identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 186595-05/111

title: Särskild löneskatt på pensionskostnader för utsänd personal

text: Nytt: 2021-07-09

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2021-07-01, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Vid bedömningen av om särskild löneskatt på pensionskostnader (SLP) ska påföras på pensionspremier för utsänd personal som tjänstgör utomlands utanför EU/EES och konventionsområdet är det tidsgränserna för den arbetsbaserade socialförsäkringen som ska gälla. I enlighet med detta anser Skatteverket att arbetsgivare ska betala SLP på pensionspremier för sådana utlandsutsända när deras utlandstjänstgöring kan antas vara längst ett år, dvs. då utsänd personal omfattas av svensk arbetsbaserad socialförsäkring. I det fall utsänd personal inte omfattas av den svenska arbetsbaserade socialförsäkringen under utlandstjänstgöringen, dvs. vid utsändningar som kan antas överstiga ett år, ska SLP inte påföras på erlagda pensionspremier. Vid utsändningar till EU/EES-land eller konventionsland gäller särskilda regler enligt förordning (EEG)1408/71 och konventioner om social trygghet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Arbetsgivare som bedriver verksamhet i utlandet genom filialer ska inte betala SLP avseende i utlandet lokalt anställd personal. Detta framgår av

text: RÅ 2004 ref. 3

text: Med anledning av ovanstående dom har fråga uppkommit om SLP ska påföras för premiekostnader som utsändande arbetsgivare har på grund av tecknade pensionsförsäkringar för utlandsarbetare, t.ex. missionärer, som tjänstgör utomlands utanför EU/EES och konventionsområdet.

text: Med utsänd arbetstagare avses här en person som är anställd av sin arbetsgivare i Sverige och som sänds ut till annat land för att där utföra arbete för arbetsgivarens räkning under en begränsad tid.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 1 § lagen (1991:687)

text: om särskild löneskatt på pensionskostnader (SLPL) skall den som utfäst en tjänstepension till staten betala SLP på kostnaden för pensionsutfästelsen. Av 2 § SLP framgår hur beskattningsunderlaget ska fastställas.

text: I avgörandet

text: RÅ 1999 not. 154

text: prövades frågan om ett utländskt företag med fast driftställe i Sverige var skattskyldig för SLP. Skatterättsnämnden ansåg att SLP är en skatt som, beträffande systemet för dess fastställande, måste behandlas som en inkomstskatt. Om ett fast driftsställe föreligger i Sverige är det utländska företaget skattskyldigt här vad gäller inkomst av näringsverksamhet. Företaget blir då också skattskyldigt för SLP men endast för sådana pensionskostnader som är hänförliga till det fasta driftstället. Regeringsrätten gjorde samma bedömning som Skatterättsnämnden.

text: I rättsfallet

text: RÅ 2004 ref. 3

text: prövades frågan om ett svenskt företag som bedrev verksamhet i utlandet genom filialer skulle betala SLP för pensionskostnader avseende den lokalanställda personalen. Dessa var bosatta utomlands och omfattades inte av svensk socialförsäkring. Skatterättsnämndens majoritet ansåg att SLP inte skulle påföras. Nämnden framhöll att syftet med införandet av såväl särskild löneskatt på förvärvsinkomster (SLF) som SLP var att åstadkomma neutralitet i socialavgiftshänseende vad gäller alla förvärvsinkomster på så sätt att skattedelen av avgifterna ska påföras alla förvärvsinkomster.

text: Vad gäller SLF undantas ersättningar till personer som inte förvärvsarbetar i Sverige. Skatterättsnämnden menade att det framgår av de ursprungliga förarbetena till lagen om särskild löneskatt att motsvarande avgränsning var tänkt att gälla för SLP. Det kom dock inte till uttryck i den särskilda lagstiftning som senare kom att införas. Nämndens slutsats var att basen för beräkning av beskattningsunderlaget ska bestämmas efter samma principer oavsett om det gäller SLF eller SLP. Eftersom företaget inte hade varit skattskyldigt för SLF, om man hade betalat ut ersättning som enligt lagen (

text: ) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster (SLFL) skulle ha ingått i skatteunderlaget, kom skatterättsnämnden fram till att SLP inte skulle betalas på pensionskostnaderna för de anställda som arbetade i utlandet. Regeringsrätten gjorde samma bedömning som skatterättsnämnden och fastställde förhandsbeskedet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Utsändningar utanför EU/EES och konventionsområdet

text: Skatteverkets uppfattning är att det genom

text: RÅ 2004 ref. 3

text: får anses vara klarlagt att basen för beräkning av beskattningsunderlaget för SLP bör bestämmas efter samma principer som beskattningsunderlaget för SLF. Frågan man ska ställa sig är således om företaget hade varit skyldigt att betala SLF enligt SLFL om man hade betalat ut ersättning som enligt denna lag ska ingå i skatteunderlaget.

text: Av 1 § tredje stycket SLFL framgår att skatteunderlaget för SLF ska bestämmas med tillämpning av bestämmelserna i

text: 2 kap.

text: och

text: 25 §§

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: , SAL. Detta innebär att skatteunderlaget för SLF är kopplat till de regler som gäller för beräkning av skatteunderlaget för arbetsgivaravgifter.

text: Den centrala bestämmelsen i SAL är 2 kap. 4 §. Av första punkten framgår att arbetsgivaravgifter skall betalas på avgiftspliktig ersättning för arbete i Sverige. Med arbete i Sverige avses enligt

text: 1 kap. 6 § första stycket

text: SAL förvärvsarbete i verksamhet här i landet. Av

text: 1 kap. 8 §

text: SAL framgår att s.k. utsändningar skall räknas som arbete i Sverige i samma utsträckning som enligt

text: 2 kap. 9 § socialförsäkringslagen (1999:799)

text: , SofL. I detta lagrum sägs att arbete utomlands för en arbetsgivare med verksamhet i Sverige ska anses som arbete här i landet, om arbetstagaren är utsänd av arbetsgivaren och arbetet kan antas vara längst ett år (speciella regler för anställda som är utsända av en svensk statlig arbetsgivare).

text: Om utsändningen kan antas vara längst ett år är således den anställde försäkrad för arbetsbaserade förmåner, vilket innebär att arbetsgivaren ska betala arbetsgivaravgifter. Om däremot arbetet i utlandet kan antas vara över ett år omfattas arbetstagaren inte av den arbetsbaserade försäkringen och arbetsgivaravgifter ska inte betalas.

text: Skatteverket anser med hänsyn till ovanstående att det är tidsgränserna för den arbetsbaserade socialförsäkringen som ska gälla vid bedömningen av om SLP ska påföras på pensionspremier för utsänd personal. Skatteverket anser i enlighet med detta att arbetsgivare ska betala SLP på pensionspremier för sådana utlandsutsända vars utlandstjänstgöring kan antas vara längst ett år, dvs. då utsänd personal omfattas av svensk arbetsbaserad socialförsäkring. I det fall utsänd personal inte omfattas av den svenska arbetsbaserade socialförsäkringen under utlandstjänstgöringen, dvs. vid utsändningar som kan antas överstiga ett år, ska SLP inte påföras på erlagda pensionspremier. Detta förutsätter att fråga är om personal som är utsänd till länder utanför EU/EES-området och med vilka Sverige inte har slutit någon socialförsäkringskonvention.

text: I det fall den utsända personen är född 1937 eller tidigare ska SLF betalas om utsändningen kan antas vara längst ett år och därmed ska även SLP betalas för denna tid.

text: 4.2 Utsändningar till EU/EES-land eller konventionsland

text: Inom EU gäller gemensamma regler om social trygghet genom

text: rådets förordning (EEG) nr 1408/71

text: om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Förordningen gäller även gentemot Schweiz samt – genom EES-avtalet - Island, Liechtenstein och Norge. Sverige har också ingått konventioner om social trygghet med ett antal länder. I förordningen och konventionerna regleras ländernas förpliktelser vad gäller den sociala tryggheten. Även skyldigheten att betala socialavgifter blir då indirekt reglerad.

text: Enligt

text: 1 kap. 3 §

text: SAL kan avgiftsskyldigheten begränsas av gemenskapsrätten inom Europeiska unionen (EU) eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller av en socialförsäkringskonvention med annat land. Av

text: 2 kap. 4 § andra punkten

text: SAL framgår att arbetsgivaravgifter ska betalas på avgiftspliktig ersättning för arbete i utlandet om personen omfattas av svensk socialförsäkring enligt nämnda regelverk.

text: Ovanstående innebär att förordningen och socialförsäkringskonventionerna påverkar vad som utgör underlag för arbetsgivaravgifter enligt SAL. Skatteverket anser att om anställd personal omfattas av svensk social- försäkring vid utsändning till eller i övrigt i samband med arbete i EU/EES-land eller konventionsland ska arbetsgivaren betala SLP på erlagda pensionspremier.

text: Det kan dock noteras att för personer födda 1937 eller tidigare finns inte någon avgiftsskyldighet enligt SAL. För dem gäller att SLF ska betalas om utsändningen kan antas vara högst ett år. I så fall ska även SLP i förekommande fall betalas under denna tid.

