designation: Kronofogdens ställningstagande 3/20/VER

text: Infoklass: 1 Beslutat av: Ulrika Lindén Dokumentägare: Nr: Ulrika Lindén 3/20/VER Gäller från och med Diarienummer: 2023-03-29 KFM 7591-2023 Ansvarig organisation: Ersätter beslut 2020-06-23 med dnr. KFM 14115-2020 Rättsavdelningen Beslutsdatum: 2020-06-23

text: Postadress Besöksadress Telefon 0771-73 73 00 Box 1050 Esplanaden 1 172 21 SUNDBYBERG 172 67 SUNDBYBERG kontakt@kronofogden.se

text: Prop. 1986/87:143

text: s.64. 2 Se exempelvis

text: 62 kap. 2 § skatteförfarandelagen

text: som reglerar inbetalningar till skattekontot.

text: Lagen (

text: ) om rätt för kommun att ta ut avgift för vissa upplåtelser av offentlig plats, m.m. 4 Kammarrätten i Stockholm i sitt avgörande den 14 april 2017 i mål 4350-16. JO beslut 2023-03-21 dnr 8524-2022. 6

text: Prop. 1980/81:8 s. 1224

text: . 7

text: Prop. 2013/14:43 s 11

text: Se

text: NJA 1972 s. 183

text: och

text: prop. 2013/14:43 s 12

text: 9 Här berörs inte vidare vad som kan anses utgöra en betryggande säkerhet för handpenningen enligt 12 kap. 35 § och 2 kap. 25 § UB. 10

text: Prop. 1971:20 s 226

text: f.

text: Kronofogden har dock möjlighet att såväl straffrättsligt som civilrättsligt försöka beivra den som försöker sabotera en försäljningsprocess genom falska bud. 12 Se

text: prop. 1972:5 s. 313

text: och

text: https://www.riksbank.se/sv/betalningar--kontanter/sa-betalar-svenskarna/sa-betalarsvenskarna-2019/ senast kontrollerad den 12 juni 2020.

identifier: Kronofogdens ställningstagande 3/20/VER

title: Betalning vid exekutiv försäljning

text: Kronofogdemyndigheten (Kronofogden) redogör i detta ställningstagande om det är möjligt att anvisa köpare vid exekutiv försäljning till i huvudsak elektroniska betalningslösningar, såsom exempelvis kortbetalning eller Swish m.m. Kronofogdens bedömning är att det råder avtalsfrihet kring formerna för betalning mellan myndigheten och en presumtiv köpare vid försäljning av lösöre eller fast egendom. Utgångspunkten för myndighetens bedömning är att

text: utsökningsbalken

text: inte exklusivt reglerar själva frågan om betalningsmedel. Härutöver konstaterar Kronofogden att den exekutiva försäljningsprocessen enligt lagmotiven kompletteras av det civilrättsliga regelverket. Det innebär att civilrättsliga regler kan gälla i försäljningsprocessen trots att det är fråga om ett förfarande som delvis regleras offentligrättsligt. Detta bl.a. mot bakgrund av att en presumtiv köpare inte står i någon form av beroendeställning till Kronofogden och har möjligheten att avstå från ett köp. I detta ställningstagande har Kronofogden också bedömt att uteslutning av betalningsmedel i huvudsak sedlar och mynt, har försumbar påverkan på försäljningspriset. Därigenom missgynnas inte parterna i målet på grund av formerna för betalning. Om Kronofogden väljer att enbart anvisa en köpare till en viss betallösning eller vissa betalningsformer ska detta tydligt anges i samband med att egendomen läggs ut för försäljning.

text: Ställningstagandet har uppdaterats i mars 2023 med anledning av ett JObeslut. Uppdateringen markeras med kantstreck i dokumentet. Kronofogdens bedömning och slutsats påverkas dock inte av beslutet från JO. Det här beslutet har fattats av rättschef Ulrika Lindén. Verksjurist Jens Haggren har föredragit ärendet. I den slutliga handläggningen har även enhetscheferna Jens Västberg och Christina Sundblad samt rättsutvecklaren Soheil Roshanbin deltagit. Beslutet har godkänts digitalt och saknar därför underskrift.

text: Rättslig promemoria

text: 1 Sammanfattning

text: Kronofogden har möjlighet att avtala om formerna för betalning vid exekutiv försäljning. Parterna i målet missgynnas inte av ett sådant agerande. För att med bindande verkan kunna begära att en köpare ska betala med andra medel än med mynt och sedlar måste detta avtalsvillkor vara tydlig vid försäljningen. Kronofogden bör därför tydligt informera om vilka betalningsmöjligheter som finns vid en exekutiv auktion. Detta bör lämpligen ske i samband med att den exekutiva försäljningen kungörs. En köpare får därigenom acceptera de aktuella betalningsvillkoren i samband med budgivning.

text: 2 Bakgrund, frågeställning och syfte

text: Kronofogden arbetar aktivt med att underlätta och förbättra försäljningsförfarandet. Det innebär bl.a. att myndigheten erbjuder kunderna efterfrågade digitala betaltjänster på ett lättillgängligt sätt. Idag kan köpare välja att betala med smidiga och lättillgängliga betalningslösningar som kortbetalningar eller Swish. Under 2019 tog Kronofogden emot ca 6 200 betalningar kopplade till försäljning av lösöre på nätauktion. Ungefär 95 procent av betalningarna genomfördes genom kortbetalning på nätauktionssajten. Endast 5 procent betalades via insättning till bankgiro eller i Kronofogdens receptioner. Kronofogden arbetar aktivt med att minska kontanthanteringen vid myndigheten i de situationer det är lämpligt och möjligt. Kronofogden behöver inom ramen för detta arbete ta ställning till om myndigheten har frihet att avtala om formen för betalning när myndigheten säljer lös eller fast egendom för gäldenärens räkning.

text: I denna rättsliga promemoria utreds om Kronofogden kan välja att anvisa en köpare vid en exekutiv försäljning enligt

text: utsökningsbalken

text: att betala på det sätt som Kronofogden anser är lämpligt. I promemorian bedömer också Kronofogden hur agerandet skulle bedömas i förhållande till parterna om myndigheten skulle välja att minska eller utesluta betalning i form av sedlar och mynt. Promemorian behandlar i övrigt inte avtalsvillkoren vid försäljning av lös eller fast egendom.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Skyldigheten att ta emot kontant betalning och avtalsfrihet i offentligrättsligt reglerade områden

text: Enligt 5 kap. 1 § andra stycket riksbankslagen är sedlar och mynt som ges ut av Riksbanken lagliga betalningsmedel. I förarbetena anges att detta innebär att var och en är skyldig att ta emot sedlar och mynt som betalning. Den aktuella bestämmelsen i riksbankslagen innebär att staten i princip är skyldig att ta emot betalning i kontanter i situationer när det antingen inte har gjorts uttryckliga undantag från riksbankslagen eller i situationer när det råder avtalsfrihet mellan det allmänna och de enskilda. I offentligrättsliga förhållanden kan friheten att avtala bort kontanter som betalningsmedel vara begränsade men det finns situationer där ett offentligrättsligt förfarande kompletteras av civilrättsliga moment. Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) har avgörandet

text: HFD 2015 ref 49

text: prövat om ett landsting kunde kräva att patientavgifter endast skulle betalas med kontanter på vissa av landstingets vårdinrättningar. HFD uttalade i sin dom att parter i vissa fall kan avtala om att betalning ska ske med andra betalningsmedel än kontanter. I rättspraxis har i vissa fall rättsförhållanden även på offentligrättsligt reglerade områden ansetts ha sådan civilrättslig karaktär att de har bedömts enligt civilrättsliga regler (jfr RÅ 1982 2:62,

text: NJA 1998 s. 656

text: I och

text: NJA 2008 s. 642

text: ). I detta fall ansåg

text: dock HFD att rättsförhållandet mellan landstinget, i dess egenskap som vårdgivare och den enskilde, i dess egenskap som vårdtagare, inte var av denna karaktär. I RÅ 1982 2:62 prövade regeringsrätten om kommunen kunde stänga av ett barn från daghemsplats sedan vårdnadshavaren inte betalat avgifterna. Regeringsrätten uttalade att avstängningsbeslutet inte är att uppfatta som ett beslut som ett offentligrättsligt ingripande utan som en civilrättslig åtgärd av innebörd att daghemsplatsen inte tillhandahålls av kommunen så länge vårdnadshavaren inte fullgör sina förpliktelser genom betalning. I

text: NJA 1998 s. 656

text: I ansågs föräldrarna kunna föra talan vid allmän domstol om nedsättning av avgift till kommunen på grund av hälsofarliga lokaler eftersom situationen ansågs ha starka privaträttsliga inslag. I avgörandet fann HD bl.a. att rättsförhållandet mellan det allmänna och parterna hade sådana privaträttsliga inslag att det kunde anses föreligga ett ömsesidigt förpliktande avtal mellan dem. Som en allmän utgångspunkt ansåg HD, att när föräldrar accepterar ett erbjudande av kommunen om barnomsorgsplats uppkommer en skyldighet för föräldrarna att betala avgift enligt gällande taxa mot det att kommunen tillhandahåller barnomsorgsplatsen. Vägrar föräldrarna att betala kan kommunen skaffa sig en exekutionstitel för att kunna få ut avgiften. Vid utebliven betalning kan kommunen besluta att stänga av barnet från barnomsorgsplatsen. En sådan åtgärd ansågs, med hänvisning till RÅ 1982 2:62, vara att se som en civilrättslig åtgärd. Därigenom uppkom ett ömsesidigt förpliktande avtalsförhållande mellan parterna enligt HD. I

text: NJA 2008 s. 642

text: ansåg HD att vårdnadshavare inte behövde betala för beslutad avgift för de dagar personalen i förskolan var i strejk. HD framhöll att avgifterna för barnomsorg var frivilliga offentligrättsliga avgifter, och fast den statliga styrningen hade ökat och maxtaxa införts så var det alltjämt fråga om ömsesidigt bindande avtal där principen skulle tillämpas om att den som inte får en avtalad prestation inte heller behöver betala för den. Här gällde det alltså en väsentlig civilrättslig grundsats om utbyte av prestationer. De rättsfall som HFD har refererat till har alla haft sin utgångspunkt i graden av valfrihet i parternas disposition. Enbart den omständigheten att ett förfarande är offentligrättsligt reglerat betyder med andra ord inte att det exkluderar möjligheten till civilrättsliga inslag, exempelvis avtalsfrihet kring formen för betalning.

