designation: Kronofogdens ställningstagande 1/24

text: Beslutsdatum: Infoklass: 1 Grundbeslut fattat av: 2024-05-06 Ulrika Lindén Gäller från och med Dokumentägare: 2024-05-06 Ulrika Lindén Diarienummer: Ansvarig organisation: KFM 5108-2024 Rättsavdelningen Ersätter ställningstagande med nr. 6/16/Skusan

text: Postadress Besöksadress Telefon 0771-73 73 00 Box 1050 Esplanaden 1 172 21 SUNDBYBERG 172 67 SUNDBYBERG kontakt@kronofogden.se

identifier: Kronofogdens ställningstagande 1/24

title: Buffert i skuldsaneringsärenden

text: Vid bestämmande av betalningsutrymmet i en skuldsanering ska gäldenären, vid sidan av förbehållsbeloppet, förbehållas ett mindre belopp för oförutsedda utgifter, en så kallad buffert. Det ska alltid göras en individuell prövning i fråga om storleken på bufferten. Prövningen ska göras utifrån gäldenärens personliga och ekonomiska förhållanden. Om inga omständigheter indikerar att det föreligger en högre risk än i normalfallet för oförutsedda kostnader ska gäldenären förbehållas en schablonbuffert om 650 kronor. Om sådana risker identifieras kan gäldenären förbehållas ett högre belopp. Det som ska vara utmärkande för de omständigheter som kan motivera en högre buffert är att - det ska vara fråga om kostnader som med hänsyn till gäldenärens tidigare förhållanden med all sannolikhet kommer att uppstå under den tid då betalningsplanen gäller, - det ska vara fråga om kostnader som Kronofogden hade kunnat förbehålla gäldenären om de hade varit kända på förhand, - det får inte vara fråga om faktorer som redan har beaktats i någon annan del av beräkningen. En högre buffert än schablonen måste alltid motiveras särskilt. Det är viktigt att information om omständigheter som kan medföra oförutsedda utgifter alltid utreds och dokumenteras i ärendet. Risken för mer betydande förändringar av gäldenärens ekonomiska situation som inte kan förutses vid fastställandet av betalningsplanen ska inte beaktas vid bedömningen av buffertens storlek. I stället ska omprövningsinstitutet användas vid sådana förändringar.

text: Rättslig promemoria

text: 1 Bakgrund, frågeställning och syfte

text: Vid bestämmande av betalningsutrymmet i en skuldsanering ska gäldenären, vid sidan av förbehållsbeloppet, förbehållas ett mindre belopp för oförutsedda utgifter, en så kallad buffert. Kronofogdemyndigheten (Kronofogden) ska i varje enskilt fall göra en behovsprövning av hur stor en sådan buffert ska vara. Finns inga särskilda skäl för en högre buffert ska gäldenären förbehållas en schablonbuffert som år 2012 bestämdes till 500 kronor. En högre buffert än schablonen ska motiveras särskilt. Det finns nu skäl att justera det tidigare fastställda schablonbeloppet. Inflationen i Sverige har varit hög under en längre tid och antalet skuldsaneringsansökningar fortsätter att öka. Med hänsyn till den höga inflationen har den schablonbuffert som bestämdes till 500 kronor år 2012 inte samma ekonomiska värde idag som den hade då. Det har skett en generell kostnadsökning i samhället om ca 30 procent sedan dess. För att en gäldenär ska ha samma ekonomiska utrymme för oförutsedda utgifter idag som för nio år sedan bör schablonbufferten höjas. Vid denna översyn finns det också skäl att förtydliga i vilka situationer en högre buffert kan vara motiverad.

text: 2 Gällande rätt

text: Av

text: 33 § första stycket skuldsaneringslagen (2016:675)

text: framgår att det belopp som ska fördelas mellan borgenärerna ska bestämmas så att skuldsaneringen tar i anspråk gäldenärens samtliga tillgångar och inkomster efter avdrag för vad som ska förbehållas gäldenären för dennes och dennes familjs försörjning. Bestämmelserna i

text: 7 kap.

text: och

text: 5 §§

text: utsökningsbalken

text: (UB) om förbehållsbelopp ska då vara vägledande. I nämnda bestämmelser i UB regleras vad som ska beaktas när en beräkning görs avseende hur mycket av lönen som kan tas i anspråk genom löneutmätning. Gäldenären har bland annat rätt att förbehållas de medel gäldenären behöver för sitt och familjens underhåll. Den del av lönen som inte får tas i anspråk genom utmätning, det s.k. förbehållsbeloppet, bestäms med ledning av ett normalbelopp. Normalbeloppen ska anses innefatta alla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnad, som beräknas särskilt och läggs till normalbeloppen. Till vanliga levnadskostnader räknas normala hushållsutgifter såsom utgifter för mat, kläder, tvätt, hygien, hushållsel,

text: telefon, TV-avgifter, försäkringar och medlemsavgifter. Normalbelopp fastställs dels för ensamstående, dels för sammanlevande makar och därmed jämställda, samt för varje barn beroende på ålder. Att 7 kap. 4 och 5 §§ UB ska vara vägledande innebär enligt

text: skuldsaneringslagens

text: förarbeten att bestämmelserna normalt ska tillämpas, så länge det inte i det enskilda fallet finns särskild anledning att frångå dem. Där framhålls vikten av att en gäldenär som har beviljats skuldsanering ska tvingas att under en längre tid leva under mycket knappa omständigheter. Detta synsätt ska dock balanseras av att gäldenären också ska ges praktisk möjlighet att fullfölja den avbetalningsplan som hen kan vara ålagd. Att bestämmelserna är vägledande anses ge utrymme för den flexibilitet som är nödvändig för att skuldsaneringsinstitutet ska kunna tjäna sina syften (

text: prop. 1993/94:123 s. 112

text: ff.). Utmärkande för en skuldsanering och den betalningsplan som ska bestämmas är att den normalt ska gälla i fem år. I kommentaren till 2006 års skuldsaneringslag diskuteras vilka utmaningar detta kan innebära. Där påpekas att det under en sådan förhållandevis lång period kommer att ske många förändringar som påverkar gäldenärens ekonomiska förhållanden och att det därför är viktigt att betalningsplanen är bestämd med hänsyn till sådana tänkbara förändringar. Enligt kommentaren innebär det att man måste göra en prognos för löne- och prisutveckling under perioden. De normalbelopp som finns kan exempelvis behöva räknas upp med en viss årlig procent. Det kan också finnas anledning att ta hänsyn till en förväntad ändring av gäldenärens familjesituation. Man bör se till att planen är försedd med en buffert som kan fånga in de förändringar som under perioden med all sannolikhet kommer att inträffa, men som man i detalj inte har möjlighet att förutse när betalningsplanen bestäms för att gäldenären ska kunna fullfölja betalningsplanen. (Se Hellners och Mellqvist,

text: Skuldsaneringslagen

text: , En kommentar [1 mars 2012, Version 2 JUNO], kommentaren till

text: 9 §

text: , anm. avser 2006 års lag.) I praktiken räknas normalbeloppen inte upp när betalningsplanen beslutas, men löneutvecklingen under femårsperioden beaktas inte heller. Normala kostnadsökningar anses därigenom kvittas mot normala inkomstökningar. För att skapa hållbarhet i betalningsplanen har det med tiden utvecklats en praxis som innebär att gäldenären, vid sidan om förbehållsbeloppet, förbehålls en mindre buffert för oförutsedda utgifter. Utgångspunkten är att bufferten ska vara flexibel och att betalningsplanen ska utformas så att gäldenären ska ha en realistisk möjlighet att klara skuldsaneringen. För en

text: mer enhetlig tillämpning av bufferten har Kronofogden valt att fastställa en schablon genom ett rättsligt ställningstagande. Det ska dock alltid göras en prövning av om det finns behov av en högre buffert utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. Exempel på situationer där högre buffert skulle kunna komma ifråga är när det i ett ärende framkommer indikationer på sjukdom; exempelvis om gäldenären tidigare haft många karensdagar per år, eller oförutsedda inkomstbortfall med anledning av vård av sjukt barn i större utsträckning än normalt. Lagstiftaren tycks också ha godtagit att ett schablonbelopp tillämpas ifall omständigheterna inte talar för något annat (se

text: prop. 2015/2016:125 s. 157

text: f.). Att en schablon tillämpas som utgångspunkt får idag anses vara en godtagen praxis, se bland annat Göta hovrätts beslut 2021-09-20 i mål ÖÄ 1896-21. Hovrätten har i ovan nämnt avgörande även bedömt frågan om buffertens storlek. Hovrätten konstaterade att den omständigheten att gäldenären var ensamstående och underhållsskyldig för två barn var omständigheter som redan hade beaktats i beräkningen av gäldenärens förbehållsbelopp, genom normalbeloppet och förbehåll för underhåll och umgängeskostnader. Dessa kunde därmed inte utgöra sådana omständigheter som motiverade en högre buffert än schablonbeloppet. Eftersom det inte hade framkommit några indikationer på sjukdom eller något annat förhållande som kunde innebära risk för minskad inkomst ansåg domstolen att gäldenären skulle förbehållas en buffert enligt schablonbeloppet. Hovrätten framhöll också att för mer betydande förändringar av gäldenärens ekonomiska situation ska omprövningsinstitutet användas. Efter hovrättsavgörandet har tingsrätterna också krävt tydligare indikationer på riskfaktorer för att en gäldenär ska förbehållas en högre buffert än enligt schablon. Skuldsaneringsgäldenärerna har, sedan

text: skuldsaneringslagen

text: ändrades 2016, betalningsfria månader i juni och december. Detta är inte avsett att ersätta den månatliga bufferten (

text: prop. 2015/16:125 s. 87

text: ff.).

text: 3 Kronofogdens bedömning

text: För att en gäldenär ska ha en realistisk möjlighet att kunna följa den betalningsplan som upprättas i ett beslut om skuldsanering ska gäldenären förbehållas en buffert för mindre oförutsedda utgifter.

text: Kronofogden har 2012 fastställt att schablonbeloppet för oförutsedda utgifter ska vara 500 kr. Med hänsyn till den höga inflationen har det fastställda beloppet inte samma ekonomiska värde idag som den hade då. Det har skett en generell kostnadsökning i samhället om ca 30 procent sedan dess. För att en gäldenär ska ha ungefär samma ekonomiska utrymme för oförutsedda utgifter idag som för nio år sedan behöver schablonbeloppet nu höjas från 500 kr till 650 kronor per månad. Schablonbeloppet utgör dock endast en utgångspunkt för bedömningen och i varje enskilt fall måste en individuell prövning göras. Vid bestämmande av buffertens storlek måste hänsyn tas till den enskilde gäldenärens personliga och ekonomiska förhållanden och de förändringar som kan förväntas ske under skuldsaneringsperioden. Prövningen ska ske mot bakgrund av hur förhållandena tidigare sett ut. I det fall det inte framgår några särskilda omständigheter i ärendet som ger skäl att förutsätta att gäldenären kommer att drabbas av oförutsedda utgifter, exempelvis sjukdomsdagar eller vård av barn i ovanligt stor utsträckning, ska gäldenären erhålla schablonbeloppet. Om det vid prövningstillfället däremot finns indikationer på omständigheter som sannolikt riskerar att medföra mindre oförutsedda utgifter, men dessa inte kan fastställas i tid eller till belopp, ska detta beaktas vid bestämmande av storleken på bufferten. En högre buffert än schablonbeloppet kan exempelvis komma ifråga om en påvisad sjukdomshistorik för gäldenären eller annan familjemedlem talar för en ökad risk för inkomstbortfall eller merkostnader. Så kan vara fallet om situationen medfört ovanligt många karensdagar eller dagar för vård av barn och detta inte har beaktats på annat sätt vid beräkningen av betalningsutrymmet. Även boende i egen fastighet eller ägande av en bil som gäldenären behöver för att ta sig till sitt arbete, kan under vissa förhållanden tala för en ökad risk för oförutsedda merkostnader. Ovan nämnda exempel är inte uttömmande och Kronofogden kan ta hänsyn även till andra situationer och omständigheter som talar för en ökad risk för oförutsedda kostnader eller tillfälligt minskad inkomst. Det som ska vara utmärkande för dessa omständigheter är att de med hänsyn till gäldenärens tidigare förhållanden med all sannolikhet kommer att uppstå under den tid då betalningsplanen gäller. Det ska också vara fråga om kostnader som Kronofogden hade kunnat förbehålla gäldenären om de hade varit kända på förhand. Det är endast faktorer som inte redan har beaktats i någon annan del av beräkningen som kan motivera en högre buffert än schablonen. Att gäldenären har en stor försörjningsbörda ska därmed normalt sett inte motivera en högre buffert eftersom normalbeloppen avser att täcka normala

text: levnadskostnader. Inte heller det faktum att gäldenären är ensamstående eller har en hög inkomst bör, av samma skäl, ses som en indikation på förhöjd risk för merkostnader. Det är viktigt att information om omständigheter som kan medföra oförutsedda utgifter utreds och dokumenteras i ärendet. Det ska alltid göras en individuell bedömning av vilket belopp som bör förbehållas gäldenären i form av en buffert. Den ska inte regelmässigt bestämmas enligt schablon. Risken för mer betydande förändringar av gäldenärens ekonomiska situation som inte kan förutses vid fastställandet av betalningsplanen ska inte beaktas vid bedömningen av buffertens storlek. I stället ska omprövningsinstitutet användas vid sådana förändringar.


