uppkomma vid tillämpning av den s.k. omräkningslagen för företag som har sin redovisning i euro. Det är ett generellt utformat uttalande och Högsta förvaltningsdomstolen hänvisar dessutom uttryckligen till

text: RÅ 1977 ref. 39

text: , som avser beskattning av en fysisk person i inkomstslaget kapital.

text: Skatteverket uppfattar därför att Högsta förvaltningsdomstolen i

text: HFD 2016 ref. 14

text: II har angett att beskattning vid mottagen amortering av en fordran i utländsk valuta inte uppkommer förrän hela omkostnadsbeloppet för den specifika fordran har förbrukats. Vid en amortering får alltså omkostnadsbeloppet i sin helhet avräknas mot det amorterade beloppet , omräknat till svenska kronor, tills dess att hela fordrans totala omkostnadsbelopp har utnyttjats.

text: Exempel

text: Anna har ett bankkonto i euro. Hon satte ursprungligen in 10 000 euro till kursen 9 kr och omkostnadsbeloppet för hela hennes fordran på banken är därmed 90 000 kr. Anna har sedan tagit ut 5 000 euro från kontot till kursen 10 kr. Hon har därmed avyttrat en fordran i utländsk valuta för 50 000 kr (5 000 euro x 10 kr) och får utnyttja ett omkostnadsbelopp med motsvarande belopp, varvid återstående omkostnadsbelopp är 40 000 kr. Anna gör ytterligare ett uttag med 4 000 euro till kursen 11 kr och försäljningsintäkten är därmed 44 000 kr (4 000 euro x 11 kr). Hon får göra avdrag för resterande del av omkostnadsbeloppet, dvs. med 40 000 kr, varvid det uppkommer en kapitalvinst med 4 000 kr.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-261605

title: Uthyrning av parkeringsplats, som beskattas i inkomstslaget kapital

text: 1 Sammanfattning

text: Inkomst vid uthyrning av en parkeringsplats ska beskattas i inkomstslaget kapital, om den inte är en tillgång i näringsverksamhet. Om parkeringsplatsen ingår i en privatbostadsrätt eller i hyresrätten till en bostadslägenhet, får avdrag göras med schablonbeloppet 40 000 kr.

text: 2 Frågeställning

text: Upplåtelse av parkeringsplats kan avse olika situationer och kan därmed medföra olika beskattning av inkomsten. Parkeringsplatsen kan ingå i en bostadsrätt eller i en hyresrätt, men kan också vara en helt fristående upplåtelse.

text: Frågan är hur beskattningen ska ske i olika fall.

text: I fortsättningen anges ”parkeringsplats” som en samlingsbeteckning för ett utrymme, som primärt är avsett för bilar och andra fordon, såväl utomhus som i en byggnad.

text: Upplåtelse av parkeringsplats kan antingen vara hyra enligt

text: 12 kap.

text: jordabalken

text: , JB, eller ett s.k. lägenhetsarrende enligt

text: 8 kap.

text: JB. I fortsättningen anges endast begreppet ”hyra”, som då också omfattar arrende.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomst på grund av innehav av tillgång ska tas upp som intäkt i inkomstslaget kapital, om den inte ska räknas till inkomstslaget näringsverksamhet. Utgifter för att förvärva sådan inkomst ska dras av som kostnad (

text: 42 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL).

text: Högsta förvaltningsdomstolen anser att ersättning från en hyresvärd till en bostadshyresgäst för att denne avstår från sin hyresrätt, ska beskattas som en inkomst på grund av innehav av tillgång enligt

text: 42 kap. 1 §

text: IL (

text: RÅ 2009 ref. 79

text: Ersättning vid uthyrning av privatbostadsfastighet, privatbostad och hyresrätt till en bostad ska tas upp som en intäkt. Avdrag ska göras med 40 000 kr för varje privatbostadsfastighet, privatbostad och hyresrätt, samt med de ytterligare avdrag som anges i 31 §. Avdraget får inte i något fall vara högre än intäkten (42 kap. 30 §§ IL).

text: Om uthyrningen avser en privatbostadsfastighet, ska ytterligare avdrag göras med 20 procent av hyresinkomsten. Om uthyrningen avser en privatbostadsrätt eller hyresrätt till en bostad, ska ytterligare avdrag göras för den del av innehavarens egen avgift eller hyra som avser den uthyrda delen (

text: 42 kap. 31 §

text: IL).