text: De vägledande principer som går att utläsa av avgörandena är graden av frivillighet i den enskildes handlingsutrymme och beroendeställning i interaktionen mellan myndigheten och den enskilde. En person som är i behov av vård är exempelvis i stor grad utelämnad till det offentliga som i rättsfallet HFD 2015 s. ref 49 medan den som exempelvis vill parkera sitt fordon på kommunens mark har andra handlingsalternativ. Detta trots att uttag av parkeringsavgifter görs med stöd av offentlig reglering i 2 § avgiftslagen. I det senare fallet ansåg Kammarrätten i Stockholm att Stockholms kommun kunde avveckla betalning genom mynt i stadens parkeringsautomater. JO kritiserar i ett beslut Skatteverket för att inte ta emot kontant betalning av ansökningsavgiften vid ansökan om byte av förnamn. JO konstaterar att huvudregeln i den numera gällande bestämmelsen i

text: 4 kap. 12 § lagen (2022:1568)

text: om Sveriges riksbank alltjämt är att en borgenär är skyldig att ta emot betalning i form av kontanter dvs. sedlar och mynt. JO anför dock att det kan finnas undantag från denna huvudregel bl.a. när rättsförhållanden på offentligrättsligt reglerade områden är av sådan civilrättslig karaktär att de bör bedömas enligt civilrättsliga regler.

text: Utsökningsbalken

text: Utsökningsförfarandet är ett tvåpartsförfarande vilket framgår av

text: 1 kap. 7 § utsökningsbalken

text: . Regler om exekutiv försäljning finns i 8–

text: 14 kap.

text: utsökningsbalken

text: . I förarbetena till

text: utsökningsbalken

text: har uttalats att bestämmelserna om exekutiv försäljning i vissa hänseenden kan kompletteras av rättsregler för civila köp. Detta blir dock inte aktuellt där det ges specifika bestämmelser om det exekutiva förfarandet. Vid försäljning av lös egendom ska enligt

text: 9 kap. 5 § första stycket utsökningsbalken

text: köpeskillingen för inropad egendom betalas genast. Kronofogden kan dock ge anstånd med betalningen utom i fråga om handpenning som myndigheten bestämmer. Som framgår av ordalydelsen tar bestämmelsen inte sikte på själva formen av betalning utan reglerar i huvudsak tidsförloppet. Vid

text: utsökningsbalkens

text: tillkomst var kontanter den huvudsakliga betalningsformen varför begreppet

text: kontant används i lagen men det har inte hindrat att andra former av betalning accepterats som kontant, exempelvis elektroniska korttransaktioner. Den som ropar in en fastighet vid en exekutiv auktion är enligt

text: 12 kap. 35 § första stycket utsökningsbalken

text: skyldig att efter inropet lämna handpenning med visst belopp. Av andra stycket samma lagrum framgår att handpenningen ska betalas kontant, om inte inroparen ställer säkerhet för beloppet. I fjärde stycket fastställs att obetald del av den kontanta köpeskillingen ska betalas senast vid fördelningssammanträdet. Bestämmelsen har i huvudsak sin motsvarighet i den numera upphävda lagen (

text: ) om exekutiv försäljning av fast egendom. Av lagmotiven framgår att bestämmelsen i första hand tar sikte på säkerhet för säljaren och inte själva medlen för betalning. Något resonemang om sedlar och mynt som betalningsmedel förs överhuvudtaget inte.

text: 4 Kronofogdemyndighetens bedömning

text: 4.1 Utgör

text: utsökningsbalkens

text: regler ett hinder för Kronofogden att avtala om betalningsform vid försäljningar?

text: Regelverket vid exekutiv försäljning anger närmare när betalning ska ske och hur säkerhet ska hanteras. Bestämmelserna reglerar dock inte exklusivt hur betalning ska ske. Som framgår av lagmotiven till

text: utsökningsbalken

text: tar användning av begrepp som kontant sikte på ett särskilt förfarande och ska inte läsas som en handlingsregel som styr mot betalning med sedlar och mynt. Tvärtom framgår det av praxis att det går mycket väl att använda andra betalningsformer så länge de bakomliggande motiven, dvs. skyndsamhet och säkerhet tillvaratas. Enbart ordalydelsen i

text: utsökningsbalken

text: utgör därför inte något hinder för Kronofogden att avtala om formen för betalning.

text: Härutöver finns det inte några andra regler i

text: utsökningsbalken

text: som reglerar formen för betalning. Bedömningen i denna del är alltså att lagstiftaren inte exklusivt anvisat att mynt och sedlar måste användas vid exekutiv försäljning.

text: 4.2 Innebär den omständigheten att försäljningsförfarandet är offentligrättsligt reglerat ett hinder för Kronofogden att avtala om betalningsmedel?

text: En exekutiv försäljning innebär att Kronofogden med tvång säljer gäldenärens egendom. Förfarandet utgör myndighetsutövning. Kronofogden är emellertid inte säljare av egendomen utan försäljningen sker för gäldenärens räkning. Även om försäljningen i förhållande till gäldenären är myndighetsutövning, är den inte det i förhållande till köparen. Av betydelse för denna bedömning är att det står en presumtiv köpare fritt att välja att delta eller inte delta i förfarandet. Köparen intar heller inte någon beroendeställning till Kronofogden såsom exempelvis en vårdtagare eller enskild som vänder sig till en myndighet för att kunna tillvarata sin rätt. Först när en köpare har lagt ett bud inträder skyldigheten för köparen att erlägga betalning för att få ta egendomen i sin besittning. Den enda reella konsekvensen av att köparen inte betalar blir att budet blir ogiltigt och får till följd av att egendomen ska bjudas ut på nytt. Skyldigheten att betala köpeskillingen är i sig inte offentligrättsligt reglerat. Det är ett civilrättsligt moment i utsökningsförfarandet i enlighet med vad som framgår av

text: utsökningsbalkens

text: förarbeten. Under sådana förhållanden kan även skadestånds- och kontraktsrättsliga regler tillämpas under ett i och för sig offentligrättsligt reglerat förfarande. Det sistnämnda har också fast stöd i praxis genom de skadeståndsärenden som prövas i allmän domstol vid tvister mellan Kronofogden och enskilda köpare i försäljningsärenden. Bedömningen i denna del är att Kronofogden och köparens förhållande till varandra i fråga om betalning är en civilrättslig fråga där det råder avtalsfrihet.

text: 4.3 Hur påverkas parterna om Kronofogden skulle välja att endast ta emot betalningar genom elektroniska kanaler?

text: Som hittills har framgått är det väsentliga i utsökningsförfarandet att varken gäldenären eller borgenären hamnar i en sämre situation på grund av Kronofogdens agerande. En närliggande fråga som måste behandlas är därför om kretsen av köpare kan tänkas begränsas på ett sådant sätt att det påverkar försäljningspriset. Vid sin bedömning har Kronofogden tagit del av Riksbankens rapport den 17 november 2019 ”Så betalar svenskarna 2019”. Av rapporten framgår att allt färre svenskar använder sig av kontanter och att användning av kontanter har stadigt minskat under många år. Istället görs merparten av hushållens köp med kort och på tio år har en genomsnittlig svensk fördubblat sin kortanvändning. Av rapporten framgår att en överväldigande majoritet av alla transaktioner sker på annat sätt än med sedlar och mynt. Andelen kontanta köp uppgår till 13 procent medan andelen kontanter sett vid alla typer av transaktioner uppgår till sex procent. Mot bakgrund av det minskade behovet av kontanter som betalmedel samt den omständigheten att många betalningar i samhället görs på annat vis än med mynt och sedlar finns det på goda grunder skäl att påstå att den som vill delta i Kronofogdens auktioner också kommer att ha möjlighet att göra det så även utan betalning genom mynt och sedlar. Kronofogdens bedömning är därför att en kontantfri försäljning inte kommer att påverka priset negativt genom färre budgivare. Därigenom drabbas inte heller gäldenären eller borgenären om Kronofogden skulle välja att minska eller utesluta kontanter vid exekutiva försäljningar.

text: 5 Slutsats

text: Utsökningsbalken

text: reglerar inte exklusivt med vilka medel en köpare ska betala vid köp. Betalningsmomentet vid exekutiv försäljning är av civilrättslig karaktär trots att vissa andra delar av försäljningen regleras i

text: utsökningsbalken

text: . Vid exekutiv försäljning har Kronofogden möjlighet att avtala om formerna för betalning med en presumtiv köpare så länge

text: skyddsreglerna i

text: utsökningsbalken

text: respekteras och gäldenären och borgenären inte hamnar i en sämre situation. Kronofogdens bedömning är sammanfattningsvis att myndigheten har möjlighet att avtala om formerna för betalning och att parterna i målet inte missgynnas av ett sådant agerande. För att med bindande verkan kunna begära att en köpare ska betala med andra medel än med mynt och sedlar måste detta avtalsvillkor vara tydligt vid försäljningen. Kronofogden bör därför tydligt informera om vilka betalningsmöjligheter som finns vid en exekutiv auktion. Detta bör lämpligen ske i samband med att den exekutiva försäljningen kungörs. En köpare får därigenom acceptera de aktuella betalningsvillkoren i samband med budgivning.


designation: Kronofogdens ställningstagande 3/21/TSM

doctype: stallningstagande

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 3/21/TSM Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Ulrika Lindén 2021-09-16 KFM 20499-2021 Gäller fr.o.m. 2021-10-01

text: E-postadress: Postadress Besöksadress Telefon Telefax

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 3/21/TSM Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Ulrika Lindén 2021-09-16 KFM 20499-2021 Gäller fr.o.m 2021-10-01

text: Rekonstruktörs- och konkursförvaltarkollegiet, REKON, Vägledande uttalande angående en rekonstruktörs möjlighet att åta sig uppdrag som förvaltare i en efterföljande konkurs, 2019-05-21, publicerat på www.rekon.nu senast kontrollerad den 15 mars 2021.