text: 4.3 Delvis kvar i svensk socialförsäkring

text: En utsänd arbetstagare kan i fyra situationer delvis vara kvar i svensk arbetsbaserad socialförsäkring. Dessa fyra situationer är:

text: 1. då en anställd sänds ut med avsikt att utsänd- ningen ska vara en längre tid än 12 månader men högst 60 månader, enligt konventionen med USA,

text: 2. då en anställd sänds ut och utsändningen varar längre tid än 12 månader men högst 60 månader, enligt konventionen med Kanada,

text: 3. då en utsänd anställd är kvar i ålderspensionssystemet på grund av en gammal ATP-förbindelse (t.o.m. kalenderåret 2005) samt

text: 4. då en anställd som är född senare än 1937 och har fyllt 65 år före årets ingång sänts ut och arbetsgivaren enligt

text: 2 kap. 27 §

text: SAL ska betala endast ålderspensionsavgift och dessutom SLF.

text: Skatteverkets uppfattning är att om anställd personal delvis är kvar i svensk arbetsbaserad socialförsäkring under utlandstjänstgöringen enligt situationerna 1 och 2 ovan, är detta att betrakta som förvärvsarbete i Sverige, och arbetsgivaren ska då betala SLP på erlagda pensionspremier.

text: Skatteverket anser att i situation 3 ska SLP inte betalas. Ålderspensionsavgift på grund av ATP-förbindelse betalas inte enligt någon av de paragrafer som SLFL hänvisar till i fråga om beskattnings- underlaget för SLF. Den koppling mellan SLP och beskattningsunderlaget för SLF som framgår av

text: RÅ 2004 ref. 3

text: saknas.

text: I fråga om situation 4 anser Skatteverket att samma regler beträffande SLP ska gälla för person som är född 1938 eller senare oavsett om personen före årets ingång fyllt 65 år eller inte. Den omständigheten att arbetsgivaren i det fall personen fyllt 65 år före årets ingång inte ska betala andra avgifter enligt SAL än ålderspensionsavgift anser Skatteverket saknar betydelse för bedömningen om SLP ska betalas.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 186604-05/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Felaktigt tecknade tjänstepensionsförsäkringar för delägare i handelsbolag

org: skv

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Avdrag för försäkringspremier avseende av handelsbolag tecknade ”tjänstepensionsförsäkringar”, som ägs av bolaget och avser delägare, kan inte medges vid beräkning av det skattemässiga resultatet från handelsbolaget på bolagsnivån. Avdrag för sådana premier kan inte heller medges på delägarnivån. Avdrag medges dock på delägarnivån sedan försäkringsbolaget registrerat om äganderätten till försäkringen på delägaren. Avdrag medges först vid den taxering som avser beskattningsåret under vilket ägarförändringen registrerats. Om däremot delägaren från början varit ägare till en pensionsförsäkring som felaktigt kodats ”tjänstepensionsförsäkring” bör avdrag medges. Försäkringsavtalet bör snarast rättas.

type: stycke

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Skatteverket har under senare år fått kännedom om ett antal fall där försäkringar avseende pension till bolagsmän i handelsbolag tecknats på ett felaktigt sätt. Felaktigheterna har bestått i att tecknad försäkring har blivit klassificerad som tjänstepensionsförsäkring, och i vissa fall har dessutom handelsbolaget registrerats som ägare till försäkringen. Orsakerna till att försäkringarna har fått en felaktig utformning har varit flera. I vissa fall har upprättade ansökningshandlingar ifyllts felaktigt. I andra fall har ansökan ifyllts korrekt och felaktigheten istället uppkommit till följd av misstag eller förbiseende av t. ex. handläggare på försäkringsbolag som registrerat försäkringen.

text: Syftet med tecknade försäkringar har uppgetts vara att teckna pensionsförsäkringar med handelsbolagsdelägarna som försäkrade.

text: Erlagda premier har antingen kostnadsförts i handelsbolaget eller dragits av hos delägaren.

text: Mot bakgrund av ovanstående har fråga uppkommit om vilka skattemässiga konsekvenser som uppkommer då ett handelsbolag har tecknat en försäkring om pension till en delägare och handelsbolaget äger försäkringen och delägaren är insatt som oåterkallelig förmånstagare. Försäkringen har registrerats som en tjänstepensions- försäkring.

text: Det som sägs om handelsbolag i denna skrivelse gäller även för kommanditbolag.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Svenska handelsbolag är enligt

text: 5 kap. 1 §

text: IL inte själva skattskyldiga för sina inkomster, utan inkomsterna skall i stället beskattas hos delägarna.

text: Enligt

text: 5 kap. 3 §

text: IL skall varje delägare i ett svenskt handelsbolag beskattas för så stort belopp som motsvarar hans andel av handelsbolagets inkomster, oavsett om beloppet tas ut ur företaget eller ej.

text: Med tjänstepensionsförsäkring avses enligt

text: 58 kap. 7 § inkomstskattelagen

text: ), IL, en pensionsförsäkring som har samband med tjänst och som den försäkrades arbetsgivare åtagit sig att betala samtliga premier för.

text: Av

text: 58 kap. 9 §

text: IL framgår att för annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring ska den försäkrade vara försäkringstagare.

text: Av

text: 59 kap. 2 §

text: IL framgår bl. a. att pensionssparavdrag bara får göras för premier för pensionsförsäkring som den skattskyldige äger.

text: Svenska Livförsäkringsbolags Skattenämnd har i ett yttrande från den 18 april 2002 (Yttrande 1/2002) gjort följande bedömning: ”Nämnden, som erinrar om att en försäkrings produktnamn inte kan utgöra grund för några slutsatser i frågan om försäkringens skattemässiga karaktär, kan inte se annat än att den försäkring som beskrivs av Skattemyndigheten inte utgör någon tjänstepensionsförsäkring. Hur försäkringen omnämns, bokförs eller används hos handelsbolaget/ kommanditbolaget eller hur den registrerats hos försäkringsgivaren påverkar inte denna bedömning. Skulle ett fel ha uppstått vid utfärdandet av försäkringen kan detta naturligtvis rättas utan att detta skall betraktas som ett återköp.”

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Handelsbolaget äger försäkringen

text: Med tjänstepensionsförsäkring avses en pensionsförsäkring som har samband med tjänst och som den försäkrades arbetsgivare åtagit sig att betala samtliga premier för. En försäkring till förmån för delägare och som handelsbolaget har tecknat och äger kan inte vara någon tjänstepensionsförsäkring eftersom delägaren inte är anställd i bolaget.

text: Ett handelsbolag kan endast äga pensionsförsäkringar som är tjänstepensionsförsäkringar. Då försäkringen inte är en tjänstepensionsförsäkring är försäkringen inte någon pensionsförsäkring. Försäkringen som handelsbolaget äger är således en kapitalförsäkring. Avdrag för försäkringspremierna kan därför inte medges vid beräkning av det skattemässiga resultatet på bolagsnivån.

text: För annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring ska den försäkrade vara försäkringstagare. Delägaren äger inte försäkringen. Försäkringen är därför ingen privat pensionsförsäkring. Avdrag för erlagda premier kan därför inte heller medges på delägarnivån.

text: Handelsbolaget har betalat premier på en kapitalförsäkring i vilken delägaren är oåterkallelig förmånstagare. Försäkringspremier som handelsbolaget har betalat bör ses som uttag ur näringsverksamheten och reducera delägarens justerade anskaffningsutgift.

text: 4.2 Ändrad registrering av äganderätten

text: I vissa fall har försäkringsbolagen ändrat kodning (tagit bort beteckningen tjänstepensionsförsäkring) och registrering av äganderätten till försäkringen i försäkringsbolagens system. Detta har oftast skett efter det att Skatteverket ifrågasatt avdragsrätten för erlagda försäkringspremier. Efter registrerings-ändringarna har, i vissa fall, försäkringsbolagen utfärdat nya kontrolluppgifter från det år som registreringen blev felaktig dvs. normalt redan från tecknandet.

text: I samband med att försäkringens registrering ändras på det vis att äganderätten övergår från handelsbolaget till delägaren torde försäkringen ändra karaktär och bli en privat pensionsförsäkring. Avdrag kan därför medges (inom beloppsgränserna) för premiebetalningar som görs efter ändringstidpunkten. Detta innebär att avdrag för delägarens egna pensionskostnader får medges först vid den taxering som avser kalenderåret under vilket ägarförändringen registrerats. Av praktiska skäl godtas emellertid även avdrag för premier som inbetalats under det kalenderår då ändringsregistreringen av ägare görs men före själva tidpunkten för ägarförändringen.

text: Delägaren bör däremot enligt Skatteverkets uppfattning inte ha någon möjlighet att medges avdrag genom omprövning av tidigare års taxeringar. Detta trots att samtliga utfallande belopp på pensionsförsäkringen i framtiden blir skattepliktiga, dvs. även de som motsvarar inbetalningar som gjorts de första åren då inget avdrag erhölls för inbetalda premier.

text: Det kan även förekomma att försäkringsbolagen ändrar registrering av äganderätten i systemen retroaktivt tillbaka i tiden på så vis att delägaren efter ändringen står som ägare till försäkringen redan från det att försäkringen tecknades. Någon retroaktiv ändringsregistrering av försäkringen på detta vis bör inte godtas skattemässigt. Vi bör med andra ord i detta fall inte se igenom det formella och bedöma transaktionerna som om delägaren från början tecknade försäkringen. Detta synsätt innebär att delägaren inte kan få avdrag för inbetalda pensionspremier för tidigare år av den anledningen att försäkringsbolaget har gjort ändringen retroaktivt.