text: Med privatbostadsfastighet avses, under förutsättning att småhuset är en privatbostad,

text: 1. småhus med mark som utgör småhusenhet

text: 2. småhus på annans mark, och

text: 3. småhus med tillhörande mark på en lantbruksenhet (

text: 2 kap. 13 §

text: IL).

text: Med näringsfastighet avses en fastighet som inte är en privatbostadsfastighet och en sådan fastighet är en tillgång i näringsverksamhet (2 kap. 14 § och 13 kap. 1 § IL).

text: Med privatbostadsrätt avses andel i ett privatbostadsföretag, om den till andelen knutna bostaden är en privatbostad. Annan bostadsrätt i ett privatbostadsföretag är en näringsbostadsrätt och är en tillgång i näringsverksamhet (2 kap. 18 §, 2 kap. 19 § och 13 kap. 1 § IL).

text: Med privatbostadsföretag avses bl.a. en bostadsrättsförening, vars verksamhet till klart övervägande del (minst 60 procent) består i att åt sina medlemmar tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av föreningen (

text: 2 kap. 17 §

text: IL).

text: Med privatbostad avses ett småhus eller en bostad i ett privatbostadsföretag och som till övervägande del används av ägaren eller någon närstående för permanent boende eller som fritidsbostad (

text: 2 kap. 8 §

text: IL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Bostadsrätt

text: Upplåtelse av en lägenhet med bostadsrätt kan också omfatta en parkeringsplats, som därmed är en del av bostadsrätten. Skatteverket anser att parkeringsplats, förråd och andra utrymmen som omfattas av upplåtelsen av en bostadslägenhet, kan anses tillhöra bostaden och ingår därmed i begreppet privatbostad enligt

text: 2 kap. 8 §

text: IL.

text: Inkomst vid uthyrning av en sådan parkeringsplats avser del av en privatbostad och ska därför beskattas enligt bestämmelserna i 42 kap. 30-31 §§ IL. Det innebär att avdrag ska göras med schablonbeloppet 40 000 kr och avdrag ska också göras med den del av avgiften till föreningen, som avser den uthyrda parkeringsplatsen. Vanligtvis bör det vara en mindre del av avgiften, som kan anses belöpa på parkeringsplatsen. Bedömningen kan t.ex. utgå ifrån hur hög avgiften skulle vara utan tillgång till parkeringsplatsen.

text: Om föreningen inte är ett privatbostadsföretag, utan istället ett s.k. oäkta bostadsföretag, kan bostadsrätten inte vara en privatbostad. Beskattning kan därför inte ske enligt bestämmelsen i

text: 42 kap. 30 §

text: IL, vilket innebär att avdrag inte får göras med schablonbeloppet 40 000 kr. Bostadsrätten är en tillgång och beskattning ska därför ske med stöd av

text: 42 kap. 1 §

text: IL, vilket innebär att hyresinkomsten ska tas upp som intäkt och avdrag får göras med den del av avgiften till föreningen, som kan anses belöpa på parkeringsplatsen.

text: Föreningen kan hyra ut en parkeringsplats, som är skild från upplåtelse av bostadsrätten. En sådan fristående nyttjanderätt till en parkeringsplats ingår inte i privatbostaden och avser inte heller hyresrätt till en bostad. Beskattning ska därför inte ske enligt bestämmelsen i

text: 42 kap. 30 §

text: IL, vilket innebär att avdrag inte får göras med schablonbeloppet 40 000 kr. Nyttjanderätten till parkeringsplatsen är en tillgång och inkomsten vid uthyrning i andra hand ska därför beskattas med stöd av

text: 42 kap. 1 §

text: IL och avdrag får göras för eventuella utgifter som är en direkt följd av uthyrningen.

text: Föreningen (privatbostadsföretag) kan också upplåta parkeringsplats, som en separat bostadsrätt och medlemmen kan därmed inneha två olika bostadsrätter. Bostadsrätten som omfattar parkeringsplatsen kan inte vara en privatbostad och är därmed en näringsbostadsrätt. Ersättning vid uthyrning av parkeringsplatsen ska därför tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet.

text: 4.2 Hyresrätt

text: Hyra av en bostadslägenhet kan också omfatta en parkeringsplats, som därmed kan anses ingå i hyresrätten för bostadslägenheten, i likhet med vad som ovan anförts om bostadsrätt. Ersättning för uthyrning i andra hand av en sådan parkeringsplats ska därför beskattas enligt bestämmelserna i 42 kap. 30-31 § § IL, vilket innebär att ersättningen ska tas upp som intäkt och schablonavdrag ska göras med 40 000 kr. Avdrag ska också göras med den del av den egna hyran, som avser parkeringsplatsen.