identifier: Kronofogdens ställningstagande 3/21/TSM

publisher: Kronofogdemyndigheten

status: gällande

title: Jäv i konkurs för tidigare företagsrekonstruktörer

org: kfm

text: Under 2014 prövade Högsta domstolen (HD) frågan om ett uppdrag som företagsrekonstruktör senare medför jäv att vara förvaltare i den efterföljande konkursen. Rekonstruktör- och konkursförvaltarkollegiet (REKON) publicerade under 2019 ett yttrande ställt till Kronofogdemyndigheten (Kronofogden) och Sveriges domstolar om en rekonstruktörs möjlighet att senare åta sig uppdrag som förvaltare i konkursen.

type: stycke

text: Kronofogden redogör i detta ställningstagande för vilken bedömning konkurstillsynen bör göra när en tidigare rekonstruktör blir aktuell som konkursförvaltare vid den efterföljande konkursen. Huvudregeln är att en rekonstruktör inte bör förordnas till förvaltare i en efterföljande konkurs eftersom det typiskt sett finns en beaktansvärd risk för jäv. I det enskilda fallet finns möjlighet att göra ett avsteg från huvudregeln. Den tidigare rekonstruktören behöver inte vara jävig om det med tillräcklig säkerhet går att avgöra dels att det inte kommer bli aktuellt med granskning av den egna insatsen som rekonstruktör (s.k. självgranskning) och dels att det inte har skapats sådana kopplingar mellan gäldenären eller gäldenärens företrädare och rekonstruktören att det ger sken av att rekonstruktörens oberoende är hotat.

text: Vid bedömningen av om det kan bli aktuellt med självgranskning eller om det har uppstått en jävsgrundande personlig koppling bör det göras skillnad mellan olika typsituationer:

text: ▪ Rekonstruktioner som har avbrutits i förtid.

text: ▪ Rekonstruktioner som har genomförts fullständigt och a) rekonstruktionen har lyckats genom att eventuell ackordslikvid är betald och obeståndet är hävt eller b) antingen att eventuell ackordslikvid inte är betald eller obeståndet är inte hävt.

text: I rekonstruktioner som har avbrutits i förtid är det avgörande för jävsbedömningen oftast om det finns ett behov av att granska de åtgärder som rekonstruktören har vidtagit i rekonstruktionen (självgranskning). Om rekonstruktionen har pågått under en längre tid eller varit omfattande är det mycket troligt att en självgranskning kommer att aktualiseras i den efterföljande konkursen. Detta eftersom rekonstruktören i dessa fall typiskt sett vidtagit åtgärder av sådan omfattning och av sådant slag att det är troligt att granskning av åtgärderna i en efterföljande konkurs kan aktualiseras. Om en rekonstruktion har fortsatt efter borgenärssammanträdet har den normalt pågått så länge att rekonstruktören är jävig vid en efterföljande konkurs. Utöver jäv på grund av

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande

type: rubrik

text: behovet av självgranskning i ovan nämnda situationer kan i undantagsfall rekonstruktören vara jävig på grund av att det har uppstått en nära koppling till gäldenären eller dess företrädare.

text: För rekonstruktioner som inte har avbrutits i förtid gäller normalt att det måste ha förflutit en betydligt längre tid än ett år sedan rekonstruktionen avslutades för att den f.d. rekonstruktören inte ska vara olämplig som förvaltare på grund av jäv. Ju mer omfattande rekonstruktionen var och ju längre tid den pågick, desto längre tid bör det ha gått sedan rekonstruktionen avslutades innan rekonstruktören kan förordnas till förvaltare. En särskilt lång tid – normalt flera år – bör ha gått i de fall obeståndet aldrig har hävts efter rekonstruktionen, för att den före detta rekonstruktören inte ska anses jävig. Detta eftersom det då ofta blir aktuellt med självgranskning i konkursen.

text: Beslut i detta ärende har fattats av rättschef Ulrika Lindén efter föredragning av verksjurist Andreas Bäckbro. Vid den slutliga handläggningen har även enhetschef Christina Sundblad samt rättsutvecklare Soheil Roshanbin deltagit.

text: Ulrika Lindén

text: Andreas Bäckbro

text: Rättslig promemoria 1 Sammanfattning

text: Frågan om den som har varit gäldenärens rekonstruktör är förhindrad att åta sig ett efterföljande uppdrag som gäldenärens förvaltare måste prövas från fall till fall. I de flesta fall får man utgå från att en rekonstruktör inte bör förordnas till förvaltare i en efterföljande konkurs. Undantag ska göras när det går att avgöra dels att det inte kommer bli aktuellt med självgranskning och dels att det inte skapats sådana kopplingar mellan gäldenären eller gäldenärens företrädare och rekonstruktören att det ger sken av att rekonstruktörens oberoende är hotat.

text: I rekonstruktioner som har avbrutits i förtid men har pågått under en längre tid eller varit omfattande är det mycket troligt att en självgranskning kommer att aktualiseras i den efterföljande konkursen. När en rekonstruktion har fortsatt efter borgenärssammanträdet är normalt sett rekonstruktören alltid jävig vid en efterföljande konkurs. I undantagsfall kan rekonstruktören vara jävig på grund av att det har uppstått en nära koppling till gäldenären eller dess företrädare.

text: För rekonstruktioner som inte har avbrutits i förtid gäller normalt att det måste ha förflutit en betydligt längre tid än ett år sedan rekonstruktionen avslutades för att den f.d. rekonstruktören inte ska vara olämplig som förvaltare. Ju mer omfattande rekonstruktionen var och ju längre tid den pågick, desto längre tid måste ha gått sedan rekonstruktionen avslutades innan rekonstruktören kan förordnas till förvaltare. En särskilt lång tid – normalt flera år - måste ha gått i de fall obeståndet aldrig har hävts efter rekonstruktionen, för att den före detta rekonstruktören inte ska anses jävig.

text: 2 Bakgrund, frågeställning och syfte

text: En gäldenär kan ofta få förtroende för den som är företagsrekonstruktör i gäldenärens rekonstruktion. Detta tillsammans med det faktum att rekonstruktören är insatt i omständigheter kring gäldenärens verksamhet m.m. gör att gäldenärer som ansöker om att försättas i konkurs efter avslutad rekonstruktion emellanåt föreslår att rekonstruktören ska förordnas till konkursförvaltare.

text: Hösten 2014 prövades frågan om rekonstruktören är jävig i den efterföljande konkursen i flera avgöranden i HD. Genom avgörandena vidgades möjligheten att utse en tidigare rekonstruktör till förvaltare i en efterföljande konkurser. Se mer om detta i avsnitt 3 nedan. Rekonstruktör- och konkursförvaltarkollegiet, REKON, publicerade i augusti 2019 ett vägledande uttalande angående en

text: rekonstruktörs möjlighet att åta sig uppdrag som förvaltare i en efterföljande konkurs.

text: Det finns mot bakgrund av detta skäl att belysa frågan om när en tidigare rekonstruktör är olämplig som förvaltare i en efterföljande konkurs på grund av jäv. Syftet med ställningstagandet är att skapa tydlighet och enhetlighet i konkurstillsynens hantering vid hörande enligt

text: 7 kap. 3 § konkurslagen

text: när den som tidigare varit gäldenärens rekonstruktör föreslås till förvaltare i gäldenärens konkurs.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 7 kap.

text: 1 § tredje

text: och

text: fjärde styckena

text: konkurslagen

text: (KL) framgår följande. Den som står i ett sådant förhållande till gäldenären, en borgenär eller någon annan att det är ägnat att rubba förtroendet för hans opartiskhet i konkursen får inte vara förvaltare. Detsamma gäller om det i övrigt finns någon omständighet som medför att förtroendet för hans opartiskhet kan rubbas. Förvaltaren ska omedelbart underrätta tillsynsmyndigheten om omständigheter som kan medföra jäv för honom.

text: Jävsbestämmelsen i

text: 7 kap.

text: konkurslagen

text: infördes 1989. I förarbetena till bestämmelsen betonas att det för regelns tillämpning inte är nödvändigt att förtroendet för vederbörande verkligen är rubbat. Det är tillräckligt att det typiskt sett finns en beaktansvärd risk att så kommer att ske. Jävsreglerna ska medverka till att det inte ens uppstår misstankar om partiskhet. Den som har varit bokförare eller deklarationsmedhjälpare till gäldenären är olämplig som förvaltare, liksom även en rådgivare till gäldenären om det kan råda tvivel om rådgivarens objektivitet. Detta är ofta fallet om rådgivaren biträtt gäldenären under en längre tid före konkursutbrottet (

text: prop. 1988/89:31 s. 7

text: och

text: För bedömningen av om en tidigare rekonstruktör är olämplig som förvaltare har det betydelse vad rekonstruktören har gjort under rekonstruktionen. En rekonstruktör ska enligt

text: 1 kap. 2 § lagen (1996:764)

text: om företagsrekonstruktion undersöka om den verksamhet som gäldenären bedriver kan fortsättas helt eller delvis och i så fall hur detta kan ske. Under det arbetet måste rekonstruktören arbeta i mycket nära kontakt med gäldenärsföretaget och borgenärerna.

text: I förarbetena till lagen om företagsrekonstruktion (

text: prop. 1995/96:5 s. 105

text: f) utvecklas synen på rekonstruktörens uppdrag. Där framgår bland annat följande. Rekonstruktören kan inte betraktas som en gäldenärens uppdragstagare eller som

text: dennes biträde. Likväl är det tydligt att uppdraget normalt förutsätter att rekonstruktören med bibehållande av gäldenärens förtroende engagerar sig i dennes verksamhet. Rekonstruktören ska ju bland annat ge gäldenären råd och anvisningar beträffande företagets löpande förvaltning samt bedöma och eventuellt ge sitt samtycke till samtliga viktigare rättshandlingar som gäldenären avser att vidta.