doctype: stallningstagande

text: E-postadress: Postadress Besöksadress Telefon Telefax Box 1050 Esplanaden 1 0771-73 73 00 08-29 26 14 172 21 172 67 SUNDBYBERG SUNDBYBERG

text: Dnr

text: 840 24214-18/121

publisher: Kronofogdemyndigheten

status: gällande

title: Vissa kostnader för boende i fastighet eller bostadsrätt vid skuldsanering

org: kfm

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 10/16/Skusan Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Ulrika Lindén 2018-12-19 840 24214-18/121 Gäller fr.o.m. Ersätter beslut 2016-10-28 med dnr.

text: 832 298-16/121

text: , Nr 10/16/Skusan 2018-12-19

type: stycke

text: Vid bestämmande av betalningsutrymme i ett skuldsaneringsärende ska kostnader för boende i egen/makes/sambos fastighet eller bostadsrättslägenhet i princip behandlas på samma sätt som vid utmätning i lön, med undantag för att kostnad för kommunal fastighetsavgift respektive särskild villa- eller bostadsrättsförsäkring ska beaktas. Med skälig amortering avses det lägsta amorteringsbelopp som accepteras av långivande bank. Räntekostnader för bostadslån ska tas upp med hänsyn till effekten av ränteavdrag.

text: Uppdatering

text: Detta ställningstagande fastställdes ursprungligen år 2010 (Nr 4/10/Skusan, dnr 801-3913-10/121). Promemorian omarbetades år 2016, varvid vissa förtydliganden gjordes och texten uppdaterades med nya laghänvisningar med anledning av införandet av

text: skuldsaneringslagen (2016:675)

text: , av tf. verksamhetschefen Eva Carlquist och verksjuristen Susan Höglund Westermark (Nr 10/16/Skusan, dnr

text: 832 298-16/121

text: I samband med att ansvaret för dokumentet övergått till rättsavdelningen år 2018 har en översyn gjorts efter samråd med skuldsaneringsenheten. Redaktionella ändringar har gjorts, men inga ändringar har gjorts i sak.

text: Beslut i detta ärende har fattats av rättschefen Ulrika Lindén efter föredragning av verksjuristen Susan Höglund Westermark. I den slutliga handläggningen har även verksjuristen Lisa Gurner och tf. enhetschefen Christina Sundblad deltagit.

text: Ulrika Lindén Rättschef Susan Höglund Westermark Föredragande

text: 832 298-16/121

text: , Nr 10/16/Skusan 2018-12-19

text: Rättslig promemoria

text: 1 Sammanfattning

text: När betalningsutrymmet i ett skuldsaneringsärende bestäms så ska kostnader för boende i egen eller makes eller sambos fastighet eller bostadsrättslägenhet i princip behandlas på samma sätt som vid utmätning i lön. Reglerna vid utmätning i lön ska frångås endast på så sätt att kostnad för kommunal fastighetsavgift ska beaktas samt att särskild villa- eller bostadsrättsförsäkring ska beaktas i samtliga fall. Med skälig amortering ska avses det lägsta amorteringsbelopp som accepteras av den långivande banken. Räntekostnader för bostadslån ska tas upp med hänsyn till effekten av ränteavdrag.

text: 2 Bakgrund, frågeställning och syfte

text: Av

text: framgår att det belopp som ska fördelas mellan borgenärerna ska bestämmas så att samtliga tillgångar och inkomster för den som ansökt om skuldsanering ska tas i anspråk, efter avdrag för det som ska förbehållas för hans eller hennes försörjning. Därvid ska bestämmelserna i

text: 7 kap

text: och

text: 5 §§

text: utsökningsbalken

text: (UB) vara vägledande.

text: Enligt

text: 7 kap 4 §

text: UB får en gäldenärs lön tas i anspråk genom utmätning endast till den del den överstiger vad gäldenären behöver för sitt och familjens underhåll samt till fullgörande av betalningsskyldighet mot annan som vid utmätning av lön har bättre rätt. Enligt 7 kap 5 § bestäms det belopp som inte får tas i anspråk (förbehållsbeloppet) med ledning av ett normalbelopp som ska innefatta alla vanliga levnadskostnader utom bostadskostnad. Kronofogdemyndigheten (Kronofogden) meddelar närmare bestämmelser om normalbeloppet. Frågan blir om reglerna vid löneutmätning ska följas helt vid beräkning av betalningsutrymmet i skuldsaneringsärenden när det gäller kostnader för boende i egen fastighet eller bostadsrättslägenhet, eller om det finns skäl för att göra en annan bedömning.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av Kronofogdens allmänna råd om bestämmande av förbehållsbeloppet vid utmätning av lön m.m. (KFM A) framgår att den faktiska bostadskostnaden ska läggas till normalbeloppet. Med faktisk kostnad menas bostadskostnaden med avdrag för eventuellt förekommande tillägg och bidrag, exempelvis bostadstillägg och bostadsbidrag. Om bostaden är en egen bostadsfastighet bör hänsyn tas till

text: 832 298-16/121

text: , Nr 10/16/Skusan 2018-12-19

text: räntekostnader och nödvändiga driftskostnader samt till skälig amortering. Räntekostnader och amortering på bostadslån bör endast beaktas om fastigheten pantförskrivits för lånet. Om gäldenären bor i en bostadsrättslägenhet är månadsavgiften bostadskostnad. Räntekostnader och skälig amortering beaktas om bostadsrätten pantförskrivits för lånet.

text: Kronofogden har i meddelande (KFM M) lämnat ytterligare information om hur kostnader för boende ska beaktas vid löneutmätning. Med nödvändiga driftskostnader avses enligt meddelandet kostnader för uppvärmning (inte hushållsel), sophämtning, vatten och avlopp, sotning, tomträttsavgäld och avgift till samfällighetsförening. Även särskild villa- eller bostadsrättsförsäkring kan beaktas. Hänsyn tas inte till fastighetsskatt och fastighetsavgift. Hänsyn kan tas till underhållskostnader om kostnaden rör själva boendet och inte innehavet. Kostnaden bör vara nödvändig för att kunna bo i fastigheten eller bostadsrätten.

text: 4 Kronofogdemyndighetens bedömning

text: Enligt Kronofogdens bedömning finns det vid skuldsanering inte anledning att frångå de regler som gäller vid löneutmätning när det gäller de poster som ingår i bostadskostnaden, med undantag för fastighets- eller bostadsrättsförsäkring, kommunal fastighetsavgift samt amortering. Räntekostnaden ska beaktas med hänsyn till ränteavdrag.

text: Fastighets- och bostadsrättsförsäkring Det är viktigt att den som får skuldsanering ges en realistisk möjlighet att fullfölja betalningsplanen. Vid bolån ställer den långivande banken ofta krav på att den pantsatta egendomen ska vara tillräckligt försäkrad. Om fastighets- eller bostadsrättsförsäkring inte beaktas kan det därmed bli svårt för den som har fått skuldsanering att klara av sin betalningsplan. Enligt Kronofogdens bedömning bör dessa kostnader därför alltid beaktas vid beräkningen av betalningsutrymmet.

text: Kommunal fastighetsavgift Kostnaden för fastighetsavgift är en nödvändig konsekvens av att äga en fastighet. Om den som har skuldsanering inte förbehålls den kostnaden innebär det att han eller hon kan få svårt att följa betalningsplanen. Vikten av att den som har skuldsanering får en realistisk möjlighet att fullfölja den innebär därför att även kommunal fastighetsavgift bör beaktas vid bestämmandet av förbehållsbeloppet. Statlig fastighetsskatt avser i huvudsak obebyggd tomtmark och bör inte bli aktuell i skuldsaneringsärenden.

text: Ränteavdrag Vid löneutmätning görs inget avdrag från bostadskostnaden på grund av de ränteavdrag gäldenären kan göra. Pågår löneutmätning under en längre tid

text: 832 298-16/121

text: , Nr 10/16/Skusan 2018-12-19

text: kommer ett eventuellt överskott på skattekontot på grund av ränteavdraget att utmätas om det fortfarande finns mål om utmätning hos Kronofogden. Ränteavdraget kommer i de fallen alltså inte gäldenären till del. Efter ett beslut om skuldsanering kommer utmätning inte att ske för de skulder som omfattas. Det innebär att den som har skuldsanering skulle få förbehålla sig ett högre belopp än den faktiska boendekostnaden om ränteavdraget inte beaktades vid bestämmandet av förbehållsbeloppet. Vid bestämmandet av förbehållsbeloppet ska räntekostnaderna därför tas upp med hänsyn till effekten av ränteavdrag.

text: Amortering Ett av syftena bakom

text: skuldsaneringslagen

text: är att den som har skuldsanering ska bli ekonomiskt rehabiliterad, samtidigt som borgenärerna får så stor utdelning i skuldsaneringen som möjligt. För att skuldsaneringen ska få den avsedda rehabiliterande effekten är det viktigt att den som har skuldsanering ges en realistisk möjlighet att fullfölja betalningsplanen. Mot bakgrund av det är det vid en avvägning rimligt att inte ta hänsyn till en högre amortering än det lägsta belopp som kan accepteras av banken. Det är rimligt att kräva att den som ansökt om skuldsanering själv tar reda på det beloppet, även i de fall han eller hon inte själv äger fastigheten eller bostadsrätten. Som utgångspunkt är det tillräckligt att den som ansökt lämnar uppgift om amortering muntligt. Om det finns skäl att ifrågasätta de uppgifter som lämnas kan det i vissa fall krävas att den som ansökt om skuldsanering styrker uppgifterna om amorteringsbeloppet. Det finns inte anledning att göra en annan bedömning av hur stor amortering som ska beaktas om fastigheten eller bostadsrätten ägs av den sökandes make eller sambo.

text: Sammanfattningsvis ska de regler som gäller vid utmätning av lön följas, med den skillnaden att kostnader för kommunal fastighetsavgift samt för villa- eller bostadsrättsförsäkring ska beaktas. Med skälig amortering ska avses det lägsta amorteringsbelopp som accepteras av den långivande banken. Räntekostnader ska tas upp med hänsyn till effekten av ränteavdrag.