text: Nyttjanderätt till en parkeringsplats kan också vara en fristående upplåtelse, skild från hyresrätten till en bostadslägenhet. Inkomst vid upplåtelse av en sådan parkeringsplats i andra hand, ska inte beskattas enligt bestämmelsen i

text: 42 kap. 30 §

text: IL. Det innebär att avdrag inte får göras med schablonbeloppet 40 000 kr. Nyttjanderätten till en parkeringsplats är en tillgång och inkomsten vid uthyrning i andra hand ska därför beskattas med stöd av

text: 42 kap. 1 §

text: 4.3 Privatbostadsfastighet

text: Uthyrning av parkeringsplats kan avse ett visst markområde på en privatbostadsfastighet och beskattning sker därmed enligt bestämmelserna 42 kap. 30-31 §§ IL. Det innebär att avdrag ska göras med schablonbeloppet 40 000 kr, samt med 20 procent av hyresinkomsten.

text: Uthyrningen kan också avse en garageplats i en byggnad på en privatbostadsfastighet. Om byggnaden ingår i ett småhus eller är ett s.k. komplementhus till småhuset, ska hyresinkomsten beskattas enligt bestämmelserna i 42 kap. 30-31 §§ IL, under förutsättning av att småhuset också är en privatbostad. I annat fall är byggnaden en näringsfastighet och hyresinkomsten ska tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2628115

title: Krav på uppgift om mängd, omfattning och art i en faktura, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: I detta ställningstagande har Skatteverket samlat ett antal tidigare behandlade frågor som gäller bedömningen av kravet på att en fullständig faktura ska innehålla bl.a. uppgift om de levererade varornas mängd och art eller de tillhandahållna tjänsternas omfattning och art. Skatteverket redogör för sin syn på vad det kravet innebär.

text: Detta ställningstagande ersätter:

text: Frågorna 11 och 14 i ställningstagandet ”Ytterligare frågor och svar på grund av nya faktureringsregler när det gäller mervärdesskatt m.m.” från den 23 februari 2004, dnr

text: 130 205830-04/113

text: Fråga 8 i ställningstagandet ”Skrivelse nr. 3 beträffande frågor och svar på grund av nya faktureringsregler när det gäller mervärdesskatt m.m.” från den 2 april 2004 , dnr

text: 130 255556-04/113

text: Omarbetningen av de tidigare ställningstagandena innebär ingen förändring i sak utan endast ett förtydligande av Skatteverkets syn på vad som avses med kravet på att en fullständig faktura ska innehålla uppgift om de levererade varornas mängd och art eller de tillhandahållna tjänsternas omfattning och art. Ställningstagandet har också kompletterats med en bedömning av vad som behöver anges i fakturan då uppgiften om omfattning blir densamma som uppgiften om datum för tillhandahållandet vid kontinuerligt tillhandahållna tjänster.

text: 2 Frågeställning

text: Om säljaren är skyldig att utfärda en fullständig faktura enligt

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML, ska den bl.a. innehålla uppgift om de levererade varornas mängd och art eller de tillhandahållna tjänsternas omfattning och art. I detta ställningstagande redogör Skatteverket för sin syn på vad det kravet innebär.

text: Reglerna om förenklade fakturor behandlas inte i detta ställningstagande.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En fullständig faktura ska bl.a. innehålla uppgift om de levererade varornas mängd och art eller de tillhandahållna tjänsternas omfattning och art (

text: 17 kap. 24 § 7

text: ML, jämför med

text: artikel 226.6 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Om koder anges i fakturan i stället för klartext förutsätter detta att underlag för koderna har utbytts i förväg mellan parterna och att fakturan kompletteras med denna uppgift på sätt som accepterats enligt

text: bokföringslagen

text: avseende verifikationer. De tillämpade koderna och de faktiskt tillämpade nycklarna till dessa koder måste kunna härledas till den enskilda fakturan även under hela den föreskrivna arkiveringstiden (

text: prop. 2003/04:26 s. 75

text: EU-domstolen har uttalat att syftet med de uppgifter som obligatoriskt ska anges i en faktura är att möjliggöra för skattemyndigheterna att kontrollera betalningen av den skatt som ska erläggas och, i förekommande fall, om det föreligger avdragsrätt för mervärdesskatt. Det är därmed mot bakgrund av detta syfte som det ska bedömas om en faktura uppfyller kraven i

text: artikel 226

text: led 6 i mervärdesskattedirektivet (

text: , Barlis 06, punkt 27).