text: I förarbetena till lag om företagsrekonstruktion uttalas att frågan om en rekonstruktör ska kunna utses till förvaltare i en näringsidkares efterföljande konkurs bör avgöras från fall till fall. I de flesta fall får man utgå från att en rekonstruktör inte bör förordnas till förvaltare. Detta eftersom det förekommer att förvaltaren då har att pröva sådana transaktioner som rekonstruktören tillrått eller kanske t.o.m. har gett anvisning om eller skäligheten av det av rekonstruktören fordrade arvodet. Det hindrar emellertid inte att domstolen, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, skulle kunna utse en rekonstruktör till konkursförvaltare. Ett exempel på detta är när en rekonstruktion har avslutats mycket tidigt utan att rekonstruktören i någon större utsträckning kommit att involveras i gäldenärens ekonomiska transaktioner. I ett sådant fall bör det inte möta något hinder mot att rekonstruktören förordnas till konkursförvaltare, i vart fall inte om hans arvode har fastställts av tingsrätten (a prop. s. 106f).

text: I

text: NJA 2014 s. 788

text: prövade HD om förvaltarens arvode skulle sättas ned på grund av att förvaltaren underlåtit att höra konkurstillsynen enligt

text: 7 kap. 1 § 4 st

text: KL. HD uttalade att det ska göras en individuell bedömning i frågan om jäv och att ett flertal faktorer får betydelse vid prövningen av om en f.d. rekonstruktör kan utses till förvaltare. Av betydelse är bland annat hur lång tid rekonstruktionen har pågått och de åtgärder som då har vidtagits, hur lång tid som förflutit från det att rekonstruktionen avslutades fram till konkursutbrottet och resultatet av rekonstruktionen. Den person som utsågs till förvaltare i det aktuella fallet hade varit rekonstruktör i gäldenärsbolaget under cirka ett års tid. Rekonstruktionen upphörde två år och fem månader innan konkursutbrottet. HD konstaterade att rekonstruktionen hade pågått under relativt lång tid och att den hade varit framgångsrik.

text: I

text: NJA 2014 s. 922

text: ansågs inte en före detta företagsrekonstruktör jävig i bolagets efterföljande konkurs. Rekonstruktionen hade pågått i tre veckor omedelbart före konkursen. HD anförde att beträffande den som har varit företagsrekonstruktör kan det tänkas främst två förhållanden som kan inverka menligt på förutsättningarna att utföra ett opartiskt och oberoende arbete som konkursförvaltare. Det ena förhållandet är att det under rekonstruktionen har utvecklats sådana personliga relationer mellan rekonstruktören och gäldenärens företrädare eller någon annan att det åtminstone kan ge sken av att oberoendet är hotat. Det andra förhållandet är att uppdraget som konkursförvaltare kan komma

text: att innebära granskning av den egna insatsen som rekonstruktör. En förvaltare, som har varit rekonstruktör, kan behöva granska egna överväganden och beslut under rekonstruktionen. Sådan självgranskning är inte förenlig med kravet på opartiskhet och oberoende. En utgångspunkt bör vara att när det har rört sig om en rekonstruktion i vilken rekonstruktören har vidtagit åtgärder av sådan omfattning och sådant slag att det är svårt att bedöma om granskning av åtgärderna i en efterföljande konkurs kan aktualiseras, bör - även om rekonstruktionen har pågått endast en kortare tid - rekonstruktören som regel inte utses till förvaltare. Att rekonstruktörens erfarenheter av rekonstruktionen bedöms vara av särskilt värde för konkurshanteringen kan inte inverka på jävsbedömningen.

text: I

text: NJA 2014 s. 922

text: pekade HD på att även om en rekonstruktion har varit omfattande behöver det inte alltid utgöra hinder för ett efterföljande förordnande som förvaltare. Om erfarenheterna som rekonstruktör är värdefulla kan de tas till vara om det utses en medförvaltare som ensam granskar sådana åtgärder som har samband med rekonstruktionen.

text: Hovrätten över Skåne och Blekinge har i ett beslut den 2 mars 2018 i mål Ö2291- 17 prövat frågan om jäv på grund av en rekonstruktion som avslutades drygt ett år före konkursbeslutet. Rekonstruktionen pågick under knappt sex månader. Rekonstruktionen avslutades med ackord och ackordslikviden betalades som den skulle. Den föreslagna förvaltaren blev byråkollega med rekonstruktören några månader efter att rekonstruktionen avslutades. Hovrätten betonade vid sin prövning det faktum att i det aktuella fallet hade förvaltaren föreslagits av gäldenären och att det därför fanns anledning till en mycket restriktiv hållning. Hovrätten pekade på den tid som rekonstruktionen pågått, att förhållandevis kort tid förflutit från det rekonstruktionen avslutats och till att gäldenären själv föreslagit förvaltaren och att det inte gick att bedöma om det skulle bli aktuellt med självgranskning eller inte. Det fanns därför enligt hovrätten mycket starka skäl att inte utse den föreslagne förvaltaren. Hovrätten konstaterade samtidigt bland annat att konkursen vid tidpunkten för hovrättens avgörande hade pågått i sju månader och inget behov av medförvaltare hade uppstått. Förvaltaren entledigades därför inte.

text: Palmér/Savin anför i

text: Konkurslagen

text: [1 juli 2021, JUNO], kommentaren till

text: 7 kap. 1 §

text: , att det normalt får anses olämpligt att till förvaltare utse någon som är utsedd till rekonstruktör för den blivande konkursgäldenären. Rekonstruktören i sin skepnad av förvaltare skulle då bland annat bli tvungen att kontrollera sin egen medelsförvaltning, granska egna åtgärder under rekonstruktionen, ta ställning till fordringar som grundar sig på avtal som gäldenären träffat med rekonstruktörens samtycke och skäligheten av det arvode som hen debiterat för uppdraget som rekonstruktör.

text: REKON har i sitt uttalande om god förvaltarsed som publicerades i augusti 2019 anfört att om rekonstruktionen fortsätter efter borgenärssammanträdet, har en rekonstruktör typiskt sett vidtagit åtgärder av sådan omfattning och av sådant slag att det är svårt att bedöma om granskning av åtgärderna i en efterföljande konkurs kan aktualiseras. Rekonstruktören bör då inte utses till förvaltare eftersom det typiskt sett finns en beaktansvärd risk för jäv. Det bör dock inte föreligga något hinder mot att utse en rekonstruktör till förvaltare i en efterföljande konkurs om det under inledandefasen visar sig att det saknas förutsättningar för att genomföra ett ackord eller annan åtgärd för att överbrygga de ekonomiska svårigheterna och företaget därför försätts i konkurs utan att det under inledandefasen har vidtagits annat än sedvanliga rutinåtgärder. En prövning av om åtgärderna varit av rutinmässig karaktär ska dock alltid göras i det enskilda fallet, vid vilken bedömning det kan ha betydelse vilken omfattning rekonstruktionen haft, vilka åtgärder som vidtagits och den tid som förflutit mellan rekonstruktionen och konkursen.

text: 4 Kronofogdens bedömning

text: Av förarbetena till lagen om företagsrekonstruktion framgår att frågan om den som har varit gäldenärens rekonstruktör är förhindrad att åta sig ett efterföljande uppdrag som gäldenärens förvaltare måste prövas från fall till fall. I de flesta fall får man utgå från att en rekonstruktör inte bör förordnas till förvaltare i en efterföljande konkurs. HD upprepar detta i sina beslut år 2014 men betonar samtidigt den individuella bedömning som måste göras i varje enskilt fall.

text: Enligt Kronofogdens bedömning bör konkurstillsynen vid sin bedömning ha som utgångspunkt att den som har varit gäldenärens rekonstruktör är förhindrad att åta sig ett efterföljande uppdrag som förvaltare i gäldenärens konkurs. Det ligger i sakens natur att risken för jäv är avsevärd men att tidigare ha varit rekonstruktör bör inte ses som någon form av absolut hinder. Den tidigare rekonstruktören behöver inte vara jävig om det med tillräcklig säkerhet går att avgöra dels att det inte kommer bli aktuellt med granskning av den egna insatsen som rekonstruktör (självgranskning) och dels att det inte har skapats sådana kopplingar mellan gäldenären eller gäldenärens företrädare och rekonstruktören att det ger sken av att rekonstruktörens oberoende är hotat jävig.

text: Vid bedömningen av om det föreligger risk för självgranskning eller har uppstått en jävsgrundande personlig koppling måste det göras skillnad mellan olika typsituationer:

text: ▪ Rekonstruktioner som har genomförts fullständigt och a) rekonstruktionen har lyckats genom att eventuell ackordslikvid är betald och obeståndet är hävt eller b) antingen eventuell ackordslikvid är inte betald eller obeståndet är inte hävt.

text: 4.1 Rekonstruktioner som har avbrutits i förtid

text: I rekonstruktioner som har avbrutits i förtid är det avgörande för bedömningen oftast vilka åtgärder som rekonstruktören har vidtagit. Fokus bör enligt Kronofogdens bedömning ligga på frågan om det kommer finnas ett behov av att granska de vidtagna åtgärderna, dvs. om det blir aktuellt med självgranskning i konkursen om rekonstruktören utses till förvaltare.

text: Eftersom det ofta kan vara svårt att avgöra om sådan granskning kommer bli aktuell bör den tid rekonstruktionen har pågått och omfattningen av rekonstruktionen få avgörande betydelse. Om rekonstruktionen har pågått under en längre tid eller varit omfattande är det mycket troligt att en självgranskning kommer att aktualiseras i den efterföljande konkursen. Detta då det i en sådan rekonstruktion typiskt sett har vidtagits åtgärder och lämnats råd i en sådan omfattning att det är svårt att utesluta att självgranskning kommer att aktualiseras. Till detta kommer att det inte heller helt går att utesluta att rekonstruktören har fått en sådan relation till företrädare för rekonstruktionsbolaget att hen därför kan anses vara jävig.