type: stallningstagande


designation: Kronofogdens ställningstagande 2/18/TSM

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 2/18/TSM Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Mathias Westrell 2018-06-21 840-14104-18/121 Gäller fr.o.m. Ersätter Ställningstagande 8/09/TSM 2018-06-21

text: E-postadress: Postadress Besöksadress Telefon Telefax

text: Box 1050 Esplanaden 1 0771-73 73 00 08-29 26 14

text: 21 SUNDBY- 172 67 SUNDBY- BERG BERG

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 2/18/TSM Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Mathias Westrell 2018-06-11 840-14374-18/121 Gäller fr.o.m. Ersätter Ställningstagande 8/09/TSM 2018-06-21

text: 2.1.1 Lag och förarbeten

text: Angående förfarandefrågorna - jämför Handledning - Ny förvaltare (dnr.

text: 831 10215-15/121

text: ). 4 Någon tingsrätt har förklarat beslutet vara överklagbart och har i överklagandehänvisningen angivit att överklagandet ska ställas till Domstolsverket. I något annat sammanhang har en hänvisning gjorts till

text: 22 §§

text: förvaltningslagen (1986:223)

text: som grund för överklagande. 5

text: 16 kap. 8 § 1 st. 1 punkten konkurslagen

text: Prop. 1978/79:105 s. 156

text: ff. 7

text: Prop. 1978/79:105 s. 156

text: ff. 8

text: Prop. 1986/87:90 s. 109

text: . 9

text: Prop. 1986/87:90 s. 255

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén 2/18/TSM Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Mathias Westrell 2018-06-11 840-14374-18/121 Gäller fr.o.m. Ersätter Ställningstagande 8/09/TSM 2018-06-21

text: 2.2.2 Specialistkravet i praktiken

text: Högsta domstolen har även i

text: NJA 1998 s. 685

text: och

text: NJA 1999 s. 665

text: betonat kvalifikationskraven såsom de redovisas i förarbetena.

text: 7 kap. 1 § första stycket konkurslagen

text: 7 kap. 16 § första stycket konkurslagen

text: 2.2.3 Närmare om specialistkravet

text: Angående förfarandefrågorna - jämför Handledning - Ny förvaltare (dnr. 831 831 10215- 15/121). 14

text: Prop. 1978/79:105 s. 156

text: ff. 15 Arbetsdomstolen har i sin rättspraxis slagit fast att en arbetstagares lojalitetsplikt ingår som ett led i anställningsavtalet som sådant, oavsett om plikten uttryckligen omnämnts i avtalet eller inte.

text: Prop. 1978/79:105 s. 162

text: f, och Tidskriften Advokaten 8/2001, s. 24. 17 Palmér och Savin,

text: Konkurslagen

text: En kommentar, kommentaren till

text: 7 kap. 11 §

text: Advokatsamfundet föreskriver att en advokat varje år ska genomgå minst 18 timmars vidareutbildning. 19

text: Prop. 1978/79:105 s. 159

text: 2 kap. 10 § första stycket 2 diskrimineringslagen (2008:567)

text: . 21

text: NJA 1981 s. 764

text: . 22 Hovrätten över Skåne och Blekinges beslut 1998-06-24, Ö 878-98. 23 Förfarandefrågorna beskrivs i Handledning - Ny förvaltare (dnr

text: 831 10215-15/121

text: ). 24 Om utseende av konkursförvaltare i en enskild konkurs jämför Kronofogdemyndighetens ställningstagande - Hörande enligt

text: 7 kap. 3 § konkurslagen

text: Prop. 1978/79:105 s. 156

text: ff och

text: NJA 2007 s. 471

text: . 26

text: NJA 1981 s. 764

text: . 27 1978/79:105 s. 157 28 NJA 2001 nt A 3.

text: Näringsfrihetsombudsmannens (numera Konkurrensverket) beslut 1992-06-25. 30

text: 1 kap. 9 § regeringsformen

text: och Justitieombudsmannens beslut den 24 januari 2017 (Dnr. 7527- 2015).

text: Jämför

text: NJA 2007 s. 471

text: . 32 Jämför

text: SOU 2000:62

text: - Ny konkurstillsyn s. 163.

identifier: Kronofogdens ställningstagande 2/18/TSM

title: Konkursförvaltarkretsen

text: Kronofogdemyndigheten (Kronofogden) redogör i detta dokument för de kvalifikationskrav som ställs på konkursförvaltare och deras kontorsorganisationer. Ställningstagandet redogör också för Kronofogdens inställning till frågor som rör konkursförvaltarkretsens storlek och utveckling över tiden.

text: - Till konkursförvaltare ska endast utses särskilt kvalificerade personer särskilt inriktade på affärsjuridik och konkursförvaltning. En konkursförvaltare ska ha sådana kunskaper, erfarenheter och personliga egenskaper som gör denne lämplig för konkursförvaltaruppdrag. Någon övre åldersgräns för förordnande som konkursförvaltare uppställs inte.

text: - En konkursförvaltare ska förfoga direkt över en väl utvecklad kontorsorganisation, lämpad för konkursförvaltning. Anlitandet av sakkunniga biträden för sedvanliga förvaltningsåtgärder får inte vara motiverat utifrån att förvaltaren saknar sådan kompetens inom den egna kontorsorganisationen. Den som arbetar som ensam obeståndsjurist i en organisation bör i längden inte godtas som konkursförvaltare.

text: - En person som uppfyller kraven i detta ställningstagande ska inte nekas att ingå i konkursförvaltarkretsen. Kronofogden kan godta förslag på konkursförvaltare, även om denne inte är uppförd på tingsrättens administrativa lista över konkursförvaltare.

text: - En konkursförvaltare är skyldig att bibehålla sin och sin organisations kompetens. Kronofogden ska motsätta sig nya förordnanden för förvaltare som inte längre bedöms uppfylla kvalifikationskraven.

text: Beslut i detta ärende har fattats av undertecknad rättschef. I den slutliga handläggningen har även deltagit funktionsansvariga Christina Sundblad, verksjuristen Mathias Westrell samt verksamhetsutvecklaren Jörgen Tesch (föredragande).

text: Ulrika Lindén rättschef

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande

type: rubrik

text: Förfarandet för att bli konkursförvaltare är inte reglerat i lag. Något system med formell auktorisation av konkursförvaltare finns inte. Respektive konkursdomstol har en lista över de personer som regelbundet får konkursförvaltaruppdrag i domsagan. Listade personer utgör den lokala konkursförvaltarkretsen.

text: Den som vill bli upptagen i konkursförvaltarkretsen ger in en begäran till den tingsrätt inom vars område kandidaten är verksam. Kronofogden ger in ett yttrande till domstolen om sökandens lämplighet att vara konkursförvaltare.

text: Vissa tingsrätter fattar formella beslut om att uppta en person på konkursförvaltarlistan, men utan överklagandehänvisning. Andra tingsrätter kompletterar sin lista formlöst. Frågan om ett sådant beslut är möjligt att överklaga har inte prövats. Beslutet att utse en viss förvaltare i en enskild konkurs är däremot uttryckligen överklagbart och klagorätt tillkommer bland andra Kronofogdens konkurstillsyn.

text: Syftet med ställningstagandet om konkursförvaltarkretsen är att skapa enhetliga bedömningar i frågor om konkursförvaltares kompetens, kvalifikation och kontorsorganisation.

text: Ställningstagandet omfattar även frågor om konkursförvaltarkretsens storlek och utveckling över tiden.

text: 2 Vilka kan utses till konkursförvaltare?

text: 2.1 Rättslig reglering

text: Enligt

text: 7 kap. 1 § första stycket konkurslagen

text: (KL) ska en konkursförvaltare ha den särskilda insikt och erfarenhet som uppdraget kräver samt även i övrigt vara lämplig för uppdraget.

text: Förarbetena till 1979 års ändringar i den då gällande

text: konkurslagen

text: lämnar viss ledning om vem som kan komma ifråga för uppdrag som konkursförvaltare. Till konkursförvaltare skulle endast utses personer specialiserade på konkursförvaltning. Departementschefen underströk att det var utvecklingen i näringslivet och samhället i övrigt som gjorde att stora krav måste ställas på en konkursförvaltare. Förvaltare borde därför som regel sökas bland personer som i sin verksamhet var särskilt inriktade på affärsjuridiska frågor. Allmänpraktiserande jurister skulle däremot normalt sett inte förordnas i en ordinär konkurs.

text: I lagstiftningsärendet framhölls vidare att förvaltaruppdragen borde koncentreras till en ganska begränsad krets av personer, företrädesvis advokater som specialiserat sig på konkursförvaltning, men att även andra - t ex ledande tjänstemän hos Sveriges Ackordscentral - skulle kunna förordnas. Departementschefen sade sig vara medveten om att kraven kunde leda till att det inte alltid var möjligt att söka konkursförvaltare på den ort där konkursen skulle komma att handläggas, men att de ökade kostnader (för t ex resor) som kunde bli en följd av det fick anses väga lätt i jämförelse med de vinster som handläggningen av en specialist medför.

text: Något uttryckligt krav på att förvaltaren skulle vara lagfaren togs inte in i

text: konkurslagen

text: , men departementschefen menade att det endast i undantagsfall skulle kunna vara aktuellt att anlita andra personer för konkursförvaltaruppdrag.

text: Förarbetena till 1979 års reform lämnar mer preciserade anvisningar om kvalifikationskraven för en konkursförvaltare. En konkursförvaltare bör ha företagsekonomiska insikter, kunskaper om bokföring och redovisning samt även ha tillräckliga insikter i straffrätt för att kunna genomföra de brottsefterforskande åtgärder som aktualiseras i de flesta konkurser. Dessutom måste en förvaltare kunna hantera arbetsrättsliga och arbetsmarknadspolitiska frågor.

text: Någon ändring i sak av kvalifikationskraven var inte avsedd vid tillkomsten av den nya

text: konkurslagen

text: 1988. Specialmotiveringen till bestämmelsen i

text: 7 kap. 1 §

text: KL hänvisar till uttalandena från 1979, genom att betona att endast ett mindre antal specialiserade personer ska komma ifråga för konkursförvaltaruppdrag.

text: Högsta domstolen slog i

text: NJA 2007 s. 471

text: fast att uppdragen som konkursförvaltare ska förbehållas en begränsad krets av särskilt kvalificerade personer inriktade på affärsjuridiska frågor. Högsta domstolen framhöll också att Kronofogden ska verka för att det långsiktiga behovet av kvalificerade förvaltare blir tillgodosett.

text: Högsta domstolen konstaterade att två hänsyn står mot varandra, å ena sidan att det måste upprätthållas en kår av förvaltare som förses med uppdrag så att de kan bevara sin kompetens, å andra sidan att kåren måste förnyas successivt och att det finns ett visst konkurrenstryck så att standarden inte sjunker.

text: Högsta domstolen betonade även att de administrativa listor över konkursförvaltare som hålls på respektive tingsrätt inte har någon annan rättslig betydelse än att konkursdomstolen inte behöver bereda tillsynsmyndigheten tillfälle att yttra sig i ett enskilt fall där rätten till konkursförvaltare utser en person som är upptagen på listan.

text: Av gällande rätt kan följande slutsatser dras:

text:  Det krävs specialistkunskap för att få förordnande som konkursförvaltare (specialistkravet).

text:  Förvaltaruppdragen ska vara förbehållna en ganska begränsad grupp av personer (förvaltarkretsen).

text:  Det ska finnas ett konkurrenstryck så att förvaltarkåren successivt förnyas.

text: 2.2 Kronofogdens bedömning

text: Till konkursförvaltare ska utses särskilt kvalificerade personer specialiserade på konkursförvaltning. Endast den som sedan en längre tid har varit särskilt inriktad på affärsjuridik i allmänhet - och konkurshantering i synnerhet - kan komma ifråga för konkursförvaltaruppdrag. I praktiken bör företrädesvis advokater som specialiserat sig på konkursförvaltning och jurister på Ackordscentralen förordnas.