text: 4.3 Delägaren äger försäkringen

text: Det kan noteras att i vissa felteckningsfall består felaktigheten ”endast” av att försäkringen blivit klassificerad som en tjänstepensionsförsäkring. I detta fall äger således delägaren försäkringen. Orsaken till den felaktiga registreringen kan t. ex. vara att handläggaren i försäkringsbolaget eller ombudet/ mäklaren av misstag kryssat för tjänstepensionsrutan, vilket föranlett att försäkringen har registrerats som en tjänstepensionsförsäkring. I detta fall är det således kodningen av försäkringen som är felaktig. Försäkringsavtalet torde se ut som en privatägd tjänstepension gällande anställning hos handelsbolaget och med bolaget som betalande av samtliga premier.

text: Skatteverkets uppfattning i detta fall är att delägaren, trots felregistreringen, bör medges avdrag för premier som för en privat pensionsförsäkring. Om handelsbolaget betalat försäkringspremierna skall detta betraktas som uttag ur näringsverksamheten, dvs. som betalning av delägaren privata utgifter, och delägarens justerade anskaffningsutgift ska reduceras. Försäkringsavtalet bör snarast rättas, dvs. registreringen som tjänstepension bör tas bort. Även andra eventuella skrivningar som avser tjänstepension bör tas bort.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 191142-05/111

title: Företrädaransvar - betydelsen av betalningsanstånd

text: 1 Sammanfattning

text: Betalningsanstånd för en viss skatt eller avgift, som medges senast på den förfallodag som anges i

text: 12 kap.

text: 6 § andra

text: och

text: tredje stycket

text: skattebetalningslagen

text: , förhindrar att företrädaransvar inträder under anståndstiden. Skatteverket anser i dessa fall att företrädaransvaret i stället ska knytas till förfallodagen vid anståndstidens utgång.

text: Ett betalningsanstånd som medges efter den förfallodag till vilken företrädaransvaret är knutet befriar i princip inte från företrädaransvar. Dock kan ansvarsfrågan inte initieras, varken enligt 12 kap. 6 eller 6 a § SBL, så länge den juridiska personen har anstånd med betalning av skatten respektive det återkrävda beloppet.

text: Har anstånd sökts före den enligt

text: 12 kap. 6 §

text: SBL relevanta ansvarstidpunkten kan detta innebära att underlåtenheten att betala på förfallodagen inte kan läggas företrädaren till last som uppsåt eller grov oaktsamhet.

text: Vid anstånd som meddelats på grund av att det är osäkert om skatten eller avgiften kommer att kvarstå kan anståndet ha betydelse för bedömningen av om underlåtenheten att betala skatt enligt

text: 12 kap. 6 §

text: SBL respektive lämnandet av oriktig uppgift enligt

text: 12 kap. 6 a §

text: SBL skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit vilken betydelse det har för företrädaransvaret enligt

text: 12 kap.

text: skattebetalningslagen (1997:483)

text: ,SBL, när den juridiska personen beviljats anstånd med betalning enligt

text: 17 kap.

text: samma lag.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 12 kap. 6 och 6 a §§ SBL kan den som företräder en juridisk person under vissa förutsättningar bli skyldig att tillsammans med den juridiska personen betala ett visst skattebelopp jämte ränta. Detta solidariska betalningsansvar, företrädaransvar, kan inträda om företrädaren

text: a) uppsåtligen eller av grov oaktsamhet inte har gjort föreskrivet skatteavdrag (samt – som bestämmelsen närmast får förstås – underlåtit att betala in beloppet när så rätteligen skulle ha skett)

text: b) i övrigt uppsåtligen eller av grov oaktsamhet underlåtit att betala skatt enligt SBL

text: c) uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har lämnat oriktiga uppgifter som lett till att den juridiska personen tillgodoräknats överskjutande ingående mervärdesskatt med ett för stort belopp (varefter den juridiska personen krävts på men underlåtit att betala detta belopp).

text: Betalningsansvaret är i a- och b-fallen knutet till den tidpunkt när betalning ursprungligen skulle ha skett enligt vad som anges i 10 och 16 kap. eller särskilt anges i

text: 12 kap. 6 § tredje stycket

text: SBL. Finns ingen ursprunglig förfallodag blir omständigheterna vid skattens faktiska förfallodag avgörande för ansvarsbedömningen. I c-fallet får betalningsansvaret anses knutet till den tidpunkt när den oriktiga uppgiften lämnades.

text: Ett betalningsanstånd innebär att den skattskyldige medges en tillfällig betalningsbefrielse. Anledningen kan t.ex. vara att den skattskyldige fått anstånd med att lämna skattedeklaration,

text: 17 kap. 1 §

text: SBL, eller begärt omprövning eller överklagat det beskattningsbeslut som legat till grund för skatten. I så fall kan anstånd ha medgetts på grund av att det är tveksamt om det kommer att föreligga någon slutlig skyldighet att betala skatten, 17 kap. 2 § första stycket punkt 2 SBL, alternativt att det anses medföra betydande skadeverkningar eller annars framstår som obilligt att skatten måste betalas, 17 kap. 2 § första stycket punkt 3 SBL. Om tvistefrågan omfattat skattetillägg föreligger en ovillkorlig rätt till anstånd i denna del,

text: 17 kap. 2 a §

text: SBL. Även om skattebeloppet är otvistigt kan anstånd ha medgetts på grund av att synnerliga skäl anses föreligga,

text: 17 kap. 7 §

text: SBL.

text: Sammantaget kan det sägas finnas tre typer av betalningsanstånd enligt

text: 17 kap.

text: SBL, nämligen

text: - i samband med deklarationsanstånd

text: - när skatten eventuellt kan komma att sättas ner

text: - vid tillfälliga betalningssvårigheter

text: På skattekontot bokförs betalningar och övriga krediteringar, såsom betalningsanstånd, utan någon avräkningsordning gentemot olika skatter och avgifter. I avsaknad av avräkningsordning kommer en inbetalning eller annan kreditering på kontot inte att avse en viss skatt. Krediteringen avräknas vid respektive månadsavstämning mot periodens samlade debiteringar och mot ett eventuellt ingående underskott. Resultatet blir ett underskott eller ett överskott för månaden.

text: Ett betalningsanstånd enligt SBL kan ges även efter skattens förfallodag. Vidare behöver anståndet inte alltid ta sikte på ett visst skatte- eller avgiftsbelopp utan kan, vid anstånd enligt

text: 17 kap. 7 §

text: SBL, gälla ett belopp av viss storlek, motsvarande hela eller delar av ett inträffat eller kommande underskott på skattekontot (se

text: prop. 1996/97:100 s. 376

text: I övriga anståndsfall föreligger visserligen ett samband med en viss skatt eller avgift men det finns då i flertalet fall inget krav på att det ska finnas ett underskott på skattekontot som svarar mot denna skatt eller avgift. Att anstånd kan medges även om det inte finns något obetalt belopp på skattekontot kan resultera i ett överskott på skattekontot som kan återbetalas. Detta överskott får inte tas i anspråk för att täcka anståndsbeloppet (

text: prop. 1997/97:100 s. 420

text: Sammantaget medför ett betalningsanstånd enligt SBL att den skattskyldige tillgodoförs en kreditering på skattekontot med visst belopp (anståndsbelopp), som kan men inte behöver svara mot ett visst skatte- eller avgiftsbelopp. Vid anståndstidens utgång återdebiteras anståndsbeloppet tillsammans med ränta från den ursprungliga förfallodagen för den skatt som anståndet hänför sig till eller, vid beslut enligt

text: 17 kap. 7 §

text: SBL, från dagen för anståndsbeslutet, se

text: 19 kap. 6 §

text: SBL.

text: Vilken verkan ett betalningsanstånd har för bedömningen av företrädaransvaret anges inte i ansvarsbestämmelserna i

text: 12 kap.

text: SBL. Frågan har heller inte behandlats närmare i förarbetena. I

text: prop. 2002/03:128 s. 37

text: finns, i samband med en redogörelse för vad som gäller innan den grundläggande skattefrågan prövats, ett uttalande om att företrädaransvar inte kan göras gällande om den juridiska personen har anstånd med betalning. Dock berörs inte under vilka förutsättningar ett sådant hinder uppkommer och om det är bestående eller endast har tillfällig verkan, i avvaktan på skattefrågans slutliga prövning.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Allmänt

text: Bortsett från när annat särskilt anges i lag får ett företrädaransvar anses vara accessoriskt till huvudfordringen, dvs. det personliga ansvaret sträcker sig inte längre än den juridiska personens betalningsskyldighet. Om huvudfordringen bortfaller eller sätts ner minskar därmed företrädaransvaret i motsvarande mån.

text: Ett betalningsanstånd rubbar i sig inte huvudfordringens bestånd. Anståndet får därmed anses ha betydelse för företrädaransvaret främst genom att det i vissa situationer förhindrar uppkomsten av företrädaransvar. Har de omständigheter som grundar ett företrädaransvar inträffat och beviljas den juridiska personen senare anstånd med att betala skatten är det Skatteverkets uppfattning att anståndet som sådant inte befriar företrädaren från det personliga betalningsansvaret. Däremot kan företrädaransvaret inte initieras under anståndstiden. Om det vid anståndstidens utgång står klart att skatten inte kommer att sättas ner eller betalas kan företrädaransvar göras gällande.