text: Som nämnts har REKON i sitt uttalande om god förvaltarsed rekommenderat att en gräns för när en rekonstruktör är jävig i en efterföljande konkurs bör vara om rekonstruktionen fortsätter efter borgenärssammanträdet. Kronofogden delar bedömningen att när rekonstruktionen har pågått så länge har en rekonstruktör typiskt sett vidtagit åtgärder av sådan omfattning och av sådant slag att det är troligt att granskning av åtgärderna i en efterföljande konkurs kan aktualiseras. Om en rekonstruktion har fortsatt efter borgenärssammanträdet är därför enligt Kronofogdens bedömning rekonstruktören alltid jävig vid en efterföljande konkurs.

text: Om rekonstruktionen däremot avslutas före borgenärssammanträdet måste omständigheterna i det enskilda fallet avgöra frågan om jäv. Omfattningen av rekonstruktionen har då stor betydelse för bedömningen. Om rekonstruktören, utöver lönegarantihandläggning, enbart har vidtagit rutinmässiga åtgärder är denne oftast inte olämplig som förvaltare på grund av jäv. Om rekonstruktören tvärtom har vidtagit en rad åtgärder av stor betydelse för gäldenären är presumtionen den motsatta, även om rekonstruktionen bara har pågått en kort tid.

text: Sammanfattningsvis bör det göras en bedömning i varje enskilt fall i de konkurser där rekonstruktionen avbröts före borgenärssammanträdet. Det avgörande är då om det blir aktuellt med s.k. självgranskning. Är självgranskning aktuell kan den tidigare rekonstruktören inte förordnas till förvaltare. Om rekonstruktionen har fortsatt efter borgenärssammanträdet är det uteslutet att förordna den tidigare rekonstruktören till förvaltare. Detta eftersom det då är mycket sannolikt att det blir aktuellt med självgranskning.

text: 4.2 Rekonstruktioner som har genomförts fullständigt

text: I rekonstruktioner som har genomförts fullständigt har rekonstruktören vidtagit en lång rad åtgärder. Om rekonstruktionen är lyckad, till exempel när eventuell ackordslikvid är betald och obeståndet är hävt, finns det oftast inte anledning att granska dessa åtgärder vid en efterföljande konkurs. Risken för självgranskning är därför i de fallen inte av betydelse vid bedömningen om rekonstruktören är lämplig som förvaltare i gäldenärens konkurs.

text: Det är annorlunda om de skulder som förelåg vid rekonstruktionen kvarstår vid tiden för konkursansökan och om obeståndet aldrig har upphört. I en sådan situation är det ofta aktuellt att i konkursen bedöma rättshandlingar som gäldenären har gjort efter godkännande av rekonstruktören ur ett återvinningsperspektiv. Behovet av att göra en sådan granskning, och därmed sannolikheten att rekonstruktören ska anses jävig, är mindre ju längre tid som har gått sedan rekonstruktionen avslutades. Om obeståndet inte har hävts efter rekonstruktionen och därmed självgranskning skulle bli aktuell om den före detta rekonstruktören förordnades till förvaltare är normalt rekonstruktören jävig under flera år efter att rekonstruktionen avslutades. Det är troligt att en sådan situation, där det har gått flera år efter att rekonstruktionen avslutades och obeståndet inte har hävts är mycket ovanlig.

text: Oavsett om rekonstruktionen har lyckats eller inte, innebär det arbete en rekonstruktör vidtar under rekonstruktionen att denne kan ha fått en sådan koppling till gäldenärens företrädare i rekonstruktioner som genomförs fullständigt, att rekonstruktören ofta är utesluten från att förordnas till förvaltare under relativt lång tid efter att rekonstruktionen avslutades. En jämförelse kan här göras med jäv på grund av att gäldenären tidigare har varit den föreslagne förvaltarens klient. Ett klientförhållande är starkare eftersom det medför en lojalitetsplikt vilket inte rekonstruktörsförhållandet gör. Detta talar för att det inte krävs att lika lång tid har gått efter en rekonstruktion som efter att den föreslagne förvaltaren har haft gäldenären som klient.

text: För bedömningen av hur lång tid som behöver gå kan vägledning hämtas i det i avsnitt 3 refererade avgörandet från Hovrätten över Skåne och Blekinge.

text: Kronofogden delar bedömningen som hovrätten gör där att det normalt är olämpligt att utse en tidigare rekonstruktör om det har gått kortare tid än ett år sedan rekonstruktionen avslutades. Detta även om rekonstruktionen var lyckad. Om inte speciella omständigheter föreligger, bör det enligt Kronofogdens bedömning ha förflutit en betydligt längre tid än ett år. Ju mer omfattande rekonstruktionen var och ju längre tid den pågick, desto längre tid måste ha gått sedan rekonstruktionen avslutades innan rekonstruktören kan förordnas till förvaltare.

text: 4.3 Kommentar gällande medförvaltare

text: Som framgår av avsnitt 3 nämner HD i

text: NJA 2014 s. 922

text: möjligheten att, om tidigare rekonstruktör utses till förvaltare, förordna en medförvaltare att ensam granska sådana åtgärder som har samband med rekonstruktionen. Den möjligheten bör enligt Kronofogdens bedömning inte utnyttjas annat än i undantagsfall och då enbart där det står klart vilken fråga som ska hanteras av medförvaltaren. Normalt ska inte en jävig rekonstruktör utses till förvaltare när det behövs medförvaltare utan då ska istället annan person utses till förvaltare.

type: stallningstagande


designation: Kronofogdens ställningstagande 4/15/VER

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 4/15/VER Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Ulrika Lindén 2018-09-26 840 21071-18/121 Gäller fr.o.m. Ersätter beslut 2015-06-08 med dnr.

text: 832 242-15/121

text: Dnr

text: 840 21071-18/121

text: E-postadress: kontakt@kronofogden.se Postadress Besöksadress Telefon Telefax

text: Box 1050 Esplanaden 1 0771-73 73 00 08-29 26 14

text: 21 SUNDBYBERG 172 67 SUNDBYBERG

text: 832 242-15/121

text: Reglerna är en implementering av Europaparlamentets och Rådets direktiv

text: av den 27 september 2001 om upphovsmannens rätt till ersättning vid vidareförsäljning av originalkonstverk.

text: 832 242-15/121

text: Prop. 2006/07:79 s. 23

text: 832 242-15/121

text: 4.1 Omfattas Kronofogdens exekutiva försäljning av reglerna om följerättsersättning

text: NJA 2000 s. 445

text: Prop. 2006/07:79 s. 30

text: 832 242-15/121

text: 4.2 På vilket sätt ska följerättsersättningen tas ut

text: Prop. 2006/07:79 s. 30

text: 832 242-15/121

text: 4.3 Hur och när ska redovisning av följerättsersättningen ske

text: Prop. 2006/07:79 s. 44

identifier: Kronofogdens ställningstagande 4/15/VER

title: Ställningstagande avseende följerättsersättning vid exekutiv försäljning

text: Vid exekutiv försäljning av utmätt lös egendom som omfattas av lagen (

text: ) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (

text: upphovsrättslagen

text: Den rättsliga promemorian har remitterats internt inom myndigheten och till föreningen Bildkonst Upphovsrätt i Sverige.

text: Beslut i detta ärende har fattats av undertecknad rättschef efter föredragning av verksjuristen Jens Haggren.

text: Ulrika Lindén

text: Jens Haggren

text: Uppdatering

text: Genom lagändring den 1 juli 2018 gäller att myndigheten självmant ska redovisa vilka ersättningsgrundande försäljningar som gjorts. Myndigheten ska även självmant redovisa följerättsersättning om ingen begäran om utbetalning kommit in. Ställningstagandet har uppdaterats i dessa delar.

text: Rättslig promemoria 1 Sammanfattning

text: upphovsrättslagen

text: ) ska följerättsersättning tas ut i den omfattning som anges i lagen. Ersättningen ska behandlas som en särskild avgift och beräknas utifrån köpeskillingens storlek, utan avdrag för övriga kostnader eller försäljningsavgift. Kronofogden ska

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande

text: redovisa de ersättningsgrundande försäljningar som gjorts under det närmast föregående kalenderåret.

text: 2 Bakgrund, frågeställning och syfte

text: Genom exekutiv försäljning säljer Kronofogden utmätt lös egendom som kan omfattas av reglerna i

text: upphovsrättslagen

text: . Enligt

text: upphovsrättslagen

text: har upphovsmannen till ett originalkonstverk rätt till ersättning vid en vidareförsäljning av konstverket, så kallad följerättsersättning.

text: Frågan om tillämpligheten av reglerna kring följerättsersättning uppmärksammades bland annat i samband med att Kronofogden besvarade en remiss avseende föreslagna ändringar i

text: upphovsrättslagen

text: . Ersättning har tidigare betalats av tredje part när Kronofogden lämnat försäljningsuppdrag till annan, t.ex. extern auktionsfirma. Enligt en grov uppskattning säljer Kronofogden cirka 15 till 20 objekt per år i egen regi som skulle kunna föranleda följerättsersättning. Det finns därför ett behov av att utreda frågan vidare.

text: De frågor som i sammanhanget behöver utredas och besvaras är: - Omfattas Kronofogdens exekutiva försäljning av utmätt lös egendom av reglerna gällande följerättsersättning? - Om den exekutiva försäljningen omfattas, när föreligger skyldighet att betala följerättsersättning? - Hur ska i sådant fall en sådan ersättning tas ut? - Hur ska redovisningen av ersättningen gå till?

text: Syftet med ställningstagandet är att få en myndighetsgemensam hantering av ersättningen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Följerättsersättning regleras i 2 a kap. 26 n – 26 p §§

text: upphovsrättslagen

text: Av 26 n § framgår bland annat följande. Om ett exemplar av ett originalkonstverk som har överlåtits säljs vidare inom upphovsrättens giltighetstid har upphovsmannen rätt till följerättsersättning om någon som är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden är säljare, förmedlare eller köpare vid försäljningen. Om endast en person som är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden som säljare, förmedlare eller köpare deltar vid försäljningen, ska ersättningen betalas av denne. Har fler än en sådan person deltagit vid försäljningen ska ersättningen

text: betalas av säljaren. Om säljaren inte är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden ska ersättningen i stället betalas av förmedlaren.