text: De närmare kraven på en konkursförvaltares kontorsorganisation kommer att utvecklas i avsnitt 3.

text: Nedan utvecklas Kronofogdens bedömning av

text: konkurslagens

text: krav på konkursförvaltarna, vid prövning av lämplighet som konkursförvaltare.

text: Kunskap (insikt)

text:  Mycket goda teoretiska kunskaper inom de rättsområden som är vanligt förekommande vid konkurshantering; obeståndsrätt, avtalsrätt, fordringsrätt, associationsrätt, arbetsrätt och fastighetsrätt.

text:  Goda teoretiska kunskaper om sådana straffrättsliga frågor som kan aktualiseras vid konkurs.

text:  Mycket goda företagsekonomiska insikter samt goda teoretiska kunskaper om sådan ekonomihantering (bokföring och redovisning) som normalt sett förekommer i näringsverksamhet i allmänhet och vid konkurs i synnerhet.

text:  God förståelse för

text: konkurslagens

text: jävsbestämmelser, innefattande den därmed sammanhängande underrättelseskyldigheten i

text: 7 kap. 1 §

text: sista stycket

text: konkurslagen

text: Erfarenhet

text:  En inte obetydlig erfarenhet av att självständigt handlägga affärsjuridiska ärenden under eget personligt ansvar, t ex i egenskap av advokat.

text:  Erfarenhet av rättstvister - i och utanför domstol - och i synnerhet tvister med affärsjuridiska inslag.

text:  Betydande erfarenhet av personal- och lönegarantifrågor.

text:  Betydande praktisk erfarenhet av den typ av frågor som är vanligt förekommande inom ramen för konkurshantering;

text:  fortsatt drift av gäldenärens rörelse i konkursboets regi  rörelseöverlåtelser  fastighetsförsäljningar  lokalhyresfrågor  entreprenadrättsliga frågor  arbetsrättsliga frågor  sakrättsliga frågor  återvinningsbara transaktioner  transaktioner angripbara enligt

text: aktiebolagslagen

text: och motsvarande associationsrättslig lagstiftning

text:  miljöfrågor  frågor rörande ekonomisk brottslighet och näringsförbud

text:  Erfarenhet av sådan ekonomihantering (bokföring och redovisning) som normalt sett förekommer i näringsverksamhet i allmänhet och vid konkurs i synnerhet.

text: Personlig lämplighet

text:  En väl utvecklad förmåga att uttrycka sig i tal och skrift samt att etablera och bibehålla fungerande relationer med konkursens samtliga intressenter.

text:  En väl utvecklad förmåga att göra affärsmässiga bedömningar.

text:  Förmåga att självständigt kalkylera risker, fatta beslut och finna konstruktiva lösningar.

text:  Förmåga att stå emot påtryckningar från olika intressenter i en konkurs samt ett engagemang för att agera i frågor som rör misstänkt ekonomisk brottslighet.

text:  Ha ett välstrukturerat och kostnadseffektivt arbetssätt med en god kontroll över sin arbetssituation.

text: De ovannämnda kriterierna är inte alternativa, så att avsaknaden av eller brister i en del kan uppvägas av andra mer djupgående kvalifikationer i en annan del. Den som vill verka som konkursförvaltare måste uppfylla samtliga krav.

text: Endast den som regelbundet haft egna personliga uppdrag i sin yrkesutövning kan komma ifråga för förvaltaruppdrag. Uppdraget är personligt och förvaltaren har både en rätt och en skyldighet att självständigt fatta beslut i konkursboets samtliga angelägenheter. Det är inte lämpligt att ett konkursförvaltaruppdrag är det första uppdraget under eget personligt ansvar.

text: En specialist inom det obeståndsrättsliga området kan inte samtidigt vara rättslig generalist. Det innebär att allmänpraktiserande jurister inte uppfyller specialistkravet. Den som har för avsikt att vara konkursförvaltare måste regelbundet i betydande omfattning handlägga affärsjuridiska uppdrag för att få kunskap och praktisk erfarenhet av frågeställningar som är relevanta för konkursförvaltning. Att någon utöver det i viss utsträckning även åtar sig uppdrag inom andra rättsområden diskvalificerar inte denne från konkursförvaltaruppdrag.

text: Vid bedömningen av erfarenhetskravet måste en individuell prövning av den enskilde kandidaten göras. Den tid det tar att få tillräcklig erfarenhet för att vara lämplig för egna förordnanden beror framförallt på det antal och den typ av förvaltaruppdrag någon varit involverad i. Tidigare yrkeserfarenhet och andra omständigheter påverkar också bedömningen.

text: 2.3 Kandidaten ska styrka sin lämplighet som konkursförvaltare

text: Det är förvaltarkandidaten som ska styrka att kvalifikationskraven är uppfyllda och därmed lämpligheten som konkursförvaltare. Den som under några år regelbundet jobbat med konkurshandläggning och som har ambitionen att i framtiden få egna förordnanden kan meddela denna till Kronofogden genom en intresseanmälan till det lokala tillsynskontoret. På så vis får Kronofogden ett gott underlag för det yttrande som ska sändas till tingsrätten när kandidaten begär att få ingå i förvaltarkretsen.

text: 3 Konkursförvaltares kontorsorganisation

text: 3.1 Rättsliga utgångspunkter

text: Enligt förarbetena till 1979 års förändringar i

text: konkurslagen

text: ska en konkursförvaltare förfoga över en väl utvecklad kontorsorganisation med resurser för bokföring och redovisning. Detta ansågs vara särskilt viktigt i sådana företagskonkurser, där rörelsen under en tid skulle drivas vidare i konkursboets regi.

text: 3.2 Kronofogdens bedömning

text: Konkursförvaltaren ska ha tillgång till en permanent kontorsorganisation för att kunna prioritera vad den ska ägna sig åt. Särskilt viktigt är det i samband med konkurser med pågående verksamhet och ett flertal anställda, då konkursförvaltaren skyndsamt måste planera och organisera en drift i konkursboets regi samt hantera brådskande personalfrågor. Konkursförvaltningen måste kunna förlita sig på att de som biträder i konkursen är lojala med anvisningar och direktiv som förvaltaren lämnar.

text: Förvaltaren anförtros en konkurs i egenskap av specialist. Med en direkt tillgång till en egen kontorsorganisation kan en konkurs hanteras på ett kompetent, ration-

text: ellt och kostnadseffektivt sätt. Möjligheterna till en medveten och långsiktig kompetensuppbyggnad av organisationen blir också större om förvaltaren direkt förfogar över sin kontorsorganisation än om utomstående personer anlitas.

text: För att uppfylla organisationskravet är det inte tillräckligt att förvaltaren hänvisar till en krets av konsulter eller liknande som kan ianspråktas för allehanda konkursgöromål. Kronofogdens uppfattning är att en förvaltare måste förfoga direkt över en kontorsorganisation lämpad för konkursförvaltning.

text: För att uppfylla organisationskravet måste förvaltaren med stöd av sin organisation kunna hantera en normalstor konkurs med sedvanliga förvaltningsåtgärder, såsom avveckling av olika egendomstyper, genomförandet av en konkursutredning samt personalhantering även innefattande lönegarantihandläggning. Fortsatt drift av gäldenärens rörelse i konkursboets regi måste kunna hanteras. Förvaltarens organisation ska också omfatta kvalificerad personal för bokföring och redovisning.

text: Kravet på en egen kontorsorganisation innebär inte att den ska kunna hantera även de allra största konkurserna, eller konkurser av atypisk karaktär, utan att behöva anlita utomstående personer för att bistå den egna organisationen i förvaltningen.

text: 3.3 Anlitande av sakkunnigt biträde

text: Enligt

text: 7 kap. 11 §

text: KL får förvaltaren anlita sakkunnigt biträde för viss förvaltningsåtgärd, om denne tycker att det är nödvändigt.

text: Biträde får anlitas för ”viss” förvaltningsåtgärd, inte för att hantera stora delar av konkursen. Kompetens att utföra förekommande förvaltningsåtgärder ska finnas inom en väl utvecklad förvaltarorganisation.

text: Kostnadsskäl kan i vissa fall motivera att sakkunnigt biträde utses för viss åtgärd, typiskt sett för försäljnings- eller auktionsuppdrag. Förvaltaren ska dock inte som ett alternativ till att hålla en väl utvecklad kontorsorganisation anlita sakkunniga biträden för sedvanliga förvaltningsåtgärder.

text: Anlitandet av ett sakkunnigt biträde ska normalt sett föregås av ett hörande med Kronofogdens konkurstillsyn enligt

text: 7 kap. 10 §

text: KL.

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande 3.4 Ersättare för förvaltaren

text: En förvaltarbyrå bör inom sig uppta minst två personer som regelbundet erhåller konkursförvaltaruppdrag. Dessa personer bör inte ha sin verksamhet alltför långt från varandra. Det är inte godtagbart att en förvaltare saknar ersättare vid sjukdom eller längre ledigheter. Förvaltaren måste ha kvalificerade medarbetare som jämsides kan utföra brådskande göromål och på förvaltarens uppdrag ta hand om specifika förvaltningsåtgärder eller utreda svårare rättsfrågor.

text: Den som arbetar som ensam obeståndsjurist i en organisation bör i längden inte godtas som förvaltare.

text: 4 Konkursförvaltare ska bibehålla kompetens och organisation

text: Konkursförvaltarens kvalifikationskrav bedöms i samband med upptagandet i kretsen, men också fortlöpande vid varje nytt förordnande. Kompetens och erfarenhet måste upprätthållas både via fortbildning och genom konkursförvaltning av varierande omfattning och komplexitet. Ansvaret åvilar varje konkursförvaltare.

text: Även hantering av andra typer av uppdrag inom andra relevanta rättsområden är viktiga för att upprätthålla kompetens och erfarenhet lämpad för konkursförvaltaruppdrag.

text: Konkurstillsynen upprätthåller en fortlöpande dialog med förvaltarna i dessa frågor. De förvaltare som under en period endast handlagt ett mindre antal konkurser av begränsad komplexitet ska uppmärksammas på frågan om hur specialistkravet kan upprätthållas. Detsamma gäller de förvaltare som inte längre kan anses förfoga över en ändamålsenlig kontorsorganisation eller som ensam obeståndsjurist.

text: Kronofogden kommer att motsätta sig nya förordnanden för den förvaltare som inte längre bedöms uppfylla specialistkravet.

text: 5 Konkursförvaltare efter uppnådd pensionsålder

text: Enligt

text: konkurslagens

text: förarbeten ska den som har uppnått pensionsåldern endast i undantagsfall förordnas till konkursförvaltare.

text: Det finns numera ett uttryckligt förbud mot åldersdiskriminering, som bygger på EU-rätten och innebär att äldre regler som strider mot förbudet inte kan tillämpas.

text: Det är förbjudet att diskriminera någon på grund av ålder när det handlar om behörighet, legitimation, auktorisation, registrering, godkännande eller liknande som behövs eller kan ha betydelse för att någon ska kunna utöva ett visst yrke.

text: Högsta domstolen har gjort generella uttalanden om att alla som uppfyller

text: konkurslagens

text: krav på specialistkompetens kan förordnas som förvaltare i en specifik konkurs. Det är den individuella kompetensen hos en person som är avgörande, inte formella kriterier som t. ex. någons ålder. Hovrätten över Skåne och Blekinge har också konstaterat att bedömningen av förvaltares lämplighet bör göras individuellt och inte utifrån förutbestämda ålderskriterier.

text: Samma bedömningsgrunder ska därför tillämpas på alla som vill komma ifråga för konkursförvaltaruppdrag oavsett ålder.

text: 6 Den begränsade kretsen

text: 6.1 Bakgrund

text: Den lokala konkursförvaltarkretsen utgörs av de personer som finns upptagna på de administrativa listor som hålls på varje tingsrätt.

text: Förvaltarlistor som finns på domstolar saknar rättslig relevans, och personer utanför listorna kan utses till förvaltare i en konkurs om de anses lämpliga för uppdraget. Listorna fyller en viktig praktisk funktion. Personerna på listorna har i normalfallet av både konkurstillsyn och tingsrätt tidigare bedömts uppfylla kvalifikationskraven. De som ingår i konkursförvaltarkretsen kan normalt sett utan närmare kontroller regelbundet förordnas till konkursförvaltare. Därmed inte sagt att de är lämpliga att utses till konkursförvaltare i varje enskild konkurs, eftersom den tilltänkte förvaltaren även ska vara lämplig utifrån de särskilda förhållandena i den enskilda konkursen.

text: I olika sammanhang har det anförts skäl för att förvaltarkretsen antalsmässigt borde anpassas till den rådande mängden konkurser.