text: När det gäller betalningsanståndets betydelse för om företrädaransvar uppkommit bör åtskillnad göras mellan anståndets påverkan i objektivt respektive subjektivt hänseende. För ett företrädaransvar krävs i objektivt hänseende att någon av följande situationer föreligger:

text: Företrädaren har underlåtit att göra skatteavdrag samt inbetala skattebeloppet vid en viss tidpunkt (

text: 12 kap. 6 § första stycket första meningen

text: SBL),

text: Företrädaren har i övrigt underlåtit att betala visst avgifts- eller skattebelopp vid en viss tidpunkt (

text: 12 kap. 6 § första stycket andra meningen

text: SBL) eller

text: Företrädaren har lämnat oriktig uppgift som inneburit ett tillgodoräknande av för mycket överskjutande ingående moms (

text: 12 kap. 6 a §

text: SBL).

text: I subjektivt hänseende krävs att ovannämnda handlande skett uppsåtligen eller av grov oaktsamhet.

text: Anståndets betydelse i objektivt hänseende

text: Ansvarsrekvisiten enligt

text: 12 kap. 6 a §

text: SBL hänför sig till lämnandet av oriktig uppgift och berörs inte av att den juridiska personen medges anstånd med att betala det återkrävda beloppet (se dock nedan angående anståndsbeslutets eventuella betydelse vid bedömningen av det subjektiva ansvarsrekvisitet).

text: Däremot kan ett betalningsanstånd ha direkt betydelse för uppkomsten av ansvar enligt

text: 12 kap. 6 §

text: SBL. Tar anståndet sikte på en viss skatt eller avgift och har beslutet meddelats senast på den förfallodag till vilken ansvaret är knutet enligt 12 kap. 6 § kan någon underlåten betalning av skatte- eller avgiftsbeloppet inte anses ha förekommit från företrädarens sida. Detta får anses gälla oavsett hur anståndet hanteras i skattekontosystemet.

text: Om anstånd medges efter den i

text: 12 kap. 6 §

text: SBL angivna ansvarstidpunkten är situationen en annan. Objektivt sett föreligger då en underlåten betalning. Visserligen har Hovrätten över Skåne och Blekinge i avgörandet

text: RH 1988:85

text: ansett att ett anståndsbeslut efter de ordinarie förfallodagarna skulle ges den innebörden att beskattningsmyndigheten med för staten bindande verkan ”avstått från att göra gällande de ordinarie förfallodagarna”. Omständigheterna i målet var dock speciella genom att den juridiska personen fått del av skattekravet först efter förfallodagarna. I ett tidigare avgörande,

text: RH 68:85

text: , uttalade Svea hovrätt att ett betalningsanstånd som ges först efter skattens förfallodag inte befriar företrädaren från det ansvar som han redan har ådragit sig. Som tidigare anförts är detta också Skatteverkets uppfattning. Finns det inget beslut om anstånd senast på den ursprungliga förfallodagen inträder således i princip ett personligt ansvar för företrädarna, förutsatt att de inte vidtar andra ansvarshindrande åtgärder, genom att tillse att den juridiska personen före ansvarstidpunkten

text: - ansöker om konkurs,

text: - beslutar om betalningsinställelse och därefter vidtar adekvata avvecklingsåtgärder enligt de krav som uppställts i praxis eller

text: - ansöker om företagsrekonstruktion och därefter följer den betalningsordning som gäller för detta förfarande.

text: Nästa fråga är om ett betalningsanstånd som förhindrar att företrädaransvar inträder också kan anses flytta fram ansvarstidpunkten enligt 12 kap. 6 § till anståndstidens utgång. När det i 12 kap. 6 § andra stycket anges till vilken tidpunkt företrädaransvaret är knutet görs en hänvisning endast till 10 och

text: 16 kap.

text: SBL, inte till 17 kap. Avsaknaden av sådan hänvisning kan dock förklaras av att denna bestämmelse syftar till att klargöra vad som ska gälla när det finns flera förfallodagar för en viss skatt eller avgift. När det beträffande skatt som fastställts efter omprövning eller överklagande finns både en ursprunglig förfallodag och en senare faktisk förfallodag klargörs genom bestämmelsen att det är omständigheterna vid den ursprungliga förfallodagen som är relevanta för bedömningen av ansvarsfrågan. En hänvisning till anståndsbestämmelserna i 17 kap. är då också obehövlig. Finns det vid bedömningen av företrädaransvaret endast en förfallodag att beakta är förhållandet ett annat. Har skyldighet att betala vid denna förfallodag aldrig förelegat till följd av att betalningsanstånd meddelats bör frågan om personligt ansvar på grund av underlåten betalning i stället knytas till den senare förfallodag som bestämts genom betalningsanståndet.

text: Vad ovan sagts kan belysas med följande exempel:

text: Antag att skatt fastställts i efterhand genom omprövning och att den juridiska personen medges anstånd enligt

text: 17 kap. 7 §

text: SBL för att försöka få in medel till betalning. Om detta misslyckas och skatten förblir obetald kvarstår enligt Skatteverkets uppfattning ett sedan tidigare inträtt företrädaransvar. Om byte av företrädare skett efter den ursprungliga förfallodagen kommer således ansvaret att åvila den tidigare företrädaren, jämför Skatteverkets skrivelse den 3 november 2004, dnr

text: 130 610681-04/111

text: . Samma sak gäller om omprövningsbeslutet överklagas och betalningsanstånd medges i avvaktan på överprövningen. Om överklagandet avslås och skatten ligger fast, kvarstår också företrädarens ansvar (se dock nedan angående anståndets eventuella påverkan på det subjektiva ansvarsrekvisitet).

text: Ofta påförs skattetillägg i samband med omprövningsbeslut. Enligt Skatteverkets uppfattning är företrädaransvaret för skattetillägg knutet till den faktiska förfallodagen för skattetillägget, se skrivelse den 15 juni 2004, dnr

text: 130 405300-04/113

text: . Vid byte av företrädare efter den ursprungliga förfallodagen innebär detta att olika personer är ansvariga för den ytterligare skatt respektive det skattetillägg som påförts vid omprövningen. Denna skillnad i fråga om ansvarstidpunkt får betydelse även vid ett betalningsanstånd. Som ovan nämnts påverkar ett anstånd i princip inte företrädaransvaret för den ytterligare skatten, eftersom ansvaret är knutet till den ursprungliga förfallodagen. Om betalningsanståndet meddelas senast på den faktiska förfallodagen förhindras däremot företrädaransvar för skattetillägget men kan i stället, enligt Skatteverkets uppfattning, ansvarighet för skattetillägget inträda vid anståndstidens utgång för då kvarstående och obetalt belopp. Har anstånd meddelats efter den faktiska förfallodagen har objektivt sett ansvarsförutsättningar för skattetillägget inträtt för den som var företrädare vid denna tidpunkt.

text: Om betalningsanstånd medges för skatt som fastställts i ordinarie ordning genom grundbeslut är situationen densamma som för skattetillägg. Ett betalningsanstånd som meddelas senast på den ordinarie förfallodagen förhindrar företrädaransvar. I stället kan ansvarighet inträda vid anståndstidens utgång för ett då kvarstående och obetalt belopp. Har anstånd meddelats efter ordinarie förfallodagen föreligger objektivt sett ett ansvar för den som var företrädare på förfallodagen.

text: Anståndets betydelse i subjektivt hänseende

text: Om något betalningsanstånd inte meddelats senast på den förfallodag till vilken företrädaransvaret är knutet enligt

text: 12 kap. 6 §

text: SBL föreligger objektivt sett en underlåten betalning. Har anstånd sökts före förfallodagen kan detta, beroende på omständigheterna, eventuellt innebära att underlåtenheten att betala på förfallodagen inte kan läggas företrädaren till last som uppsåt eller grov oaktsamhet. Om anståndsansökan avslås måste dock alltid betalning ske omgående för att företrädaransvar inte ska inträda, alternativt ansvarshindrande åtgärder i övrigt vidtas enligt vad som tidigare nämnts.

text: Det förhållandet att betalningsanstånd som meddelas efter den ursprungliga förfallodagen i princip inte befriar från företrädaransvar behöver inte betyda att ett sådant anstånd helt saknar betydelse i företrädaransvarsfrågan. Antag att skatten fastställts i efterhand genom omprövning, att överklagande skett och att betalningsanstånd medgetts på grund av att det är tveksamt om den juridiska personen kommer att bli skyldig att betala skatten (17 kap. 2 § första stycket punkt 2 SBL). Även om skatten skulle komma att kvarstå efter överprövningen kan det, beroende på omständigheterna, vara svårt att hävda att underlåtenheten att betala på den ursprungliga förfallodagen enligt

text: 12 kap. 6 §

text: 12 kap. 6 a §


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 192631-05/111

title: Beskattning av futures-terminer

text: 1 Sammanfattning

text: Beskattning av en future ska ske då kontraktet avslutas, antingen genom kvittning eller genom stängning. De dagliga avräkningar som sker betraktas endast som förskott och utlöser inte någon beskattning. Någon genomsnittsberäkning ska inte ske.

text: Förmögenhetsvärde för en future vid årsskiftet är 0 kr.