text: De konstverk som omfattas av bestämmelsen är bl.a. målningar, collage, teckningar, grafik, litografier, skulpturer, vävda tapeter eller bonader, keramiska föremål, glasföremål och fotografier. För att anses som originalkonstverk ska det vara framställt av konstnären själv eller framställt i ett begränsat antal av konstnären själv eller med dennes tillstånd. Sådana exemplar ska normalt vara numrerade, signerade eller på annat sätt godkända av konstnären. Följerättsersättning förutsätter att försäljningspriset exklusive mervärdesskatt överstiger en tjugondel av prisbasbeloppet enligt

text: 2 kap.

text: och

text: 7 §§

text: socialförsäkringsbalken

text: Ersättningen beräknas enligt 26 o § på försäljningspriset exklusive mervärdesskatt och tas ut med 1. fem procent av den del av försäljningspriset som inte överstiger 50 000 euro, 2. tre procent av den del av försäljningspriset som ligger mellan 50 000,01 och 200 000 euro, 3. en procent av den del av försäljningspriset som ligger mellan 200 000,01 och 350 000 euro, 4. en halv procent av den del av försäljningspriset som ligger mellan 350 000,01 och 500 000 euro, 5. 0,25 procent av den del av försäljningspriset som överstiger 500 000 euro.

text: Ersättning får tas ut med högst 12 500 euro. Vid fastställande av vad som ska betalas i följerättsersättning ska en omräkning av beloppen ske från euro till svenska kronor enligt den växelkurs som Europeiska centralbanken har fastställt för den dag då försäljningen äger rum

text: Av 26 p § följer vidare att endast en organisation som företräder ett flertal upphovsmän till i Sverige använda verk på området har rätt att kräva in ersättningen. Den som är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden som säljare, förmedlare eller köpare ska senast den 1 april till organisationen redovisa de ersättningsgrundande försäljningar som har gjorts under det närmast föregående kalenderåret. För varje försäljning ska uppgifter lämnas om upphovsmannen, verket, försäljningspriset och datum för försäljningen. Om inga ersättningsgrundande försäljningar har gjorts, ska detta redovisas. Den som är ersättningsskyldig ska betala ersättningen när organisationen kräver in den. Om det inte har framställts något krav beträffande en ersättningsgrundande

text: försäljning, ska den ersättningsskyldige betala ersättningen till organisationen senast den 1 maj året efter försäljningen. En fordran på följerättsersättning preskriberas tre år efter utgången av det kalenderår då försäljningen gjordes, om inte organisationen dessförinnan krävt den ersättningsskyldige på ersättningen eller uppmärksammat denne på att fordran har förfallit till betalning. Högsta domstolen har konstaterat att fler än en organisation kan vara behörig att begära redovisning av försäljningar och kräva in ersättningen.

text: Huvudregeln avseende upphovsrättens giltighetstid anges i

text: 4 kap. 43 § upphovsrättslagen

text: till 70 år efter det år då upphovsmannen avled. Följerättsersättning ska utges lika länge som upphovsrätten är giltig.

text: I förarbetena till 26 n § konstaterades att det ligger nära till hands att tolka ordalydelsen i det EG-direktiv som ligger till grund för lagstiftningen, så att exekutiva auktioner omfattas. Vidare anfördes följande. ”Bedömningen av om en följerättsgrundande köp- eller försäljningssituation föreligger bör i stället göras från fall till fall. När en näringsidkare som en engångsföreteelse t.ex. säljer ett konstverk till en privatperson utan inblandning av en förmedlare som är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden talar mycket för att följerättsersättning inte skall betalas. Det kan å andra sidan antas att om en näringsidkare som inte normalt är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden återkommande eller i stor skala säljer konstverk till eller köper konstverk av privatpersoner utan inblandning av förmedlare så blir följerättsersättning aktuell. Det senare bör också gälla för försäljning vid exekutiva auktioner.”

text: 4 Kronofogdemyndighetens bedömning

text: Kronofogden är i normalfallet inte att betrakta som yrkesmässigt verksam på konstmarknaden. Däremot är det rent faktiskt så att myndigheten i sin verksamhet genom exekutiva försäljningar säljer konstverk i en utsträckning som omfattar mer än enstaka objekt. Myndigheten kan inte betraktas som säljare av verken eftersom ett utmätningsbeslut inte innebär att äganderätten övergått till myndigheten. Däremot kan myndigheten ses som en förmedlare av försäljningen genom att sälja för gäldenärens räkning, även om detta sker genom tvång.

text: Regeringen har i förarbetena uttryckligen och återkommande nämnt att det framstår som att exekutiva auktioner ska omfattas av bestämmelsen, både i ljuset av direktivet som implementeras genom bestämmelserna i

text: upphovsrättslagen

text: och genom den aktuella lagbestämmelsen. Mot bakgrund av att exemplet med exekutiva auktioner tagits med vid utarbetandet av den nu gällande bestämmelsen är det svårt att göra någon annan tolkning än att samtliga former av exekutiv försäljning som avser originalkonstverk ska omfattas av en skyldighet att utge följerättsersättning. Den betalningsskyldige är då Kronofogden i egenskap av förmedlare. Om Kronofogden uppdrar åt annan person som är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden att hålla auktion är det i stället uppdragstagaren som ska betala ersättningen. Undantagsvis kan säljaren (gäldenären) bli betalningsskyldig vid utmätning hos t.ex. ett konstgalleri och gäldenären själv deltar i försäljningen. När fler än en person som är yrkesmässigt verksam på konstmarknaden deltar i försäljningen ska säljaren betala ersättningen.

text: När det konstaterats att Kronofogden omfattas av bestämmelserna om skyldighet att utge följerättsersättning behöver det även avgöras på vilket sätt den ersättningen ska beräknas och tas ut. De kommersiella aktörerna på konstmarknaden tillämpar olika metoder för beräkningen av följerättsersättningen. Beräkningen sker antingen som ett påslag på ett gjort inrop, som t.ex. hos de stora auktionshusen, eller utifrån en fastställd köpeskilling, t.ex. som hos konstgallerier där konstverk har en förutbestämd prislapp vid försäljning.

text: Det saknas stöd i UB att göra ett tillägg för en ersättning som ska betalas av inroparen utöver fastställd köpeskilling.

text: Utsökningsbalken

text: använder begreppet köpeskilling genomgående för beräkning av vilka avgifter som ska tas ut och dessa tillkommer inte utöver köpeskillingen, utan tas ut ur den. Något utrymme för att något mer än just köpeskillingen ska betalas finns inte. Följerättsersättningen bör därför beräknas att utgå ur köpeskillingen och inte tillkomma utöver. Som beräkningsunderlag bör då hela köpeskillingen användas. Eventuella kostnader eller försäljningsavgifter ska inte räknas av från köpeskillingen innan beräkningen av ersättningen görs.

text: Enligt

text: 17 kap. 7 §

text: UB tas förrättningskostnader i mål om utmätning ut ur köpeskillingen för såld egendom. Vad som är förrättningskostnader regleras genom förordningen (

text: ) om avgifter vid Kronofogdemyndigheten (FAK). Enligt

text: 13 §

text: FAK tas särskild avgift ut när det uppkommer särskild kostnad för staten för en åtgärd i målet. Avgiften motsvarar kostnaden.

text: Fordran på följerättsersättning uppkommer vid tidpunkten för försäljningen och den bör därför ses som en kostnad med anledning av vidtagen försäljning. Eftersom det enligt

text: 26 n § upphovsrättslagen

text: är Kronofogden (staten) som ska betala, bör ersättningen hanteras som en särskild avgift i målet.

text: Kronofogden ska senast den 1 april varje år redovisa de ersättningsgrundande försäljningar som gjorts under det närmast föregående året. För varje försäljning ska uppgift lämnas om upphovsmannen, verket, försäljningspriset och datum för försäljningen. Även om inga ersättningsgrundande försäljningar har gjorts ska detta redovisas. Organisationen kan kräva in ersättning från den som är ersättningsskyldig. Om det inte framställts ett sådant krav ska Kronofogden betala ersättningen till organisationen senast den 1 maj året efter försäljningen.

text: Kostnaden anses ha uppkommit vid tidpunkten för försäljningen. Detta innebär att Kronofogden vid en försäljning av ett konstverk som omfattas av följerätt måste räkna fram hur stort ersättningsbeloppet blir. Detta belopp ska därefter avsättas i avvaktan på ett krav från en upphovsrättslig organisation. Inkommer inte ett sådant krav ska Kronofogden självmant redovisa ersättningen senast den 1 maj året efter försäljningen.


designation: Kronofogdens ställningstagande 4/21/VER

text: E-postadress: kontakt@kronofogden.se Postadress Besöksadress Telefon Telefax

text: Box 1050 Esplanaden 1 0771-73 73 00 08-29 26 14

text: 21 SUNDBYBERG Box 1050

text: Särskilt om avhysning från annat än bostad enligt

text: 16 kap. 7 § utsökningsbalken

text: Särskilt om handräckning enligt

text: 8 kap. 18 § utsökningsbalken

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 4/21/VER Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Ulrika Linden 2021-10-21 KFM 23474-2021 Gäller fr.o.m. Ny 2021-11-30 egendom ska magasineras (t.ex. i en lägenhet där det finns mycket stora mängder sopor och endast finns smala gångar att ta sig fram).

identifier: Kronofogdens ställningstagande 4/21/VER

title: Kronofogdemyndighetens ställningstagande om hantering av sopor i samband med avhysning

text: Kronofogdemyndigheten (Kronofogden) redogör i ställningstagandet för hur myndigheten ska förhålla sig till sopor i samband med avhysning.

text: När Kronofogden i samband med avhysning har konstaterat att kvarvarande egendom utgör sopor ska Kronofogden avsluta avhysningsförrättningen och överlämna åt hyresvärden eller sökanden att ta hand om soporna. Med sopor avses det som direkt kan kastas vid en bostadsavhysning. I vissa avhysningssituationer kan sopmängden vara så omfattande att Kronofogden behöver anlita transportör för att omhänderta egendomen för att avhysningen ska kunna genomföras. Ställningstagandet gäller även vid avhysning från annat än bostad och vid handräckning efter exekutiv försäljning enligt

text: 8 kap. 18 § utsökningsbalken

text: Det här beslutet har fattats av rättschef Ulrika Lindén. Verksjurist Daniel Dalenbring har föredragit ärendet. I den slutliga handläggningen har även enhetschef Christina Sundblad och rättsutvecklaren Soheil Roshanbin deltagit. Med stöd av Kronofogdens beslut om åtgärder för att motverka spridning av det nya coronaviruset undertecknas beslutet inte.