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande 6.2 Rättslig reglering

text: Uppdragen som konkursförvaltare ska förbehållas en ganska begränsad krets av särskilt kvalificerade personer inriktade på konkursförvaltning. Högsta domstolen angav i avgörandet från 2007 att syftet med begränsningen var att upprätthålla en kår av kompetenta konkursförvaltare och att Kronofogden ska verka för att det långsiktiga behovet av kvalificerade konkursförvaltare tillgodoses.

text: Högsta domstolen har prövat frågan om att upphäva ett förordnande av en konkursförvaltare som inte fanns upptagen på listan. Högsta domstolen upphävde inte förordnandet. Förarbetsuttalandena borde enligt Högsta domstolen inte tolkas så att lagstiftaren eftersträvat en koncentration av förvaltaruppdragen utöver vad som följer av de kvalifikationskrav som

text: konkurslagen

text: uppställer. En sådan tolkning stöds inte heller av lagtexten. Det ansågs inte önskvärt att specialiseringen drevs så långt att konkursförvaltning huvudsakligen kom att skötas av personer som praktiskt taget uteslutande ägnade sig åt sådan verksamhet. Det skulle snarast vara en fördel om de som anlitas för förvaltaruppdrag också hade möjlighet att ägna sig åt annan affärsjuridik och ekonomisk förvaltning. Högsta domstolen påpekade slutligen att en stark koncentration av uppdragen kunde försvåra nyrekryteringen av konkursförvaltare.

text: Högsta domstolen har i ett senare mål prövat ett skadeståndskrav från en konkursförvaltare, som strukits från listan och inte heller i övrigt var aktuell för nya förordnanden som konkursförvaltare. Högsta domstolen förklarade att tingsrättens och Kronofogdens ställningstagande avsåg myndighetsutövning och var felaktigt eftersom ett generellt beslut av det slaget strider mot

text: konkurslagens

text: innebörd. Frågan om utseende av förvaltare ska avgöras särskilt i varje enskild konkurs. Bedömningen var dock sakligt befogad ersättningsyrkandet avslogs.

text: JK har kritiserat Kronofogden för att ha begränsat konkursförvaltarkretsen genom att förklara att ett större antal förvaltare inte längre skulle tillstyrkas i samband med höranden enligt

text: 7 kap. 3 §

text: KL när antalet konkurser kraftigt minskat. JK menade att en strykning från listan inte innebär att personen skulle vara utesluten från att få förvaltaruppdrag så länge personen ifråga uppfyllde

text: konkurslagens

text: kvalifikationskrav. JK poängterade också att varken lagtext eller förarbeten gav Kronofogdens konkurstillsyn befogenhet att värdera lämpliga förvaltare.

text: Näringsfrihetsombudsmannen (NO) har uttalat att antalet aktörer på en marknad inte bör styras av en administrativ lista, om inte alla de som är kvalificerade är

text: upptagna på listorna. Såvitt avser konkursförvaltarlistorna menade NO att listorna riskerar att utgöra ett hinder mot etablering av nya konkursförvaltare. Personer utanför listorna får svårt att få uppdrag och de som finns på listorna skyddas mot konkurrens. NO framhöll slutligen att dylika listor kan fylla en viktig funktion, genom att borga för att de på listorna upptagna personerna har vissa kvalifikationer.

text: 6.3 Kronofogdens bedömning

text: Förarbetena är tydliga med att förvaltaruppdragen ska koncentreras till en ganska begränsad krets - specialister på konkursförvaltning - företrädesvis advokater och ledande tjänstemän på Ackordscentralen. Någon annan begränsning av kretsen, t ex antalsmässig, anges inte.

text: Kronofogdens bedömning är att konkursförvaltarkretsen ska begränsas genom kraven på specialisering. Endast de personer som uppfyller specialistkravet och har en kontorsorganisation lämplig för konkursförvaltning ska få uppdrag som konkursförvaltare. En sådan person ska inte heller nekas inträde i kretsen på andra grunder - t ex med hänvisning till att kretsen redan upptar ett visst antal förvaltare.

text: Frågan om någon är lämplig för ett enskilt förvaltaruppdrag måste alltid prövas i samband med hörandet enligt

text: 7 kap. 3 §

text: KL.

text: Tingsrätternas konkursförvaltarlistor saknar annan betydelse än att utgöra ett administrativt hjälpmedel. Andra personer kan, utan att vara upptagna på listorna, förordnas till förvaltare under förutsättning att de uppfyller

text: konkurslagens

text: krav. Det saknas lagstöd för att vägra någon med nödvändiga kvalifikationer uppdrag som konkursförvaltare. De grundläggande kraven på saklighet och likabehandling hindrar omotiverade skillnader i bedömningen av personer, t ex så att någon behandlas mer fördelaktigt endast för att denne, till skillnad från någon annan, finns upptagen på en administrativ lista.

text: Att utan sakliga grunder verka för att enskilda näringsutövare nekas uppdrag inom en viss bransch innebär också att konkurrensen snedvrids.

text: En begränsning av antalet förvaltare i kretsen för att tillförsäkra dessa ett visst antal konkurser fungerar dåligt. I de flesta regioner fördelas nämligen de substansmässigt största konkurserna utifrån förvaltarförslag från gäldenär eller borgenär. Dessa förslag accepteras normalt av både konkurstillsynen som av tingsrätterna.

text: En invändning mot ett personförslag utifrån att alla förvaltare inom ett visst område ska ha ungefär lika många konkurser är knappast beaktansvärt. Detta innebär att ett mindre antal förvaltare i varje region förvaltar en större del av konkurserna - och framförallt de flesta konkurser med mer betydande substans. Omvänt handlägger vissa förvaltare endast ett mindre antal konkurser varje år. Trots att många regioner begränsar konkursförvaltarkretsen antalsmässigt uppnås inte någon jämn fördelning mellan förvaltarna där samtliga förvaltare tillförsäkras ett visst antal konkurser varje år.

text: Det är inte heller nödvändigt att försöka tillförsäkra befintliga förvaltare ett visst antal uppdrag per år för att upprätthålla kompetensen i kåren. En konkursförvaltare ska normalt sett vara verksam inom affärsjuridiken. I tider av färre konkurser råder normalt sett högkonjunktur, med motsvarande goda tider för affärsjuridiska uppdrag. Det får anses vara upp till varje enskild näringsutövare att anpassa sin verksamhet efter den rådande marknadssituationen. Det är inte Kronofogdens uppdrag att ansvara för eller understödja detta. De som under en lågkonjunktur specialiserat sig på konkurshantering har under en högkonjunktur möjlighet att upprätthålla sin kompetens även genom andra uppdrag inom det affärsjuridiska området.

text: Endast en begränsning av kretsen som utgår från tydliga kvalifikationskrav ger varje enskild kandidat en bedömning som uppfyller kraven på saklighet och likabehandling. Kronofogdens ansvar för konkursförvaltarkretsens utformning och utveckling över tiden bör därför begränsas till att verka för att endast personer med tillräckliga kvalifikationer och en ändamålsenlig kontorsorganisation får uppdrag som konkursförvaltare. I praktiken kommer detta sannolikt också indirekt leda till en antalsmässig begränsning av konkursförvaltarkretsen.


designation: Kronofogdens ställningstagande 2/20/VER

text: Beslutad av Ansvarig organisation Nr Ulrika Lindén Rättsavdelningen 2/20/VER Dokumentägare Beslutsdatum Dnr Ulrika Lindén 2020-04-08 KFM 8150-2020 Gäller fr.o.m. Ersätter beslut 7/14/VER med dnr. 832 1393-14 2020-04-08

text: E-postadress: kontakt@kronofogden.se Postadress Besöksadress Telefon Telefax

text: Box 1050 Esplanaden 1 0771-73 73 00 08-29 26 14

text: 21 SUNDBYBERG 172 67 SUNDBYBERG

text: 3.1.1 Egendomsskyddet och respekten för privatlivet

text: 4 kap. 3 § första stycket utsökningsbalken

text: försvarlighetsbedömning

text: Lag (

text: ) om Förenta nationernas konvention om barnets rättigheter.

text: 4 kap. 3 § andra stycket utsökningsbalken

text: - intresseavvägning

text: Prop. 1980/81:8 s. 358

text: . 3

text: Prop. 1993/94:50 s. 294

text: och

text: . 4

text: Prop. 1980/81:8 s. 358

text: Prop. 1980/81:8 s. 359

text: . 6

text: Prop. 1980/81:8 s. 358

text: och

text: NJA 2018 s. 9

text: punkterna 13 och 16.

text: 4 kap. 4 § utsökningsbalken

text: - fordran förenad med panträtt och andra fordringar med särskild förmånsrätt

text: Prop. 1980/81:8 s. 359

text: 3.3.4 Tolkning av nationell lag i förhållande till EKMR

text: 4.1.1 Utmätningsordningen och proportionalitetsprövning

text: Prejudikatvärdet av

text: NJA 2010 s. 397

text: I och II har ifrågasatts i litteraturen eftersom Högsta domstolen inte har prövat åtgärdens proportionalitet, se ”Specialprocess, utsökning och konkurs, Lars Heuman, 7:e uppl., s. 145 f.

text: 4.1.2 Utmätningsordningen och frågan om en utsträckt löneutmätning

text: I

text: NJA 2012 s. 35

text: likställs vissa typer av fondandelar med bankmedel i frågan om beneficium. Frågan om vilken egendom som gäldenären kan nyttja som beneficium och vilken egendom som bör utmätas före annan egendom vilar dock på olika grunder och kan inte likställas. Försäljning av fondandelar kan användas av gäldenären för att täcka dennes underhåll eftersom egendomen är likvid men kan medföra både oönskade skatteeffekter och värdeförstöring vid utmätning. Typiskt sätt bör därför löneutmätning väljas före utmätning av fondandelar. Undantag härifrån kan givetvis göras. 10 Om egendom påträffas i annan ordning än utmätningsordningen hindrar det i sig inte utmätning, se Gregow, Utsökningsrätt, 4:e uppl. s. 122. Beroende på omständigheterna i ärendet kan det istället för utmätning var lämpligt att besluta om provisorisk åtgärd enl.

text: 6 kap. 12 § utsökningsbalken

text: , exempelvis om skulden är liten och den påträffade egendomen värdefull.

text: Prop. 1980/81:8 s. 358

text: , se även

text: NJA 2013 s. 1241

text: NJA 2013 s. 1241

text: , se även Nacka tingsrätts beslut den 25 juli 2014 i mål Ä 3163-14. 13 Tidigare lydelse av

text: 4 kap. 33 § utsökningsbalken

text: . 14 Se

text: prop. 2006/07:34 s. 24

text: . När bestämmelsen om att sakutmätning skulle hävas om skulden kunde antas att bli betald genom ett års löneutmätning avskaffades uttalades att den allmänna principen i

text: 3 § andra stycket utsökningsbalken

text: om att utmätning ska ske med minsta olägenhet för gäldenären fortfarande gällde. I motiven till den upphävda regeln anges även att löneutmätning i allmänhet är ett mindre ingrepp för gäldenären än sakutmätning.