text: Kontrolluppgift vid stängning och kvittning av samtliga terminskontrakt i samma serie under samma år ska lämnas med angivande av det nettobelopp som uppkommer för båda parter. Har terminsinnehavaren/utfärdaren rätt att välja anskaffningsutgift behöver inte kontrolluppgiften innehålla något belopp.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Under februari 2005 introducerade Stockholmsbörsen handel med ett nytt värdepapper s.k. future-termin. På Stockholmsbörsen har tidigare enbart handel med standardiserade forwards-terminer förekommit. De nya terminerna är aktieindexterminer med indexet OMXS30 som underliggande tillgång.

text: En termin innebär att två parter i förväg avtalar om att köpa eller sälja en underliggande vara för leverans vid en senare tidpunkt. En standardiserad termin dvs., där handeln sker efter vissa standardiserade villkor, är ett värdepapper som beskattas enligt reglerna för kapitalvinst och kapitalförlust.

text: En future skiljer sig från en forward på det sätt att daglig avräkning sker för en future. Det innebär även att en future kan kvittas under löptiden vilket inte varit möjligt med en forward.

text: Exempel på daglig avräkning

text: Exemplet visar avräkningsbeloppen under en period av fem dagar. Dag 1 och dag 3 köps ett terminskontrakt på kurs 738 respektive kurs 751. Båda kontrakten behålls till slutdagen, dag 5.

type: rad

type: tabell

text: Varje kontrakt har en indexmultiplikator på 100.

text: Dag 1 görs avräkningen mellan terminspriset på 738 kr och terminspriset vid stängning 740 kr. Avräkningsbeloppet för dag 1 blir 200 kr (740-738*100)

text: Dag 2 görs avräkningen mellan terminspriset vid stängning dag 1 och terminspriset vid stängning dag 2. Avräkningsbeloppet för dag 2 blir det 500 kr (745-740*100).

text: Dag 3 köps ytterligare ett terminskontrakt. Avräkningsbeloppet blir 500 för det första kontraktet (750-745*100) och –100 för det andra kontraktet (750-751*100). Summan blir ett avräkningsbelopp om 400 kr.

text: Slutavräkningen räknas ut genom skillnaden mellan terminspriset vid stängning från dagen innan och slutdagens fix multiplicerat med indexmultiplikatorn och med antalet kontrakt för att få ett slutavräkningsbelopp.

text: Fråga har ställts om hur denna typ av termin ska behandlas inkomstskattemässigt och vilket värde den har förmögenhetsskattemässigt. Fråga har även ställts vilka uppgifter som ska lämnas på kontrolluppgiften för dessa futures.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 44 kap. 11 §

text: IL anges att med en termin enligt lagens definition avses ett terminsavtal, lämpat för allmän omsättning.

text: I

text: 48 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL finns de regler som gäller beskattning av delägarrätter. Av 2 § detta kapitel framgår att reglerna om delägarrätter även ska tillämpas på terminer vars underliggande tillgång består av aktier eller avser aktieindex.

text: Till avyttring räknas bl.a. när ena parten i ett terminsavtal får betalt för att motpartens förpliktelse skall upphöra liksom när ena parten i ett terminsavtal får betalt utan att de underliggande tillgångarna överlåts vid sluttidpunkten,

text: 44 kap 4 §

text: IL. I

text: 44 kap 30 §

text: IL anges att kapitalvinster på grund av en termin ska tas upp som intäkt det år avtalet fullföljs eller upphör att gälla.

text: I

text: 44 kap 14 §

text: IL anges hur beräkningen av vinst och förlust ska ske och vad omkostnadsbeloppet avser. I 15 § samma kapitel anges hur beräkningen av vinst och förlust ska ske vid förpliktelser. Av

text: 48 kap 7 §

text: IL framgår att vid beräkning av ett omkostnadsbelopp ska ett genomsnittligt sådant användas. Detta ska beräknas för samtliga delägarrätter av samma slag och sort som den avyttrade.

text: Av lag om självdeklarationer och kontrolluppgifter (

text: ), LSK framgår bl.a. för vilka transaktioner det föreligger kontrolluppgiftsskyldighet. I

text: 10 kap. 9 §

text: LSK anges vilka uppgifter som ska lämnas när en delägarrätt avyttras.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Skatteverket anser att de dagliga avräkningarna som sker under löptiden av en future ska ses som förskott av betalningen. Dessa ska inte tas upp till beskattning. Det är istället tidpunkten enligt

text: 44 kap 4 §

text: IL som avgör beskattningstidpunkten dvs. ”då ena parten i ett terminsavtal får betalt för att motpartens förpliktelse ska upphöra”. Av

text: 44 kap 30 §

text: IL framgår att kapitalvinst på grund av en termin ska tas upp när avtalet fullföljs eller upphör att gälla. Detta innebär att beskattning av en future ska ske då kontraktet avslutas, antingen genom kvittning eller genom stängning.

text: I 44 kap. 14 och 15 §§ IL, under rubriken beräkningen, görs skillnad mellan omkostnadsbelopp och förpliktelse.

text: Av

text: 48 kap. 7 §

text: IL framgår att genomsnittsberäkning endast ska göras för omkostnadsbelopp, och blir därför bara aktuellt för tillgångar. Beroende på vad kursen är på den underliggande egendomen i förhållande till terminskursen har den ena parten i ett terminsavtal en förpliktelse och den andra parten en tillgång. Detta kan dock variera under terminens löptid beroende på hur kursen på den underliggande egendomen förändras. Ett visst kontrakt kan vara en tillgång vid ett kursläge men en förpliktelse vid ett annat.

text: Skatteverket anser att på det sätt som lagtexten är uppbyggd går det många gånger inte att tillämpa genomsnittsmetoden vid beräkning av vinst eller förlust av en terminsaffär. Det är därför Skatteverkets uppfattning att genomsnittsberäkning av anskaffningsutgiften inte behöver göras vid redovisning av terminsaffärer.

text: Detta innebär att den som förvärvat kontrakt till olika priser kan välja vilket kontakt, det tidigaste anskaffade kontraktet, det senaste anskaffade kontraktet eller kombinera dessa metoder när han ska beräkna kostnaden vid en kvittning.

text: Skatteverket anser vidare att förmögenhetsvärdet för en future vid årsskiftet är noll kr eftersom dessa terminer avräknas varje dag och värdet på terminen i och med detta är neutraliserat.

text: Kontrolluppgift vid stängning av ett terminskontrakt ska enligt

text: 10 kap. 9 §

text: LSK lämnas med angivande av det nettobelopp som uppkommer för båda parter. Detta ska redovisas som erhållen respektive erlagd ersättning på kontrolluppgiften. Även vid kvittning av ett terminskontrakt ska kontrolluppgift lämnas på det nettobelopp som uppkommer.

text: Har samma person flera terminskontrakt, i samma serie, anskaffade vid olika tillfällen och enbart vissa av dessa kontrakt kvittas under uppgiftsåret uppkommer en valmöjlighet vilka kontrakt som kvittas. Eftersom uppgiftslämnaren inte kan avgöra vilka kontrakt som har kvittats i dessa fall anser Skatteverket att kontrolluppgiften ska innehålla uppgift om slag av värdepapper och antal men utan uppgift om nettobelopp.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 19427-05/111

status: upphävt

title: Pokerspel som anordnas för allmänheten - lotteri eller inkomstgivande verksamhet?

text: Nytt: 2025-01-21

text: Detta ställningstagande har upphört att gälla. Se Skatteverkets ställningstagande 2024-01-21, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Pokerspel som anordnas för allmänheten utgör lotteri i

text: lotterilagens

text: mening. Vinster i pokerspel av det slaget som anordnas inom EU/EES inkomstbeskattas därmed inte. Vinster i pokerspel som anordnas utom EU/EES beskattas som inkomst av kapital.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det har på senare år blivit populärt att anordna pokerspel för allmänheten. Inte minst finns det många spel på Internet. I Sverige anordnas Poker-SM på statliga kasinon. Det är inte ovanligt att spelare lägger mycket tid och pengar på sitt pokerspel. Det finns spelare som upparbetat en stor skicklighet och som har vunnit stora summor pengar. Detta har väckt frågan om vinster i pokerspel som anordnas för allmänheten kan inkomstbeskattas och i så fall i vilket inkomstslag.

text: När det gäller spel som inte anordnats för allmänheten har vinst vid kortspel enligt gammal praxis (RÅ 1947 Fi 859) beskattats som tillfällig förvärvsverksamhet, vilket torde innebära att motsvarande vinst numera skulle beskattas som inkomst av tjänst. Däremot torde pokerspel inte kunna utgöra inkomst av näringsverksamhet då det enbart utförs för egen räkning (jfr RÅ 81 1:4 m.fl. rättsfall om värdepappersrörelse för egen räkning, och

text: RÅ 1986 ref. 87

text: - likartad tillämpning beträffande spel).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomstskattelagen

text: Enligt

text: 8 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, är vinster i svenska lotterier fria från inkomstskatt.

text: Enligt

text: 42 kap. 25 §

text: IL är vinst i utländskt lotteri skattepliktigt som inkomst av kapital om vinsten överstiger 100 kr.

text: Utgifter för att delta i svenska och utländska lotterier får enligt

text: 42 kap. 25 §

text: IL inte dras av.