text: Ulrika Lindén

text: Daniel Dalenbring

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande

text: Rättslig promemoria 1 Sammanfattning

text: När Kronofogden i samband med avhysning har konstaterat att kvarvarande egendom utgör sopor ska Kronofogden avsluta avhysningsförrättningen och överlämna åt hyresvärden att ta hand om soporna. I vissa avhysningssituationer kan sopmängden ha sådan omfattning att Kronofogden behöver anlita transportör för att omhänderta egendomen för att avhysningen ska kunna genomföras.

text: 2 Bakgrund, frågeställning och syfte

text: Det har framkommit att enheterna inom verkställigheten hanterar sopor olika vid avhysning. Vissa medarbetare/enheter låter alltid sökanden ta hand om sopor medan andra låter sop- och magasineringsföretaget ta hand om soporna och transportera dem till avfallsanläggning. Det förekommer även att myndigheten kommer överens med sökanden om att denne ska ha hand om soporna.

text: Med sopor i detta ställningstagande avses det som finns beskrivet i handboken Utmätning 13.7.2 under kantrubriken ”Vad är sopor?”. Här definieras vad som kan kastas vid en avhysning av bostad. Syftet med ställningstagandet är inte att förändra denna definition av vad som är sopor utan handlar om vem som bör ta hand om dessa utpekade sopor i samband med verkställighet. Denna definition av sopor är betydligt snävare än

text: miljöbalkens

text: definition. Enligt

text: miljöbalken

text: är sopor varje ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller är skyldig att göra sig av med,

text: 15 kap. 1 § miljöbalken

text: . Anledningen till att Kronofogden vid sin handläggning har en restriktivare definition av sopor är att det handlar om tvångslagstiftning och att

text: miljöbalkens

text: definition förutsätter att avhysningssvaranden medger att egendomen ska betraktas som sopor.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Utsökningsbalken

text: 16 kap. 6 §

text: UB anger att Kronofogdemyndigheten vid behov ska ombesörja transport och magasinering av egendom.

text: Omhändertagen egendom från bostad ska magasineras i tre månader i enlighet med reglerna i

text: 16 kap. 6 § utsökningsbalken

text: ”Vid uttagande av lös egendom är sålunda kronofogdemyndighetens primära uppgift att skilja svaranden från besittningen och att överlämna egendomen till sökanden. Kronofogdemyndigheten har inte någon skyldighet att vårda godset för sökandens räkning. I princip ankommer det på sökanden att själv omhänderta sin

text: egendom så snart svaranden har skilts från besittningen. På liknande sätt ankommer det vid avhysning i princip på svaranden att själv ta vara på sin egendom. Förrättningen gäller i allmänhet avhysning av hyresgäst och går då ut på att avlägsna svarandens tillhörigheter - och eventuellt honom själv m.fl. - från den förhyrda lägenheten och fastigheten” (

text: prop. 1980/81:8 s. 779

text: ”Enligt min mening kan verkställigheten inte anses avslutad förrän egendomen har omhändertagits på lämpligt sätt. Ansvaret för att så sker måste ytterst vila på kronofogdemyndigheten. Det bör alltså ankomma på myndigheten att ombesörja att det finns handräckningsmanskap och transportmedel till förfogande när förrättningen skall äga rum samt att det då också är klart vart egendomen skall föras” (

text: a. prop. s. 785

text: ”Det förekommer emellanåt att svaranden inte har något intresse av att behålla egendomen. Bedöms egendomen sakna värde bör den med svarandens medgivande kunna transporteras direkt till avstjälpningsplats. Lämnas inte sådant medgivande eller bedöms egendomen ha ett värde som kan täcka förvaringskostnaderna, bör den magasineras (a. prop. 785 f)”

text: ”Departementsförslaget utgår emellertid som jag tidigare anfört från att sökanden inte skall behöva vara verksam t.ex. genom att tillhandahålla transportmedel eller förvaringsutrymme. Det är i stället kronofogdemyndigheten som har det yttersta ansvaret för att de praktiska förutsättningarna för avhysningens genomförande föreligger. Det finns emellertid inte någonting som hindrar att sökanden ombesörjer något eller några av de praktiska momenten om han hellre vill det och kronofogdemyndigheten anser det lämpligt. Sökanden kan sålunda ha intresse av att själv tillhandahålla transportmedel, eftersom han löper stor risk att slutligt få stå för kostnaden. (a prop. s. 786)”

text: Gregow skriver i Utsökningsrätt, 5:e uppl. s. 412 f:

text: ”En fråga som kan bereda praktiska svårigheter är hur det skall förfaras med svarandens egendom. Om svaranden inte själv tar hand om sin egendom, ankommer det på krfm att svara för borttransport och eventuell förvaring av denna (

text: 16 kap. 6 § 1 st.

text: UB). Någon skyldighet att svara för utförandet av dessa eller andra åtgärder åvilar alltså inte sökanden.”

text: Vid avhysning från annat än bostad kan Kronofogden förordna att egendom ska försäljas eller förstöras.

text: Vid handräckning enligt

text: 8 kap. 18 § utsökningsbalken

text: gäller motsvarande regler när en exekutiv köpare begär tillträde till köpt fastighet/bostadsrätt.

text: Sökanden svarar inte för kostnader som är nödvändiga för att komma i besittning av lös egendom eller bostad i samband med handräckning enligt

text: 8 kap. 18 §

text: UB (

text: 17 kap. 3 § 1 st.

text: UB).

text: Vid en exekutiv försäljning av en fastighet förekommer det att säljaren lämnar kvar egendom på fastigheten. Det kan vara fråga om exempelvis ett upplag av skrotbilar eller gamla maskiner och liknande föremål som lämnats kvar utomhus eller i en förrådsbyggnad. Ett annat exempel är industriavfall som förvaras på fastigheten. Godset kan vara värdelöst men samtidigt dyrt att forsla bort, något som inte sällan är fallet när det handlar om miljöfarligt avfall.

text: När utmätt egendom sålts, har köparen enligt

text: 8 kap. 18 § utsökningsbalken

text: rätt att vid behov få handräckning av Kronofogdemyndigheten för att komma i besittning av det som förvärvats. Om lös egendom har lämnats kvar på en exekutivt såld fastighet, anses detta hindra förvärvarens besittningstagande av fastigheten, och förvärvaren har i praxis ansetts ha rätt att påkalla handräckning för bortskaffande av den lösa egendomen. (

text: prop. 2006/07:34 s. 19

text: ). - - - Handräckningsåtgärder som kan bli aktuella är t.ex. att forsla bort skrot eller maskiner som lämnats kvar på en fastighet. Begreppet bostad får anses omfatta alla utrymmen som används i ett normalt boende. Biutrymmen i anslutning till bostaden såsom vind, källare och garage för privatbil bör i allmänhet omfattas av begreppet, däremot inte särskilda förrådsbyggnader som exempelvis lador. (

text: a. prop. s. 26

text: Enligt regeringens uppfattning bör förvärvaren av en exekutivt såld fastighet alltså inte kunna räkna med att staten bär ansvaret för handräckningskostnaderna i den mån dessa inte kan tas ut hos den förre fastighetsägaren. Det saknas anledning att här göra någon skillnad mellan en exekutiv försäljning efter offentlig auktion och en exekutiv underhandsförsäljning.

text: För att ge intressenterna möjlighet att i sin budgivning väga in risken att som köpare få stå för kostnaderna för eventuella saneringsåtgärder bör värdelösa maskiner, skrotbilar, miljöfarligt upplag och annat gods som väsentligt sänker fastighetens värde antecknas i den beskrivning av fastigheten som skall upprättas enligt

text: 12 kap. 3 § utsökningsbalken

text: . Bestämmelser om beskrivningens innehåll finns i utsökningsförordningen. Regeringen avser att anpassa dessa bestämmelser till den nya ordningen.

text: När fastigheten ska beskrivas inför exekutiv försäljning finns ett åliggande för Kronofogden att ange om hantering enligt

text: 8 kap. 18 §

text: UB kan bli aktuell och i vilken mån en köpare kan bli ansvarig för kostnader för åtgärden,

text: 12 kap. 5 § 8 p.

text: UF).

text: Hovrätten för Västra Sverige ansåg i beslut 2002-08-26 (RIC 29/02) att köparen hade kommit i besittning av fastigheten trots att det fanns skrot och skräp på tomt och i uthus och att förutsättningar därför inte förelåg för handräckning enligt 8 kap. 18 §. Det som kvarlämnats har inte varit av sådan art och omfattning att förutsättning för handräckning funnits.

text: Av JO 2803-1987 framgår att sopor, eller egendom som av hygieniska skäl inte går att magasinera, får slängas efter noggrann prövning av förrättningsmannen.

text: Jordabalken

text: 12 kap. 27 § jordabalken

text: reglerar situationen när hyresgästen överger sin lägenhet: ”Om hyresgästen överger lägenheten, får hyresvärden genast återta den.

text: Om det i en lägenhet som hyresgästen har lämnat eller från vilken han avhysts eller i ett utrymme som hör till lägenheten finns egendom, som kan antas tillhöra honom eller någon i hans hushåll, och om han inte inom tre månader från anmaning eller inom sex månader från det han lämnade eller avhystes från lägenheten har avhämtat egendomen, tillfaller den hyresvärden utan lösen.”

text: Ur kommentar till

text: Jordabalken

text: , Leif Holmqvist, Rune Thomsson, version 12: ”Det är lämpligt att hyresvärden låter upprätta en enkel förteckning över föremål av värde som kvarlämnats i lägenheten eller övriga utrymmen.”

text: För att förteckningen ska få bevisvärde bör den bevittnas av “utomstående” personer. En förteckning underskriven av värden ensam får endast karaktär av partsinlaga.