text: 4.1.3 Valet mellan olika tillgångar - utmätningsordningen och proportionalitet

text: Se

text: prop. 1994/95:49 s. 82

text: . 16 Jfr utgången i Nacka tingsrätts beslut den 25 juli 2014 Ä 3163-14 där löneutmätning om 63 månader valdes framför utmätning av bostad. 17

text: SOU 2016:81 s. 171

text: 4.1.4 Utmätning för panthavarens fordran och sökanden med legal panträtt

identifier: Kronofogdens ställningstagande 2/20/VER

title: Ställningstagande avseende utmätningsordningen

text: Innan en tillgång utmäts måste alltid en försvarlighetsbedömning göras enligt

text: . Finns fler än en utmätningsbar tillgång ska även en intresseavvägning göras enligt

text: . Utöver den försvarlighetsprövning och intresseavvägning som följer av

text: 4 kap. 3 § utsökningsbalken

text: ska även den enskildes rätt till skydd för bostad och egendom enligt den Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (EKMR) beaktas. Även barnkonventionens skyddsregler ska beaktas. I samtliga fall ska också en proportionalitetsbedömning göras.

text: Om det finns flera typer av utmätningsbar egendom bör följande utmätningsordning tillämpas om annat inte följer av omständigheterna.

text: 1. Kontanta medel 2. Banktillgodohavanden och andra likvida tillgångar som kan lyftas omedelbart 3. Löneutmätning 4. Fondandelar och aktier 5. Övrig lös egendom 6. Fast egendom 7. Skepp, luftfartyg, tvistiga fordringar m.m.

text: Om målet kan antas bli fullbetalt genom löneutmätning inom 12 månader räknat från den dag då utmätningen kan börja, kan verkställigheten i normalfallet stanna vid löneutmätning även om egendom som faller under punkterna 4 – 7 finns tillgängliga. Avsteg härifrån kan göras i båda riktningarna beroende på gäldenärens och borgenärens förhållanden. Hur lång period av löneutmätning som kan godtas ska bedömas i det enskilda fallet.

text: Högsta domstolen har i

text: NJA 2018 s. 9

text: delat myndighetens syn på utmätningsordningen och myndighetens uppfattning att löneutmätning i upp till 12 månader som huvudregel medför att egendom som kommer efter i utmätningsordningen inte ska utmätas.

text: Kronofogdemyndigheten (Kronofogden) bedömer att proportionalitetsprincipen och den enskildes rätt till skydd för sin bostad och egendom enligt

text: artikel 8 i EKMR

text: och artikel 1 i första tilläggsprotokollet ska tillämpas även när sökandens fordran är förenad med panträtt.

text: Kronofogdemyndighetens ställningstagande

text: Det här beslutet har fattats av rättschef Ulrika Lindén. Verksjurist Olof Dahnell har föredragit ärendet. I den slutliga handläggningen har även enhetschef Christina Sundblad deltagit. Med stöd av Kronofogdens beslut om åtgärder för att motverka spridning av det nya Coronaviruset undertecknas beslutet inte.

text: Ulrika Lindén Olof Dahnell

text: Rättslig promemoria 1 Sammanfattning

text: Vid tillämpning av

text: 4 kap. 3 § utsökningsbalken

text: ska Kronofogden göra en samlad bedömning av de omständigheter som är av betydelse för frågan om och vilken egendom som ska utmätas.

text: Reglerna kring utmätningsordningen består av ett antal överväganden som måste göras i det enskilda fallet. För det första gäller den allmänna regeln att utmätning endast får ske om det belopp som kan beräknas flyta in, efter avdrag för kostnader som uppkommer efter utmätningen, ger ett överskott som gör åtgärden försvarlig,

text: När gäldenären har flera utmätnings-bara tillgångar måste beslutsfattaren göra en intresseavvägning mellan gäldenärens och borgenärens intressen och bedöma om och vilken egendom som ska tas i anspråk,

text: . Beslutsfattaren måste även överväga om vald verkställighetsåtgärd är proportionerlig utifrån EKMR och andra internationella åtaganden t.ex. barnkonventionen. En åtgärd får således inte vara mer ingripande, omfattande eller mer varaktig än att den står i proportion till vad som kan vinnas med åtgärden.

text: Ju större ingrepp för gäldenären desto större krav kan i allmänhet krävas beträffande Kronofogdens utredning. Utredningen av gäldenärens tillgångar bör kunna stanna vid löneutmätning, efter det att eventuella kontanter och bankmedel har utmätts, om skulden förväntas bli betald inom 12 månader räknat från den dag då löneutmätningen kan börja.

text: 2 Bakgrund, frågeställning och syfte

text: Efter avgöranden från både Europadomstolen och Högsta domstolen har ett antal frågor uppkommit vad avser tillämpningen av

text: 4 kap. 3 § utsökningsbalken

text: . En fråga är hur länge löneutmätning kan pågå utan att Kronofogden behöver utmäta annan tillgång för att tillgodose borgenärens intressen. En annan fråga är

text: betydelsen av proportionalitetsprincipen. Frågor har även uppkommit hur proportionalitetsprincipen ska tillämpas vid utmätning av annat än bostad.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 EKMR och proportionalitetsprincipen

text: I frågor som rör utmätningsordningen är artikel 8, som ger den enskilde rätt till respekt för privat- och familjeliv och sitt hem, och artikel 1 i det första tilläggsprotokollet till konventionen, om skydd för egendom, av särskilt intresse. För Kronofogden innebär detta bland annat att proportionalitetsprincipen ska beaktas vid exempelvis verkställighet. Proportionalitetsprincipen är en grundläggande rättsprincip och ingår även som en allmän rättsprincip i vår nationella rätt. Principen innebär att en tilltänkt åtgärd inte får vara mer ingripande, omfattande eller varaktig än att den står i rimlig proportion till vad som kan vinnas med åtgärden.

text: EKMR reglerar ett flertal rättigheter och friheter där vissa artiklar rör områden som har direkt verkan på Kronofogdens verksamhet. I artikel 8 finns skyddet för den enskildes privat- och familjeliv. Bestämmelsen har följande lydelse.

text: 1. ”Var och en har rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. 2. Offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutandet av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekonomiska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter.”

text: Till

text: artikel 8 i EKMR

text: ansluter artikel 1 i det första tilläggsprotokollet till konventionen. Den artikeln reglerar skyddet för den enskildes egendom och har följande lydelse.

text: ”Varje fysisk eller juridisk person skall ha rätt till respekt för sin egendom. Ingen får berövas sin egendom annat än i det allmännas intresse och under de förutsättningar som angivas i lag och av folkrättens allmänna grundsatser./…/ Ovanstående bestämmelser inskränker dock inte en stats rätt att genomföra sådan lagstiftning som staten finner nödvändig för att reglera nyttjandet av egendom i överensstämmelse med det allmännas intresse eller för att säkerställa betalning av skatter och andra pålagor eller av böter och viten.”

text: Såväl

text: artikel 8 i EKMR

text: som artikel 1 i första tilläggsprotokollet ger den enskilde ett starkt skydd för såväl sin egendom som för sitt hem och skyddet kan bara sättas ur spel under de förutsättningar som anges i konventionen och tilläggsprotokollet. Som anges kan det vara tillåtet att begränsa skyddet för egendom och bostad om det behövs för att skydda en annan persons fri- och rättigheter eller om det behövs för att t.ex. säkerställa det allmännas intresse av betalning av skatter m.m.

text: Skyddet i artikel 8 för den enskildes hem omfattar inte bara hus och bostadsrätter utan även t.ex. husvagnar kan omfattas av bestämmelsen, se Svea hovrätts beslut den 18 juni 2019 i mål

text: ÖÄ 2299-19

text: med hänvisning till Europadomstolens dom den 18 januari 2001 i målet Chapman ./. Storbritannien.

text: 3.2 Barnkonventionen

text: Barnkonventionen har efter beslut av riksdagen ratificerats av regeringen och trädde ikraft i förhållande till Sverige den 2 september 1990. Efter ratificeringen av konventionen är den bindande för Sverige och från och med den 1 januari 2020 är den även inkorporerad med vår lagstiftning.

text: Till skillnad från EKMR saknas det för barnkonvention en särskild domstol för utveckling av praxis. Det innebär att svenska domstolar och myndigheter vid tillämpning av nationell rätt själva har att beakta konventionens bestämmelser och göra bedömningar.

text: 3.3 Nationell rätt

text: Av bestämmelsen framgår att utmätning ska ske endast om det belopp som kan beräknas flyta in, efter avdrag för kostnader som uppkommer efter utmätningen, ger ett överskott som gör åtgärden försvarlig. Utmätning kan aktualiseras så snart överskottet täcker mer än de kostnader som beräknas uppkomma efter utmätningen. I

text: NJA 2010 s. 397

text: I och II har Högsta domstolen uttalat att det är själva det förväntade överskottet vid en realisation som står i blickfånget. Varken regelns ordalydelse eller dess funktion lämnar något egentligt utrymme för att ge omständigheter av annat slag en mer avgörande eller självständig betydelse. Högsta domstolen har sedan i

text: NJA 2018 s. 9

text: uttalat att det kan sättas i fråga om

text: inte den enskildes rätt till respekt för sitt hem numera – särskilt efter Rouskavgörandet – kräver visst beaktande vid försvarlighetsbedömningen. Det skulle i så fall, enligt Högsta domstolen, betyda att ett mindre överskott inte behöver vara tillräckligt; det förväntade resultatet av utmätningen måste vara av sådan storlek att utmätning av fastigheten framstår som försvarlig i ljuset av gäldenärens (eller tredje mans) intresse av att inte tvingas från sitt hem.

text: Om det inte finns några andra tillgångar att utmäta har det förväntade överskottet en avgörande betydelse. I förarbetena lämnas även ett visst utrymme att beakta myndighetens insatser och om utmätningen medför ett stort ingrepp ur gäldenärens synvinkel.

text: Av regeln framgår att när det finns flera olika utmätningsbara egendomar bör i första hand tas i anspråk sådan tillgång som kan användas till fordringens betalning med minsta kostnad, förlust eller annan olägenhet för gäldenären, om inte annat följer av 4-6 §§. Inom ramen för denna intresseavvägning ska även hänsyn tas till den enskildes rätt enligt EKMR innefattande hans eller hennes rätt till respekt för sitt hem, se

text: NJA 2018 s. 9

text: Av förarbetena till

text: utsökningsbalken

text: framgår att Kronofogden i första hand bör utmäta kontanta medel, banktillgodohavande och andra likvida tillgångar som kan lyftas omedelbart. Utmätning av lön är från gäldenärens synpunkt ofta ett förmånligt val men kan inte utan gäldenärens medgivande ske annat än under särskilda förutsättningar. I övrigt bör i allmänhet lös egendom tas i anspråk som är lämplig att realisera och som gäldenären kan undvara med minsta olägenhet. Fast egendom liksom registrerat skepp eller luftfartyg bör i regel utmätas sist. Omtvistade eller annars tvivelaktiga tillgångar bör inte utmätas om det finns säkra och ostridiga tillgångar.

text: Vid bedömningen av om egendom ska utmätas ska Kronofogden beakta sökandens rätt till betalning och hans intresse av att betalning flyter in utan onödigt dröjsmål. Om sökandens intresse av snabb betalning inte är särskilt starkt och någon särskild risk inte är förknippad får tidsfaktorn mindre betydelse. Samtidigt ska hänsyn tas till gäldenärens förhållanden och intressen, i synnerhet till att onödig värdeförstöring inte sker. Bedömningen av vad som är minsta skada

text: för gäldenären görs av Kronofogden på grundval av vad som i allmänhet kan anses innebära minsta kostnad, förlust eller annan olägenhet. Det finns inte någon skyldighet för Kronofogden att höra parterna i frågan. Det handlar således om att välja vilken egendom som ska utmätas och i det valet måste Kronofogden göra en intressebedömning.