text: Enligt

text: 10 kap. 1 §

text: IL avses med tjänst anställning, uppdrag och annan inkomstgivande verksamhet av varaktig eller tillfällig natur. Som inkomst av tjänst beskattas exempelvis vinster i pristävlingar och liknande i den mån de inte bedöms som lotteri. De anses då utgöra ersättning för en om än i vissa fall liten prestation, t.ex. vinst i en slogantävling. Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomstskattepliktiga inkomster dras av som kostnad enligt

text: 12 kap. 1 §

text: IL.

text: Lotterilagen

text: Lotterilagen (1994:1000)

text: är en ramlagstiftning som tillämpas på lotterier som anordnas för allmänheten. Vad som är lotteri framgår av

text: 3 § lotterilagen

text: . Där anges att bl.a. kortspel är lotteri. Lotteriinspektionen är tillstånds- och tillsynsmyndighet enligt

text: lotterilagen

text: Spelskattelagen

text: Enligt

text: 1 § lagen (1972:820)

text: om skatt på spel ska spelskatt betalas för sådana roulettspel, inklusive kortspel och tärningsspel, som kräver tillstånd enligt

text: lotterilagen

text: . De enda som kan få sådant tillstånd är de s.k. restaurangkasinospelen, vilka följaktligen är de enda som är skattskyldiga enligt lagen.

text: De roulettspel som anordnas på de statliga kasinona (Casino Cosmopol som är en del av Svenska Spel) faller utanför tillståndsgivningen i

text: lotterilagen

text: . Kasinoverksamheten regleras i stället i

text: kasinolagen (1999:355)

text: Lotteriskattelagen

text: Enligt

text: 1 § lagen (1991:1482)

text: om lotteriskatt ska lotteriskatt betalas för svenskt lotteri och även för vissa utländska lotterier där deltagandet sker via en svensk trav- eller galopporganisation. Av 1 a § framgår att lotteriskatt inte ska betalas för sådana lotterier som räknas upp där - bl.a. lotterier som beskattas enligt spelskattelagen och lotterier och spel enligt

text: kasinolagen

text: . Även Svenska Spel och Bingolotto undantas på grund av att de är sammanslutningar med välgörande ändamål. Mot bakgrund av de undantag som görs i

text: 1 a §

text: finns det för närvarande endast en skattskyldig enligt lotteriskattelagen, nämligen ATG (AB Trav och galopp).

text: Övriga tillåtna lotterier faller in under något av undantagen. Otillåtna svenska lotterier som anordnas för allmänheten har av hävd inte beskattats enligt lotteriskattelagen.

text: " Lindmandomen"

text: EG-domstolen har i

text: mål C-42/02

text: , meddelad den 13 november 2003, förklarat att artikel 49 EG utgör hinder mot att ett medlemsland inkomstbeskattar vinster i utländska lotterier när man samtidigt inte inkomstbeskattar vinster på inhemska lotterier.

text: Med anledning av nämnda dom är bestämmelsen om beskattning av utländska lotterier (

text: 42 kap. 25 §

text: IL) föremål för översyn i Finansdepartementet. I avvaktan på att ny lagstiftning införs har Skatteverket i skrivelse 2004-03-30, dnr

text: 130 281559-04/113

text: , uttalat att bestämmelsen inte ska äga tillämpning på vinster i lotterier som tillhandahålls inom ett EU/EES-land.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Till inkomstslaget tjänst hör annan inkomstgivande verksamhet (än anställning och uppdrag) av varaktig eller tillfällig natur. Från denna huvudregel finns undantag i 8 kap. och 11 kap. IL. Avgörande för frågan om vinster i pokerspel kan inkomstbeskattas är om pokerspel är att anse som lotteri i

text: lotterilagens

text: mening och därmed är undantaget från inkomstskatt enligt

text: 8 kap. 3 §

text: IL.

text: Enligt Lotteriinspektionen, som är tillstånds- och tillsynsmyndighet för lotteriverksamhet, är pokerspel ett hasardartat kortspel som, om det anordnas för allmänheten, bedöms som lotteri.

text: Skatteverket anser mot den bakgrunden att vinster i pokerspel som anordnas för allmänheten är att se som lotterivinster. Vinster i lotterier som anordnas i Sverige eller inom övriga EU/EES kan inte inkomstbeskattas. Vinster i utländska lotterier beskattas som inkomst av kapital om vinsten överstiger 100 kr. Utgifter för att delta i lotterier är aldrig avdragsgilla.

text: I stället är utgångspunkten att eventuell beskattning av pokerspel sker i form av spel- och lotteriskatter som påförs anordnaren. När det gäller Poker-SM, som anordnas på svenska statliga kasinon, bedöms detta vara ett lotteri enligt

text: lotterilagen

text: och i princip skattepliktigt enligt lotteriskattelagen. Lotteriskattelagen undantar dock verksamhet som faller under

text: kasinolagen

text: från lotteriskatt. De svenska statliga kasinona betalar i stället sitt överskott till statskassan enligt särskilt avtal.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 19617-05/111

title: Tolkning av begreppen "förvärvas här" och ”förvärvas i” - 5 kap. 7 § ML

text: Nytt: 2009-12-07

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Omsättningsland - tolkning av

text: 5 kap.

text: 17 §§

text: mervärdesskattelagen

text: , dnr

text: 131 764396-09/111

text: 1 Sammanfattning

text: Rekvisiten ”förvärvas här” som anges i

text: 5 kap. 7 § första stycket 2 mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, och ”förvärvas i” som anges i samma paragraf tredje stycket 2 ska tolkas så att dessa punkter endast är tillämpliga om den tjänst som tillhandahålls inte i sin helhet faktiskt har använts/nyttjats i det land där säljaren har sitt etableringsställe.

text: Om tjänsten i sin helhet klart och otvetydigt faktiskt har använts/nyttjats enbart i det land där säljaren har sitt etableringsställe ska frågan om omsättningsland avgöras utifrån

text: 5 kap. 8 §

text: ML, dvs. säljarens fasta etableringsställe avgör. Om säljaren inte har något fast etableringsställe här i landet har tjänsten omsatts utomlands enligt

text: 5 kap. 1 §

text: ML.

text: Skatteverkets uppfattning är således att begreppen ”förvärvas här” och ”förvärvas i” ska tolkas så att om det inte klart och otvetydigt framgår att den faktiska användningen/nyttjandet av tjänsten enbart skett i det land där säljaren är etablerad ska tjänsten anses vara förvärvad i köparens hemland.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Enligt Handledning för mervärdesskatt 2004 (MHL 2004) s. 279 är tjänster som omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket

text: ML omsatta utomlands om de tillhandahålls en förvärvare i ett land utanför EG oavsett om förvärvaren är näringsidkare eller inte. Fråga har uppkommit om det kan ha betydelse var dessa tjänster faktiskt använts/nyttjats vid bestämmande av omsättningsland.

text: Det är oklart hur begreppen ”förvärvas här” och ”förvärvas i” som anges i 5 kap. 7 § första stycket 2 och tredje stycket 2 ML ska tolkas med hänsyn till vad som angetts i

text: prop. 2002/03:77

text: och

text: prop. 2004/05:15

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 5 kap. 1 § första stycket

text: ML finns bestämmelser i 2-8 §§ om när omsättning skett inom landet. All annan omsättning har skett utomlands.

text: Huvudregeln för om en tjänst ska anses vara omsatt inom landet regleras i

text: 5 kap. 8 § första stycket

text: ML. Denna paragraf är tillämplig för andra tjänster än sådana som anges i 4-6 a eller 7 a § eller för det fall 7 § inte är tillämplig. Vidare framgår bland annat att en omsättning har skett inom landet om säljaren har sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe här i landet från vilket tjänsterna tillhandahålls.

text: I sjätte mervärdesskattedirektivet (

text: ) finns motsvarande bestämmelse i

text: artikel 9.1

text: Enligt

text: 5 kap. 7 § första stycket 2

text: ML är tjänster som anges i andra stycket omsatta inom landet om de tillhandahålls från ett land utanför EG och förvärvas här eller i fråga om tjänster som anges i andra stycket 12 förvärvas här eller i ett annat land, och förvärvaren är någon som inte är en näringsidkare men som är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas i Sverige.

text: Av andra stycket i

text: 5 kap. 7 §

text: ML framgår vilka tjänster som omfattas av paragrafen. Bland annat finns reklamtjänster i punkten 2, konsulttjänster och juristtjänster i punkten 3, tillhandahållande av information i punkten 5, telekommunikationstjänster i punkten 10, radio- och televisionssändningar i punkten 11, elektroniska tjänster i punkten 12 samt olika tjänster hänförliga till naturgas och el t.ex. nättjänster i punkten 13.

text: Enligt

text: 5 kap. 7 § tredje stycket 2

text: ML ska tjänster som anges i andra stycket anses omsatta utomlands om de tillhandahålls härifrån och förvärvas i ett land utanför EG av någon som inte är näringsidkare i det landet.

text: I sjätte direktivet motsvaras

text: 5 kap. 7 §

text: ML i första hand av

text: artikel 9.2 e

text: Enligt artikel 9.2 e i sjätte direktivet ska platsen för tillhandahållandet åt kunder som är etablerade utanför gemenskapen eller åt skattskyldiga personer som är etablerade i gemenskapen men inte i samma land som leverantören, för de tjänster som anges i denna punkt vara den där kunden har etablerat sin rörelse eller har ett fast etableringsställe åt vilket tjänsten tillhandahålls eller, i avsaknad av någon sådan plats, den där han är bosatt eller stadigvarande vistas.