text: EU-domstolen har också tagit ställning till frågan om uppgiften ”juridiska tjänster” är en tillräckligt specificerad beskrivning av tjänsternas omfattning och art. Begreppet ”juridiska tjänster” omfattar ett stort spektrum av tjänster, bl.a. sådana som inte nödvändigtvis är hänförliga till den ekonomiska verksamheten. Enbart en sådan uppgift var därför inte tillräckligt detaljerad för att ge information om arten av de tillhandahållna tjänsterna. Vidare var uppgiften om att tjänsterna tillhandahållits ”från och med [ett visst datum] och fram till idag” så allmän att den inte föreföll klargöra omfattningen av de tillhandahållna tjänsterna (

text: , Barlis 06, punkt 28).

text: 4 Bedömning

text: Fakturor som ska utfärdas enligt faktureringsreglerna i ML ska innehålla vissa uppgifter. En fullständig faktura ska innehålla bl.a. uppgift om

text: de levererade varornas mängd och art

text: Kravet på att en faktura ska innehålla dessa uppgifter ska ses mot bakgrund av syftet med att vissa uppgifter obligatoriskt ska anges i fakturan. Det syftet är att göra det möjligt för Skatteverket att kontrollera den mervärdesskatt som ska betalas och om köparen har rätt att göra avdrag för ingående skatt.

text: Den omständigheten att en faktura ska innehålla uppgift om de levererade varornas mängd och art eller de tillhandahållna tjänsternas omfattning och art innebär dock inte att det är nödvändigt att ge en uttömmande beskrivning av de specifika varorna eller tjänsterna. Beskrivningen måste dock vara så detaljerad att det är möjligt att avgöra vilka mervärdesskattebestämmelser som ska tillämpas på transaktionen. Det innebär att man t.ex. ska kunna avgöra vilken skattesats som ska tillämpas.

text: 4.1 Uppgift om varornas eller tjänsternas art

text: Kravet på uppgift om varornas eller tjänsternas art innebär att fakturan ska innehålla en beskrivning som är så detaljerad att det går att avgöra vilken typ av vara eller tjänst som levererats eller tillhandahållits. Det krävs dock inte att beskrivningen är uttömmande men den måste vara tillräckligt detaljerad.

text: Tillräckligt detaljerad beskrivning

text: Skatteverket anser att en beskrivning av de levererade varorna är tillräckligt detaljerad om man anger varornas kommersiella beskrivning eller namn. När det gäller tjänster är beskrivningen tillräckligt detaljerad om man anger vad det är för typ av tjänster som tillhandahållits. En beskrivning är dock inte tillräckligt detaljerad om den är så allmänt hållen att den omfattar ett stort spektrum av tjänster. Det gäller t.ex. ”juridiska tjänster” eller ”konsulttjänster”. I sådana fall måste de tillhandahållna tjänsterna beskrivas mer i detalj, d.v.s. vilken eller vilka typer av juridiska tjänster eller konsulttjänster som har tillhandahållits.

text: Koder eller hänvisning till avtal, beställning eller produktkatalog

text: Beskrivningen av vilken typ av varor som har levererats eller tjänster som har tillhandahållits ska som huvudregel göras i klartext. Skatteverket anser att det är godtagbart om varorna och tjänsterna i stället beskrivs med koder eller genom hänvisning till t.ex. ett avtal, en beställning eller en produktkatalog. Det förutsätter dock att kodförklaringen eller de andra handlingar som det hänvisas till kan kopplas till den enskilda fakturan. Det ska göras på ett sådant sätt att det utan svårighet går att fastställa sambandet mellan de olika handlingar som tillsammans uppfyller kravet på en tillräckligt detaljerad beskrivning av varornas eller tjänsternas art. Det krävs också att både säljaren och köparen har tillgång till kodförklaringen eller de andra handlingar som det hänvisas till, eftersom de är en del av fakturan. Skatteverket måste också vid behov kunna få tillgång till kodförklaringen eller nämnda handlingar. Vid gränsöverskridande transaktioner rekommenderar Skatteverket att beskrivningen av varorna och tjänsterna görs i klartext.

text: 4.2 Uppgift om mängd och omfattning

text: Fakturan ska utöver uppgift om art också innehålla en uppgift om varornas mängd eller tjänsternas omfattning. Skatteverket anser att den praxis som finns inom respektive bransch normalt kan vara vägledande vid bedömningen av om en viss beskrivning är tillräckligt detaljerad. Det förutsätter dock att nedanstående krav är uppfyllda.