text: Även borgenärens ställning kan vara av betydelse vid intresseavvägningen. En ekonomiskt stark enskild borgenär eller staten kan få acceptera en något längre tid innan fordringen blir fullt betald. Samtidigt medför en långvarig löneutmätning generellt sett större risker för borgenären och nya skulder kan tillkomma vilket kan inverka på betalningsutrymmet, se

text: NJA 2018 s. 9

text: . En avvägning måste alltså göras mellan tidsfaktorn och risken för att betalning inte sker.

text: Är sökanden och gäldenären överens om att viss egendom ska tas i anspråk bör den egendomen utmätas, så länge det inte kränker tredje mans rätt. Även i andra fall bör hänsyn tas till gäldenärens önskemål om det kan anses skäligen förenligt med sökandens intresse och i övrigt framstår som motiverat.

text: För borgenärer som har säkerhet för sin fordran i form av pant anges i

text: 4 kap. 4 § utsökningsbalken

text: att sökande, vars fordran är förenad med särskild förmånsrätt, har rätt att i första hand få utmätning av egendom vari förmånsrätten gäller. Annan tillgång får inte utmätas för fordringen, om det är till skada för annan sökande, såvida utmätningen inte sker på villkor att betalning i första hand ska utgå ur den egendom vari förmånsrätten gäller. Bestämmelsen avviker således från utmätningsordningen då det inte anges något om att det ska uppkomma ett överskott som gör utmätningen försvarlig och det finns heller inte någon regel om intresseavvägning. I kommentaren till bestämmelsen, Zeteo 2017-11-22, anges att ”Det finns inte något stöd för att det ska prövas om utmätningen är försvarlig. Detta gäller även i fråga om t.ex. legal panträtt, som ofta kan avse endast mindre belopp.”

text: I

text: prop. 1980/81:8 s. 359

text: anges däremot att lagberedningens uppfattning var att utmätning för panthavarens fordran inte skulle ske om skulden var liten. Danelius, Mänskliga rättigheter, 5:e uppl. s. 570 anger att begreppet ”egendom” i artikel 1 i tilläggsprotokollet ska ges en autonom och vidsträckt innebörd. Begreppet omfattar inte bara fast och lös egendom utan också begränsade sakrätter av ekonomiskt värde liksom fordringar och immateriella tillgångar. Danelius pekar på avgörandet Bruncrona mot Finland där Europadomstolen fann att en långvarig

text: nyttjanderätt skyddades av artikel 1. I

text: SOU 2016:81

text: , En modernare utsökningsbalk, s. 200 f. föreslogs en viss justering av

text: 4 kap. 4 § utsökningsbalken

text: för att markera att utmätning av annat än panten får ske när proportionalitetsprincipen leder till att utmätning av panten inte kan ske.

text: I

text: 2 kap. 19 § regeringsformen

text: anges att ”Lag eller annan föreskrift får inte meddelas i strid med Sveriges åtaganden på grund av den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.” Bestämmelsen är framåtsyftande och kan inte i sig läggas till grund för åsidosättande av tidigare stiftad lag. Den innebär inte heller att EKMR i sig är att jämställa med grundlag. Frågor som rör tolkning av lag som tillkommit innan bestämmelsen i

text: 2 kap. 19 § regeringsformen

text: får istället prövas utifrån de lagtolkningsanvisningar som anges förarbetena till den s.k. inkorporeringslagen (

text: prop. 1993/94:117 s. 36

text: ). I förarbetena anges att i första hand ska principen om s.k. fördragskonform tolkning tillämpas, dvs. att svenska regler om möjligt ska tillämpas på ett sätt som stämmer överens med Sveriges internationella åtaganden. Om den svenska regeln är så klar att något tolkningsutrymme inte finns, gäller principerna om lex posterior och lex specialis.

text: I

text: 12 kap. 10 § första stycket regeringsformen

text: anges att ”Finner ett offentligt organ att en föreskrift står i strid med en bestämmelse i grundlag eller annan överordnad författning får föreskriften inte tillämpas. Detsamma gäller om stadgad ordning i något väsentligt hänseende har åsidosatts vid föreskriftens tillkomst.”

text: 3.4 Praxis

text: I målet

text: Rousk mot Sverige

text: , Europadomstolens dom den 25 juli 2013 (application no. 27183/04) prövades frågan om Sverige brutit mot EKMR och kränkt den klagandes rättigheter enligt art. 8 i EKMR och art. 1 i första tilläggsprotokollet till konventionen. Kronofogden hade utmätt Rousks bostad och vid utmätningstillfället förelåg en betydande skuld, men vid försäljningstillfället hade skulden sjunkit till 6 721 kr på grund av att Skatteverket meddelade Rousk anstånd samma dag som auktionen genomfördes. Kronofogden fick vetskap om detta först efter försäljningen.

text: Utsökningsbalken

text: saknar bestämmelser som möjliggör för Kronofogden att upphäva genomförd försäljning. Rousk överklagade försäljningen men överklagandet lämnades utan bifall. Europadomstolen kom fram till att den exekutiva försäljningen av gäldenärens bostad var en oproportionerlig åtgärd i förhållande till syftet med åtgärden och att gäldenärens intressen inte hade beaktats i tillräcklig utsträckning vid beslutet att

text: avhysa gäldenären från bostaden. Europadomstolen ansåg därför att gäldenärens rätt till egendomsskydd och rätt till skydd för privat- och familjeliv hade kränkts.

text: I

text: NJA 2013 s. 1241

text: prövades frågan om gäldenärens hälftendel av bostadsfastighet skulle utmätas. Högsta domstolen konstaterade att det fanns annan egendom än bostaden tillgänglig för utmätning, i detta fall gäldenärens lön och ansåg därför att det inte fanns tillräckliga skäl att utmäta gäldenärens bostad. Det kunde inte antas att skattefordringarna skulle komma att bli helt betalda genom den pågående löneutmätningen. Samtidigt konstaterade HD att en försäljning av fastigheten beräknades ge ett i sammanhanget mindre belopp (ca 36 000 kr och skatteskulden uppgick till ca 625 000 kr), motsvarande vad som under en förhållandevis begränsad tid kunde förväntas flyta in genom löneutmätning. Högsta domstolen fann att en utmätning av gäldenärens bostad skulle medföra betydande olägenheter för gäldenären och hans familj; det framgick att sonen hade en kronisk sjukdom och att det fanns misstankar om att dottern led av en neuropsykiatrisk funktionsnedsättning. Vid sin bedömning gjorde domstolen en avvägning mellan sökandens och gäldenärens intressen enligt

text: med beaktande av EKMR och barnkonventionen. I avgörandet konstaterade domstolen att utmätning kan aktualiseras så snart överskottet förväntas täcka mer än de kostnader som beräknas uppkomma efter utmätningen. Vidare konstateras att det inte fanns något utrymme att ge omständigheter av annat slag än det förväntade överskottet mer avgörande eller självständig betydelse när det endast fanns en tillgänglig egendom för utmätning. Därutöver slår domstolen fast att när det finns flera tillgängliga egendomar så ska det göras en intresseavvägning där sökandens rätt vägs mot gäldenärens intressen. I denna del hänvisas till förarbetena och uttalandet att tidsfaktorn inte har avgörande betydelse om inte sökanden har starka intressen till snabb betalning och ett avvaktande inte är förenat med särskild risk (

text: prop. 1980/81:8 s. 358

text: ). I avgörandet uttalade Högsta domstolen även att enligt artikel 3 i FN:s barnkonvention ska barnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn, vare sig de vidtas av offentliga eller privata sociala välfärdsinstitutioner, domstolar, administrativa myndigheter eller lagstiftande organ. Artikel 3 medger att en intresseavvägning görs. Högsta domstolen utvecklade däremot inte på vilket sätt barnkonventionen ska vägas in när försvarlighetsbedömningen ska göras.

text: I

text: NJA 2018 s. 9

text: hade gäldenärens andel i en fastighet utmätts. Skulden uppgick ursprungligen till drygt 142 000 men därefter tillkom ytterligare skulder för vilka andelen också utmättes, varför den totala utmätningsfordran uppgick till drygt 277 000 kr. Gäldenärens andel uppskattades ha ett värde om ca 150 000 kr. Samtidigt pågick löneutmätning med 9 388 kr per månad och skulden beräknades kunna bli betald inom drygt 30 månader. Högsta domstolen uttalade bland annat att vid intresseavvägningen måste hänsyn tas till den enskildes rätt enligt EKMR

text: innefattade hans eller hennes rätt till respekt för sitt hem. Högsta domstolen uttalade också att ekonomiskt starka borgenärer kan få vara beredda att få vänta lite längre på betalning än andra borgenärer. I det aktuella fallet konstaterade Högsta domstolen att utmätningen av fastighetsandelen skulle täcka utmätningsfordran. Samtidigt fanns det en utmätningsbar lön men att det under perioden som varit hade kommit in ca 10 000 kr mindre än beräknat. Högsta domstolen konstaterade sedan att en utmätning av bostadsfastigheten skulle innebära olägenheter för gäldenären och hans hustru. Vidare var Skatteverket en borgenär av sådant slag som – beroende på föreliggande motintressen – kunde få acceptera viss väntan på att utmätningsförfarandet skulle resultera i betalning. Men utmätning i endast gäldenärens lön skulle leda till en fördröjning av full betalning för skatteskulderna med närmare tre år från det att fastigheten utmättes. Detta måste enligt Högsta domstolen, även under de i målet aktuella förhållandena, anses utgöra en alltför lång tid. Den intresseavvägning som ska göras enligt

text: kunde således inte föranleda att gäldenärens andel i fastigheten skulle undantas från utmätning.

text: 4 Kronofogdemyndighetens bedömning

text: Genom avgörandet

text: Rousk mot Sverige

text: har Europadomstolen med all tydlighet visat att EKMR måste iakttas vid verkställighet. Detta har bekräftats genom

text: NJA 2013 s. 1241

text: och 2018 s. 9. De rättigheter som regleras i konventionen får alltså kränkas endast om de har stöd i lag, förutsatt att dessa inte framstår som oproportionella.

text: Utsökningsbalken

text: ger Kronofogden det lagliga stöd som krävs för att kränka medborgares rättigheter enligt konventionen men endast så länge som åtgärderna står i proportion till deras syfte.

text: EKMR:s skydd gör inte skillnad mellan en situation där det endast finns en tillgänglig tillgång och en situation där det finns flera tillgängliga tillgångar som kan utmätas. Skyddet tar sikte på om den åtgärd som vidtas står i proportion till syftet med den. En proportionalitetsbedömning måste alltid göras oavsett om det endast finns en tillgång eller flera tillgångar. Det medför att det både vid försvarlighetsbedömningen och vid intresseavvägningen ska ske en bedömning av om en åtgärd är mer ingripande, omfattande eller mer varaktig än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med åtgärden. De överväganden som görs vid tillämpningen av

text: 4 kap. 3 § utsökningsbalken

text: ska således ställas i relation till skyddet enligt EKMR. Vid bedömningen av åtgärdens proportionalitet ska samtliga kända faktorer som har betydelse vägas in, till exempel måste barnkonventionen beaktas om verkställigheten påverkar ett barn. Omständigheter som påverkar Kronofogdens bedömning är t.ex.