text: Av sjätte direktivet framgår således att

text: artikel 9.2 e

text: är tillämplig på tillhandahållanden åt kunder utanför EG eller åt kunder i annat EG-land än det land där säljaren har sitt etableringsställe. Detta innebär att bestämmelsen inte kan vara tillämplig på tillhandahållanden när säljaren och kunden finns i samma land. Bestämmelsen i

text: 5 kap. 7 § tredje stycket 2

text: ML tar därför sikte på de tillhandahållanden som sker till kunder utanför EG och som inte är näringsidkare där.

text: Av artikel 9.3 i sjätte direktivet framgår att för att undvika dubbelbeskattning, utebliven beskattning eller snedvridning av konkurrensen får medlemsstaterna med hänsyn till sådant tillhandahållande av tjänster som avses i

text: artikel 9.2 e

text: (med undantag av vissa elektroniska tjänster och uthyrning av transportmedel) betrakta

text: a)platsen för tillhandahållande av tjänster som enligt denna artikel skulle ligga inom landets territorium såsom liggande utanför gemenskapen, om den egentliga användningen och utnyttjandet av tjänsterna äger rum utanför gemenskapen,

text: b)platsen för tillhandahållande av tjänster som enligt denna artikel skulle ligga utanför gemenskapen såsom liggande inom landets territorium om den egentliga användningen och utnyttjandet av tjänsterna äger rum inom landets territorium.

text: Den utformning som 5 kap. 7 § första stycket 2 och tredje stycket 2 ML har för närvarande har införts genom SFS 2003:220 och

text: prop. 2002/03:77

text: . Den ändring som gjordes var bl.a. en justering av första stycket 2 och tredje stycket 2.

text: Enligt

text: prop. 2002/03:77 s. 39

text: justeras formuleringen i tredje stycket 2 så att det tydligare framgår att det är fråga om tjänster som tillhandahålls från Sverige till ett annat land. Detta görs genom att det anges att tillhandahållandet ska ske ”härifrån”.

text: Av s. 60 i nämnda proposition framgår att regeln i första stycket 2 bygger, såvitt avser andra tjänster än elektroniska tjänster, på artikel 9.3 b i sjätte direktivet. Artikeln förutsätter att beskattning bara kan ske om den egentliga användningen och utnyttjandet av tjänsterna sker här i landet. Genom införandet av ordet ”här” begränsas tillämpningsområdet för att bättre spegla innehållet i direktivet. Vidare framgår att ändringarna i tredje stycket 2 görs för att uppnå en bättre överensstämmelse med sjätte direktivet.

text: Prop. 2004/05:15

text: behandlar bl.a. beskattningsland för el och gas. På s. 36 anges att

text: 5 kap. 7 § tredje stycket 2

text: ML ska tolkas så att med rekvisitet ”förvärvas i” ett land utanför EG avses att tjänsten faktiskt förvärvas i ett land utanför EG. Bestämmelsen tar således liksom övriga bestämmelser i

text: 5 kap. 7 §

text: ML sikte på gränsöverskridande transaktioner. Som förklarande exempel har angetts att

text: 5 kap. 7 § tredje stycket 2

text: ML inte är tillämplig på den nättjänst som säljs i samband med att en i Norge bosatt person köper el i Sverige för förbrukning i den sommarstuga som han äger i Sverige. I detta fall kommer det svenska nätföretaget att här i landet tillhandahålla en tjänst som (faktiskt) förvärvas i Sverige. Det är följaktligen fråga om en transaktion inom landet, låt vara med en part inblandad som har sin bosättning i ett land utanför EG. Regeringen finner att den nuvarande lydelsen av regeln i

text: 5 kap. 7 § tredje stycket 2

text: ML tillräckligt klart ger uttryck för att den inte är tillämplig på omsättningar till privatpersoner bosatta utanför EG om nyttjandet av tjänsten sker i Sverige.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Skatteverket gör den bedömningen att artikel 9.3 i sjätte direktivet är införd, genom att det i 5 kap. 7 § första stycket 2 samt tredje stycket 2 ML angetts begreppen ”förvärvas här” och ”förvärvas i”, för samtliga tjänster som omfattas av

text: 5 kap. 7 §

text: ML. Denna ståndpunkt styrks av vad som framgår av

text: prop. 2002/03:77 s. 60

text: Skatteverket anser att det som avses med ”den egentliga användningen och utnyttjandet av tjänsterna” i artikel 9.3 i sjätte direktivet är den egentliga platsen för det faktiska användandet/nyttjandet av tjänsten.

text: Den faktiska användningen/nyttjandet av tjänsten ska vara ett annat land jämfört med landet där säljarens etableringssställe finns för att dessa punkter ska bli tillämpliga. Om den faktiska användningen/nyttjandet sker i det land där säljaren är etablerad så blir första stycket 2 eller tredje stycket 2 i

text: 5 kap. 7 §

text: ML inte tillämpliga. Den plats där tjänsten är omsatt i dessa fall ska i stället avgöras utifrån huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: ML, dvs. om säljaren har sin fasta etablering i Sverige eller inte. Om säljaren inte har något fast etableringsställe här i landet har omsättningen skett utomlands enligt

text: 5 kap. 1 § första stycket

text: ML.

text: För det fall det inte klart och otvetydigt kan konstateras att den faktiska användningen/nyttjandet av tjänsten skett i det land där säljaren är etablerad anser Skatteverket att den egentliga användningen ska anses ha skett i det land där förvärvaren finns. Detta innebär att för de tjänster där det inte klart kan konstateras var den faktiska användningen av tjänsten har skett eller för det fall den faktiska användningen/nyttjandet skett i annat land än det där säljaren är etablerad ska köparens hemland anses vara det land där tjänsten förvärvats.

text: Således har tjänsten, vid handel från svensk säljare till privatperson utanför EG när tjänsten i sin helhet faktiskt nyttjats här i landet, omsatts här i landet enligt

text: 5 kap. 8 §

text: ML eftersom

text: 5 kap. 7 § tredje stycket 2

text: ML inte blir tillämplig. På motsvarande sätt ska en svensk privatpersons förvärv av en tjänst från ett norskt företag inte beskattas i Sverige om det klart framgår att tjänsten i sin helhet faktiskt nyttjats i Norge (

text: 5 kap. 7 § första stycket 2

text: ML är inte tillämplig). Om platsen för den faktiska användningen/nyttjandet inte klart kan konstateras eller för det fall den faktiska användningen/nyttjandet skett i annat land än det där säljaren är etablerad ska köparens hemland anses vara det land där förvärvet sker.

text: Av

text: prop. 2004/05:15

text: framgår att ett exempel som kan anges är att nättjänster avseende el och gas ska beskattas i Sverige när det är fråga om nät här i landet och förvärvaren är en privatperson utanför EG, t.ex. nättjänster som tillhandahålls till en sommarstuga i Sverige ägd av norsk privatperson. Enligt Skatteverket gäller samma förhållande även tjänster som tillhandahålls avseende fast telefoni på fastighet belägen här i landet. Om det i stället är fråga om en nättjänst som tillhandahålls ett norskt företags lagerlokal här i landet (ej fast etableringsställe i Sverige) ska motsvarande nättjänst inte beskattas här i landet eftersom detta tillhandahållande anses omsatt utom landet enligt

text: 5 kap. 7 § tredje stycket 1

text: ML. Det är således försäljningar från Sverige av dessa tjänster till privatpersoner från land utanför EG som kan beskattas i Sverige. När det är fråga om en näringsidkare från ett land utanför EG som är förvärvare kan således beskattning i Sverige endast ske om förvärvaren har ett fast etableringsställe till vilket tjänsten tillhandahålls här i landet.

text: Om det i stället är fråga om en svensk privatperson som förvärvar en nättjänst avseende el eller fast telefoni i Norge (pga. av ägd sommarstuga i Norge) kan detta tillhandahållande inte beskattas här i landet eftersom den faktiska användningen/nyttjandet av tjänsten skett i Norge. Bestämmelsen i

text: 5 kap. 7 §

text: ML är därför inte tillämplig i detta fall. Denna tjänst får i stället anses omsatt utom landet enligt

text: 5 kap. 1 §

text: ML.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 196570-05/111

title: Förfall av inlösenrätter och säljrätter

text: 1 Sammanfattning

text: Om tiden för att utnyttja en inlösenrätt eller säljrätt går ut utan att rätten utnyttjas ska den anses avyttrad för 0 kr och en eventuell anskaffningsutgift för rätten får då dras av som kapitalförlust.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I samband med publika erbjudanden om inlösen och återköp av aktier förekommer det ofta att detta sker med hjälp av inlösenrätter respektive säljrätter. Dessa rätter kan vanligtvis endast utnyttjas under en kort tidsperiod. Fråga har uppkommit vilka beskattningskonsekvenserna blir om rätterna inte utnyttjas utan förfaller värdelösa.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 44 kap. 4 § första stycket 4 inkomstskattelagen

text: (IL) räknas till avyttring att tiden för utnyttjande av en option löper ut utan att optionen utnyttjas. Enligt andra stycket samma paragraf gäller detsamma för avtal som liknar optioner.