text: Departementschefen ansåg i

text: prop. 1983/84:137 s. 127

text: att starka skäl talar för att bestämmelsen ska äga direkt tillämpning även vid avhysning, varför lagtexten i förtydligande syfte kompletterades i enlighet härmed.

text: Hyresvärden har i princip rätt utgå ifrån att egendomen tillhör hyresgästen. Härom anfördes bl.a. i

text: prop. 1973:23 s. 162

text: följande: “Endast när särskilda skäl föreligger, t.ex. om det genom märkning eller på annat sätt är antagligt att ett föremål ej tillhör hyresgästen, bör hyresvärden vara skyldig att närmare efterforska vem egendomen tillhör. Har han fog för sitt antagande att egendomen tillhör hyresgästen eller någon i dennes hushåll, blir hyresvärden att anse som rätt ägare även om det senare skulle visa sig att han tagit miste. Någon

text: redovisningsskyldighet för hyresvärden föreligger således inte i nu angivna situationer. Värdelösa föremål som hyresgästen normalt gör sig av med vid flyttning såsom tomglas, defekta husgeråd, utslitna kläder osv. bör hyresvärden utan vidare kunna undanskaffa.”

text: Av lagtexten framgår att tre månader efter anmaning eller sex månader efter att hyresgästen lämnat lägenheten tillfaller egendomen hyresvärden.

text: I

text: prop. 1973:23 s 141

text: berörs också vilka krav som kan ställas på värden beträffande godsets förvaring: Vad beträffar måttet av hyresvärdens vårdnadsplikt får anses gälla att hyresvärden är skyldig att ta samma vård om den kvarlämnade egendomen som en depositarie om det anförtrodda godset (jfr

text: 12 kap. 2 § handelsbalken

text: Kommentar till

text: jordabalken

text: ovan anfört arbete

text: 12 kap. 27 § jordabalken

text: : ”Sålunda framhålls att hyresvärden skulle vara skyldig att ta vård om egendomen – såvitt den inte är värdelös och kan kastas – om han väljer att flytta den för att få tillgång till lägenheten. Av allmänna rättsgrundsatser skulle vidare följa att värden inte står faran för att godset skadas eller försämras genom olyckshändelse när det är i hans besittning. Hyresvärdens vårdnadsplikt jämställs med den vårdnadsplikt som en depositarie har för anförtrott gods. Detta motivuttalande har kritiserats av Bertil Bengtsson i Förvaltningsrättslig tidskrift (1974 s. 93). Eftersom värden inte frivilligt åtagit sig att vårda egendomen kan han inte gärna vara skyldig att visa samma omsorg som om egendomen anförtrotts honom genom ett avtal om förvaring. Bengtsson menar att man bör ställa ganska små fordringar på värdens åtgärder att skydda egendomen mot stöld och skada.”

text: Övergivande finns behandlat i

text: NJA 2006 s. 427

text: . Fastighet hade sålts på exekutiv auktion. Arrendehavare hade rätt att nyttja bostadsfastighet och avtalet ansågs därför vara ett avtal för vilket

text: 12 kap. 27 § jordabalken

text: skulle tillämpas. Något förbehåll gjordes dock inte vid försäljningen. Köparna gjorde gällande att hyresgästen övergivit lägenheten. Hyresgästen gjorde gällande att hon inte övergivit bostaden men HD fann att det av de samlade omständigheterna framgick att hyresgästen övergett bostaden.

text: RH 1994:113

text: : Med hänsyn till att Berry V inte betalt hyra under närmare 18 månader och förhållit sig helt passiv beträffande den kvarlämnade egendomen fann hovrätten att det inte förelegat någon omständighet som utvisat för hyresvärden att hyresgästen verkligen ville behålla nyttjanderätten till lägenheten.

text: RH 1994:107

text: : Makar hyrde arrendatorsbostad som fritidsbostad 1982 av dödsbo. 1989 bytte dödsboet lås till lägenheten och ett par veckor senare tömdes den på innehåll. När dödsboet stämdes gjorde de gällande att hyran inte var betald, att

text: strömmen var bruten, att sophämtningen hade upphört samt att bostadens skick var sådant att den måste antas ha lämnats av makarna S. Hovrätten fann att det var korrekt att makarna var i dröjsmål med att betala hyran. Lägenheten var skräpig men det fanns en mängd bohag som tillhörde makarna S. Att lägenheten setts som obeboelig och föreföll ha stått obebodd en längre tid måste också ses mot bakgrunden av att lägenheten enligt kontraktet uthyrdes som fritidsbostad. Vid en samlad bedömning fann hovrätten att lägenheten inte varit övergiven.

text: Prop. 1973:23 s. 139

text: : ”Som anförs i promemorian torde det inte vara möjligt att i lagtexten närmare ange när ett övergivande av lägenheten har ägt rum. Lägenheten får anses övergiven när det av omständigheterna i det enskilda fallet framgår att hyresgästen eller annan som han har inrymt i lägenheten ej längre nyttjar lägenheten och inte heller avser att återupptaga nyttjandet. Fortsätter hyresgästen att betala hyran för lägenheten trots att han inte uppehåller sig i denna kan lägenheten inte anses övergiven. En underlåtenhet från hyresgästens sida att för längre eller kortare tid betala förfallen hyra kan givetvis inte ensamt föranleda att lägenheten betraktas som övergiven. Om hyresgästen därutöver på ett eller annat sätt ställer lägenhetens nycklar till hyresvärdens förfogande, föreligger regelmässigt ett säkert tecken på att lägenheten är övergiven. Detsamma gäller om hyresgästen flyttar sina tillhörigheter från lägenheten och inte betalar hyran. Lägenheten kan ofta anses övergiven i en sådan situation även om vissa föremål lämnas kvar. Förutsättningen för att lägenheten skall få återtas måste självfallet vara att inte någon omständighet tyder på att lägenheten alltjämt bebos. Om det med hänsyn till omständigheterna inte kan antas att lägenheten är övergiven, får hyresvärden anlita förfarandet med uppsägning och vräkning.”

text: 4 Kronofogdemyndighetens bedömning

text: När en lägenhet anses övergiven får hyresvärden återta den enligt

text: 12 kap. 27 §

text: JB. Av faktiska omständigheter i det enskilda fallet kan hyresvärden ta ställning till om hyresgästen övergett lägenheten. Att det finns kvar viss egendom i bostaden hindrar inte en sådan bedömning. Om förutsättningarna är uppfyllda finns utrymme för hyresvärden att kasta sopor: ”Värdelösa föremål som hyresgästen normalt gör sig av med vid flyttning såsom tomglas, defekta husgeråd, utslitna kläder osv. bör hyresvärden utan vidare kunna undanskaffa.” Av lagtexten framgår att paragrafen är tillämplig även vid avhysning. Om hyresvärden har ansökt om avhysning hos Kronofogden och hyresgästen avflyttar frivilligt innehåller paragrafen stöd för att hyresvärden kastar egendom enligt ovan och kan återkalla ansökan om avhysning. Och även Kronofogden kan vid ankomst till lägenheten konstatera att en lägenhet är övergiven. Då behöver inte någon avhysning genomföras.

text: När en avhysning sker i Kronofogdens regi är syftet att ägaren ska återfå besittningen till lägenheten och att avhysningssvarandens rättssäkerhetsintressen tillgodoses genom att magasinering av egendomen. Det kan ifrågasättas om sopor utgör egendom ur lagstiftarens perspektiv. Och vid övergivande enligt

text: jordabalken

text: finns tydligt beskrivet att de rättssäkerhetsgarantier som gäller för annan egendom inte gäller sådant som kan karaktäriseras som sopor. Det saknas anledning att göra en annan bedömning när det gäller sopor vid avhysning. När avhysningssvarandens egendom avlägsnats och endast sopor kvarstår har sökanden således återfått besittningen till lägenheten. Det bör därför vara en normal utgångspunkt att fastighetsägaren kan ta hand om resterande sopor i de fall Kronofogden eller svaranden avlägsnat övrig egendom från bostaden då Kronofogdens uppgift inte är att städa i lägenheten. Hyresvärden bör därmed utan vidare kunna slänga de sopor som lämnats i samband med avhysningen. Det finns inte anledning att dra gränsen annorlunda än enligt

text: 12 kap. 27 § jordabalken

text: . Den enda skillnaden torde vara att vid avhysning som genomförts av Kronofogden måste hyresvärden kunna förlita sig på att det som finns kvar utgör sopor och kan kastas.

text: Kronofogdens bedömning är att sopor inte utgör sådan egendom som myndigheten har en skyldighet att omhänderta. Detsamma gäller även vid avhysning från annat än bostad. En annan sak är att det vid bostadsavhysning finns en restriktiv reglering av vad som kan karaktäriseras som sopor. Vid avhysning från annat än bostad kan egendom som saknar försäljningsvärde inte omedelbart lämnas till hyresvärden utan det krävs ett förordnande från Kronofogdens sida om att de ska förstöras enligt

text: 16 kap. 7 § utsökningsbalken

text: Motsvarande gäller även vid handräckning enligt

text: 8 kap. 18 §

text: UB d.v.s. sopor som kan hindra köparen från tillträde till egendomen kan kastas. Det är sökanden som har att bevisa att hen hindras att komma i besittning av sin egendom. Till den del en sådan handräckning rör bostad är situationen identisk med vanlig avhysning. När det gäller rum/hus som inte är bostad som omfattas av handräckningen får reglerna om avhysning från annat än bostad anses tillämpliga och för uteytor så är handräckningsreglerna tillämpliga. Sopor som hade kunnat kastas direkt vid bostadsavhysning kan Kronofogden överlämna till sökanden att ta hand om. Beträffande annan egendom som t.ex. gamla bilar och maskiner som inte utgör sådan egendom som hade kunnat kastas vid bostadsavhysning har Kronofogden huvudansvaret.

text: I vissa situationer är dock mängden sopor så omfattande att det inte går att avgöra i vilken utsträckning som det bland soporna finns egendom som omfattas av magasineringsplikt eller annars inte utgör sopor. I dessa lägen är det inte praktiskt möjligt att låta sökanden ta hand om dem. Kronofogden kan successivt behöva transportera bort soporna från lägenheten för att kunna göra en bedömning om