text: • Fordringens storlek • Borgenären är en ekonomiskt stark borgenär • Löneutmätning pågår och fordran kan bli betald genom att tiden förlängs, • Löneutmätningen fungerar som planerat eller om det har kommit in färre kronor under den tid som löneutmätningen pågått. • Fastighetens värde är stort i förhållande till skulden • Skuldbeloppet har sjunkit, en förnyad bedömning måste då ske • Hur länge sökanden fått/får vänta på betalning • Särskilt ömmande förhållanden hos gäldenären, t.ex. allvarlig sjukdom • Barnets bästa, se

text: artikel 3 i barnkonventionen

text: I praktiken lär försvarlighets-, intresse- och proportionalitetsbedömningarna kunna göras simultant. Faktorerna kan dock komma att väga olika tungt beroende på om gäldenären endast har en tillgång eller flera. Finns endast en utmätningsbar tillgång kan det antas att det krävs särskilda omständigheter och mycket tungt vägande skäl för att Kronofogdens åtgärd att utmäta egendomen vid en viss tidpunkt ska anse vara mer betungande eller långtgående än vad som är nödvändigt för att uppnå syftet med åtgärden, d.v.s. betalning av borgenärens fordran. Ett exempel är bedömningen mellan sökandens fordran som är förhållandevis liten och gäldenärens behov och intresse av att bo kvar i sin bostad. Högsta domstolen har i

text: NJA 2013 s. 1241

text: hänvisat till

text: NJA 2010 s. 397

text: I och II och vad som där har uttalats trots att dessa mål saknar ställningstaganden kring EKMR. Av dessa mål kan konstateras att utmätning av gäldenärens bostad för en skuld om 28 000 kr är försvarligt (I) och att en utmätning, som antogs betala ca 10 procent av den totala skulden, inte är ett obetydligt belopp och därmed är att anse som försvarlig (II). Dessa avgöranden har alltså inte berört frågan om utmätningen även är förenlig med proportionalitetsprincipen. Även barnperspektivet ska beaktas vilket kan leda till att det i det enskilda fallet finns anledning att avvika från avgörandena. I vad mån nämnda belopp respektive utfall på utmätningen kan anses vara förenligt med proportionalitetsprincipen får prövas i varje enskilt fall och varje utmätning av en bostad för en skuld om mindre än 10 000 kr bör resultera i en dialog mellan inspektör och kronofogde. Avser utmätningen en bostadsrätt och kan beneficiebestämmelsen i

text: 5 kap. 1 § 6 utsökningsbalken

text: aktualiseras ska alltid avstämning med kronofogde ske.

text: I avsnitt 3.4 har nämnts att Högsta domstolen i

text: NJA 2013 s. 1241

text: har angett att barnkonventionen måste beaktas vid försvarlighetsbedömningen, men inte närmare utvecklat på vilket sätt. I avsaknad av praxis kan inte några vägledande

text: bedömningar ges. Vid den försvarlighetsbedömning och avvägning enligt proportionalitetsprincipen som ska göras ska barnets bästa vägas in.

text: Även om det inte är en faktor som vägs in i försvarlighetsbedömningen och proportionalitetsbedömningen så måste det beaktas om skulden är skönstaxerad eller om den är icke-lagakraftvunnen och ifrågasatt av gäldenären. Vid försäljning måste en avstämning ske för att kontrollera om någon förändring har skett.

text: I de fall där det finns flera tillgängliga egendomar ska myndigheten i princip välja den egendom som kan användas till fordringens betalning med minsta kostnad, förlust eller annan olägenhet för gäldenären. Enligt myndighetens uppfattning kan den turordning som anges i förarbetena för när egendom ska utmätas, fortfarande tillämpas, dvs.

text: 1. Kontanta medel 2 . Banktillgodohavanden och andra likvida tillgångar som kan lyftas omedelbart 3. Löneutmätning 4. Fondandelar och aktier 5. Övrig lös egendom (t.ex. lösöre, fordringar eller pantbrev) 6. Fast egendom 7. Skepp, luftfartyg, tvistiga fordringar m.m.

text: Ovanstående ordning kan dock komma att frångås om till exempel parterna är överens eller om en gäldenär har särskilda önskemål som inte strider mot sökandes intressen.

text: För s.k. investeringssparkonton måste en bedömning göras vad kontot består av. Ett investeringssparkonto kan bestå av finansiella instrument, andelar i en

text: värdepappersfond eller en sparfond samt av kontanter, se lag (

text: ) om investeringssparkonto. Finansiella instrument definieras i lag (

text: ) som överlåtbara värdepapper, penningmarknadsinstrument, andelar i företag för kollektiva investeringar, finansiella derivatinstrument och utsläppsrätter, Kontanter på ett investeringssparkonto bör hanteras som kontanter på vanligt inlåningskonto och finansiella instrument på sådant konto bör hanteras som värdepapper och fonder i allmänhet.

text: Kronofogden ska väga borgenärens intresse av att betalning flyter in utan onödigt dröjsmål mot gäldenärens intresse av minsta olägenhet. Kronofogden ska därmed väga den tid som borgenären tvingas vänta på betalning av sin fordran mot gäldenärens intressen. Bedömningen måste göras innan beslut om utmätning fattas.

text: Genom

text: NJA 2018 s. 9

text: är det klarlagt att det kan vara skillnad beträffande den tid som en borgenär måste vänta på betalning om det är en ekonomiskt stark borgenär eller om det är en icke ekonomiskt stark borgenär. Högsta domstolens avgörande ger däremot ingen ledning hur man ska göra skillnad mellan de olika typerna av borgenärer.

text: Hur pass lång löneutmätning som kan godtas istället för att ta i anspråk till exempel en bostad måste bedömas i det enskilda fallet. Högsta domstolen har godtagit löneutmätning under ett flertal år istället för att utmäta en andel av en bostad,

text: NJA 2013 s. 1241

text: . Samtidigt har Högsta domstolen i

text: NJA 2018 s. 9

text: ansett att ca tre års löneutmätning får anses vara för lång tid och det även för en ekonomiskt stark borgenär. Hur lång löneutmätningsperiod som kan väljas före annan egendom måste bedömas i det enskilda fallet och ställas i relation till åtgärdens proportionalitet.

text: Även om en helhetsbedömning måste ske i det enskilda fallet kan en tidsmässig riktlinje vara önskvärd, i synnerhet ur ett enhetlighetsperspektiv. Det har tidigare funnits en regel om att löneutmätning som förväntas ge borgenären betalning inom ett år har företräde framför annan egendom. När denna regel avskaffades hade lagstiftaren inte för avsikt att förändra synen på utmätningsordningen. De överväganden om utmätningsordningen som gjordes i samband med lagändringen

text: bör således fortfarande kunna ge vägledning. Mot denna bakgrund kan ett tidsperspektiv om ett år kunna utgöra ett riktmärke för hur lång tid en borgenär i normalfallet bör kunna tvingas vänta på betalning genom löneutmätning trots att annan egendom finns att tillgå. I

text: NJA 2018 s. 9

text: har Högsta domstolen uttalat att ettårsregeln kan vara en rimlig utgångspunkt. Kronofogden är dock skyldig att göra en bedömning i varje enskilt ärende. Det är därför viktigt att komma ihåg att avsteg kan göras i båda riktningarna beroende på omständigheterna i målet.

text: Den ovan nämnda ettårsregeln gäller även för de som kan anses vara ekonomiskt starka borgenärer. Däremot kan dessa, när det blir aktuellt att välja mellan t.ex. bostadsfastighet och längre löneutmätning, vara tvungna att acceptera längre löneutmätning, se

text: NJA 2018 s. 9

text: punkt 21.

text: Utgångspunkten att borgenären som regel inte ska behöva vänta mer än 12 månader bör i sig inte ändras av att det tillkommer nya mål. Om nya mål tillkommer måste en förnyad prövning göras och samtliga faktorer vägas mot varandra. Prövningen kan då leda till att det är rimligt att borgenären kan få vänta längre tid än den först beräknade 12-måandersperioden men prövningen kan också leda till att annan egendom utmäts istället.

text: Samtliga överväganden som görs vid tillämpningen av

text: 4 kap. 3 § utsökningsbalken

text: ska ställas i relation till de rättigheter som föreskrivs i EKMR.

text: Det förhållandet att barn påverkas i vissa fall bör kunna leda till att löneutmätning godtas under en längre tid än normalt för att undvika utmätning och försäljning av familjens bostad.

text: Emellanåt förekommer det att gäldenären har flera olika tillgångar, t.ex. banktillgodohavande, bil och fastighet, men skulden är så stor att inte enbart banktillgodohavandet och/eller bilen täcker skulden. Det blir därför aktuellt att överväga att utmäta fastigheten. Frågan uppkommer då hur Kronofogden ska genomföra utmätningen och vilken eller vilka tillgångar som ska utmätas. I den situationen bör olika scenarier utredas. Det ena är om banktillgodohavandet och

text: bilen täcker del av skulden, men den beräknade kvarstående skulden är så stor att det ändå är proportionellt att utmäta även fastigheten, det andra är om fastigheten och banktillgodohavandet eller bilen kan täcka skulden och det tredje om fastigheten ensam kan täcka skulden. Det fjärde är om banktillgodohavandet och bilen täcker del av skulden, men den beräknade kvarstående skulden endast uppgår till ett mindre belopp som gör att det inte är proportionellt att utmäta fastigheten.

text: Om utredningen visar att utmätning av banktillgodohavandet och bilen inte lämnar en kvarstående restskuld som gör att utmätning av fastigheten framstår som proportionell ska fastigheten inte utmätas utan bara banktillgodohavandet och bilen.

text: Om utredningen visar att fastigheten måste tas i anspråk jämte annan egendom ska i första hand banktillgodohavandet tas i anspråk och i andra hand bilen.

text: Om utredningen visar att fastigheten ensam täcker fordran bör utmätningen begränsas till fastigheten om utmätning av bankmedel och bil hade lett till att utmätning av fastigheten hade bedömts vara proportionell.

text: Bestämmelsen i

text: 4 kap. 4 § utsökningsbalken

text: synes ge panthavaren en oinskränkt rätt att få utmätning av den egendom som utgör säkerhet för panthavarens fordran, men det kan ifrågasättas om inte EKMR:s regler om skydd för egendom och bostad måste beaktas även när sökanden åberopar panträtt. Även om EKMR tillåter att man har bestämmelser som inskränker den enskildes rättigheter, är myndigheten av uppfattningen att en proportionalitetsbedömning också måste ske när utmätning sker av pant för panthavarens fordran. Stöd för sådant synsätt finns i bland annat förarbetena till

text: utsökningsbalken

text: , i betänkandet

text: SOU 2016:81

text: och i Danelius Mänskliga rättigheter.

text: I avsnitt 3.3.4 har redogjorts för principerna för tolkning av nationell lag i förhållande till EKMR. Bestämmelsen i

text: 2 kap. 19 § regeringsformen

text: tillkom efter bestämmelsen i

text: 4 kap. 4 § utsökningsbalken

text: , varför det bör innebära att det inte är möjligt för en myndighet att med tillämpning av

text: 12 kap. 10 § regeringsformen

text: omtolka eller åsidosätta

text: 4 kap. 4 § utsökningsbalken

text: . Bestämmelsen i

text: 4 kap. 4 § utsökningsbalken

text: måste istället tolkas på ett fördragskonformt sätt. Det innebär att bestämmelsen måste tolkas på ett sätt som är förenligt med EKMR:s skydd för den enskildes egendom och bostad.

text: Det ingrepp för gäldenären som en utmätning av en i och för sig pantsatt egendom innebär måste ställas i relation till vad sökanden kan uppnå med utmätning av den pantsatta egendomen. Finns annan egendom att utmäta som innebär mindre skada för gäldenären och som kan täcka panthavarens fordran bör Kronofogden utmäta den egendomen oavsett att sökanden har säkerhet i annan egendom. Skulle sökanden komma att konkurrera om viss tillgång med andra borgenärer som inte har panträtt måste Kronofogden väga in om skyddet för den enskildes egendom och bostad gör att det inte är en proportionell åtgärd att utmäta den pantsatta egendomen för att övriga borgenärer inte ska behöva stå tillbaka när en borgenär med panträtt konkurrerar i egendom som inte omfattas av panträtten. En prövning får ske i varje enskilt fall.