text: Varornas mängd

text: Kravet på uppgift om varornas mängd innebär att fakturan ska innehålla en uppgift om antalet varor som har levererats. Vid leveranser till detaljhandeln bör den levererade mängden normalt specificeras på den lägsta möjliga artikelnivån, exempelvis ”144 schampoflaskor”.

text: Tjänsternas omfattning

text: Kravet på uppgift om tjänsternas omfattning motsvarar det krav som gäller för varor, d.v.s. en uppgift om ”mängd”. Det innebär att fakturan ska innehålla en uppgift om hur mycket av respektive tjänst som säljaren har tillhandahållit. För att ange den uppgiften kan man normalt ange den totala tid det tagit att tillhandahålla en viss tjänst, t.ex. genom att ange antalet timmar.

text: Om uppgift om mängd ska anges för en tjänst som tillhandahållits vid flera tillfällen under en period, måste uppgiften vara så detaljerad att det framgår hur mycket av den aktuella tjänsten som faktiskt har tillhandahållits under perioden. En uppgift som enbart anger den period under vilken tjänsten har tillhandahållits är alltså inte tillräckligt detaljerad i dessa fall. Som exempel på en tillräckligt detaljerad uppgift kan nämnas att man inom redovisningsbranschen vid månadsvis fakturering som regel anger ”35 timmars bokslutsarbete under mars”.

text: När det gäller kontinuerligt tillhandahållna tjänster är beskrivningen tillräckligt detaljerad om man anger den period under vilken tjänsten har tillhandahållits. Det förutsätter dock att det klart framgår att det är en kontinuerligt tillhandahållen tjänst. Vid kontinuerligt tillhandahållna tjänster kan det förekomma att uppgiften om den period under vilken tjänsten har tillhandahållits blir densamma som uppgiften om datum för tillhandahållande av tjänsten, en uppgift som också ska anges i fakturan enligt

text: 17 kap. 24 § 8

text: ML och som i vissa fall kan anges som en period. Det kan t.ex. vara fråga om hyra av en viss vara under en månad, t.ex. januari. Uppgifterna om tjänstens omfattning och datum för tjänstens tillhandahållande skulle då bli densamma, d.v.s. januari. Skatteverket anser att man i sådana fall inte behöver ange uppgift om tjänstens omfattning. Det är alltså tillräckligt att man anger vilken typ av tjänst som avses, eftersom tjänstens omfattning framgår av uppgiften om datum för tillhandahållande av tjänsten. Vid gränsöverskridande transaktioner rekommenderar Skatteverket att man anger uppgift om tjänstens omfattning även om den är densamma som uppgiften om datum för tillhandahållande av tjänsten.

text: 4.3 Detta ställningstagande ersätter tidigare ställningstaganden

text: Detta ställningstagande ersätter:

text: 130 205830-04/113

text: Fråga 8 i ställningstagandet ”Skrivelse nr. 3 beträffande frågor och svar på grund av nya faktureringsregler när det gäller mervärdesskatt m.m.” från den 2 april 2004, dnr

text: 130 255556-04/113


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-26333-2025

title: Ställningstagandet ”Tidning med medföljande vara, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Tidning med medföljande vara, mervärdesskatt” daterat den 23 november 2015, dnr

text: 131 628145-15/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket har i ställningstagandet klargjort att försäljning av en förpackning som innehåller en tidning tillsammans med en annan vara ska normalt anses som två tillhandahållanden som ska beskattas var för sig. Verkets bedömning baserar sig bland annat på en dom från Högsta förvaltningsdomstolen där tillhandahållande av en tidskrift och en cd-skiva som endast såldes tillsammans mot ett enhetspris ansågs vara två separata tillhandahållanden (

text: HFD 2012 ref. 30

text: Med hänsyn till rättsutvecklingen har Skatteverket i ställningstagandet ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt” daterat 24 januari 2025, dnr

text: , gett sin syn på när en transaktion som består av flera olika varor och tjänster ska bedömas som ett eller flera tillhandahållanden. Det nya ställningstagandet innebär att försäljning av en förpackning som innehåller en tidning tillsammans med en annan vara normalt ska anses som ett enda tillhandahållande. En bedömning får göras i varje enskilt fall om transaktionen består av ett huvudsakligt tillhandahållande eller om delarna i transaktionen har ett nära samband. Det finns därför inte längre skäl till att ha kvar ställningstagandet.