text: I

text: RÅ 1997 ref. 43

text: II fann Regeringsrätten att en separat avyttring av inlösenrätter ska behandlas enligt reglerna om realisationsvinst och att anskaffningsvärdet för en inlösenrätt inte får behandlas enligt schablonregeln i 27 § 2 mom. andra stycket SIL. Man fann vidare att regeln i momentets tredje stycke, som innebär att delbevis och teckningsrättsbevis som grundats på aktieinnehav i ett bolag anses anskaffade utan kostnad, inte är tillämplig på inlösenrätter.

text: Av

text: RÅ 2000 not. 209

text: framgår att vad som gäller för inlösenrätter ska även gälla för säljrätter.

text: I

text: RÅ 2002 ref. 92

text: fann Regeringsrätten att en teckningsrätt omfattas av bestämmelserna i

text: 44 kap. 4 §

text: IL. Om en teckningsrätt förfaller ska den således anses avyttrad, vilket i sin tur medför rätt till avdrag för eventuellt uppkommen kapitalförlust.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Hur inlösenrätter och säljrätter som förfaller ska skattemässigt behandlas framgår inte uttryckligen av

text: inkomstskattelagen

text: . Däremot framgår det av

text: 44 kap. 4 § första stycket 4

text: att optioner som förfaller värdelösa ska anses avyttrade och att detta även gäller för avtal som liknar optioner.

text: Frågan är om man kan jämställa en inlösenrätt eller en säljrätt med en option. Enligt Skatteverkets uppfattning kan man det. För innehavaren av inlösenrätter eller säljrätter innebär innehavet samma rättigheter som innehavet av säljoptioner avseende aktier. Både inlösenrätten, säljrätten och säljoptionen innefattar en rätt men inte en skyldighet att sälja aktier. Efter förfall är värdet av inlösenrätten eller säljrätten precis som värdet av säljoptionen definitivt förlorat.

text: Genom

text: RÅ 1997 ref. 43

text: bekräftades att en inlösenrätt är ett sådant finansiellt instrument som avses i 27 § 1 mom. SIL eller med nuvarande terminologi en delägarrätt enligt

text: 48 kap. 2 §

text: IL. I målet kom Regeringsrätten vidare fram till att schablonregeln i 27 § 2 mom. SIL inte var tillämplig på inlösenrätter och att den s.k. nollregeln i samma lagrum som gäller för delbevis och teckningsrättsbevis som grundats på aktieinnehav i ett bolag inte heller var tillämplig på inlösenrätter. Eftersom terminer, optioner, delbevis och teckningsrättsbevis är de enda delägarrätter som inte schablonregeln gäller för, och då det är helt uteslutet att en inlösenrätt kan jämställas med en termin, bör Regeringsrättens skrivning innebära att den har kommit fram till att en inlösenrätt till sin karaktär är en säljoption och att den ska behandlas som en sådan.

text: I

text: RÅ 2000 not. 209

text: kom Skatterättsnämnden (SRN) fram till att vad som gäller för inlösenrätter även bör gälla för säljrätter. I en av de frågor som överklagades till Regeringsrätten kom SRN även fram till att säljrätter är säljoptioner. Regeringsrätten instämde i SRN:s bedömning i samtliga frågor som överklagades.

text: Som redogjorts för ovan kom Regeringsrätten i

text: RÅ 2002 ref. 92

text: fram till att en teckningsrätt som inte utnyttjas ska anses avyttrad för 0 kr. Då det i det här avseendet knappast kan vara någon skillnad mellan å ena sidan inlösenrätter och säljrätter och å andra sidan teckningsrätter, ger denna dom ytterligare stöd för att inlösenrätter och säljrätter som förfaller ska anses avyttrade för 0 kr.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan inlösenrätter och säljrätter anses utgöra säljoptioner eller i vart fall jämställas med sådana. Om tiden för en inlösenrätt eller säljrätt gått ut utan att rätten utnyttjats ska den därför anses avyttrad för 0 kr och en eventuell anskaffningsutgift för rätten får då dras av som kapitalförlust.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 199160-05/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete
Socialavgifter

title: Minnesgåva i form av vin eller sprit

text: 1 Sammanfattning

text: Skattefriheten för minnesgåvor gäller även om minnesgåvan är i form av vin eller sprit så länge övriga förutsättningar för skattefrihet är uppfyllda.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har ställts om en arbetsgivare kan ge en anställd några flaskor vin som 50-årsgåva utan beskattning. Kan även en sådan gåva anses som skattefri minnesgåva trots gåvans karaktär av konsumtionsvara? Det finns kammarrättsutslag som anger att gåva i form av vin innebär att gåvan inte har minneskaraktär.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Bestämmelserna om minnesgåvor finns i

text: 11 kap. 14 § inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL). Där anges att minnesgåvor till varaktigt anställda är skattefria om gåvans värde inte överstiger 10 000 kronor och den ges i samband med att den anställde uppnår en viss ålder eller efter viss anställningstid eller när en anställning upphör. Den får bara ges vid högst ett tillfälle förutom när anställningen upphör för att skattefriheten ska gälla. Skattefriheten gäller inte för gåvor som lämnas i pengar. Den sistnämnda regeln infördes i samband med tillkomsten av IL som ett förtydligande till vad som tidigare ansågs utgöra gällande rätt. I förarbetena till bestämmelsen om minnesgåvor (

text: prop. 1987/88:52 s. 51

text: ) sägs att ”skattefriheten gäller alla slag av gåvor”.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Med hänsyn till lagtextens innehåll och med hänsyn till vad som sägs i förarbetena anser Skatteverket att minnesgåvor kan utgöras av bruks- eller konsumtionsvaror utan att skattefriheten för den skull går förlorad. Det förhållandet att konsumtionsvarorna utgörs av alkoholhaltiga drycker innebär inget annat ställningstagande. Förtydligandet i lagtexten som säger att gåvor i form av pengar inte omfattas av skattefriheten talar också för att någon ytterligare begränsning av skattefriheten för minnesgåva på grund av vilken slags gåva det är fråga om inte är avsedd. De kammarrättsdomar med annan utgång som finns avser tid före IL:s tillkomst.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 205744-05/111

title: Skattefri motion och annan friskvård

text: Nytt: 2018-01-24

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Friskvårdsbidrag – när de anställda själva får välja, dnr

text: 202 39595-18/111

text: 1 Sammanfattning

text: Som skattefri personalvårdsförmån räknas bl.a. enklare slag av motion och annan friskvård. Även sådan behandling som syftar till att motverka besvär på grund av ensidigt arbete kan räknas till friskvård. Det innebär att också mer individuellt inriktade behandlingsformer kan ingå. En förutsättning för skattefrihet är att kostnaden för behandlingen är av mindre värde och att erbjudandet om förmånen riktar sig till alla anställda.

text: Bedömningen av vad som avses med mindre värde ska göras var för sig för olika slag av personalvårdsförmåner.

text: Förmån av individuell kost- och motionsrådgivning är skattefri om erbjudandet riktar sig till alla anställda

text: Om arbetsgivaren betalar personliga startavgifter i tävlingar är förmånen skattepliktig för den anställde. Om arbetsgivaren betalar avgifter för anmälan av lag till tävlingar uppkommer ingen skattepliktig förmån för de som deltar.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Den 1 januari 2004 ändrades och förtydligades reglerna om skattefrihet för motion och annan friskvård. Skatteverket har i samband därmed fått en del frågor angående tillämpning av de nya reglerna. Frågorna har bl.a. gällt vilka former av kroppsterapi m.m. som kan omfattas av skattefriheten för annan friskvård.

text: Regeringsrätten har i

text: RÅ 2001 ref. 44

text: behandlat en fråga om vad som avses med personalvårdsförmån av mindre värde. Skatteverket har i samband därmed fått frågor om definitionen av begreppet mindre värde.

text: En annan fråga som aktualiserats är om individuell kost- och motionsrådgivning kan betraktas som skattefri förmån.

text: Eftersom utbudet av olika motionsaktiviteter ökat under senare år har frågor ställts om deltagande i exempelvis motionslopp av utpräglad motionskaraktär kan hänföras till sådan form av enklare motion som är undantagen från förmånsbeskattning.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 11 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL ska personalvårdsförmåner inte tas upp till beskattning. Med personalvårdsförmåner avses förmåner av mindre värde som inte är direkt ersättning för utfört arbete utan består av enklare åtgärder för att skapa trivsel i arbetet. En annan förutsättning för skattefrihet är att förmånen riktar sig till hela personalen.

text: Enligt

text: 11 kap. 12 §

text: IL räknas möjlighet till enklare slag av motion och annan friskvård som skattefri personalvårdsförmån.

text: I

text: prop. 2002/03:123

text: sid. 14 anges några exempel på motion och annan friskvård som är undantagna från förmånsbeskattning.

text: I Skatteverkets meddelanden (SKV M 2004:28 avsnitt 3.6.1) anges att kontanta utlägg i form av entréavgifter till idrottsevenemang, personliga startavgifter i tävlingar och medlemsavgifter i föreningar av olika slag är skattepliktiga om arbetsgivaren betalar dem.

text: Regeringsrätten har i rättsfallet

text: RÅ 2001 ref. 44

text: uttalat att ett årskort till en gymnastikanläggning var en sådan personalvårdsförmån av mindre värde som var undantagen från skatteplikt om erbjudandet riktade sig till hela personalen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Vad som avses med annan friskvård

text: Skatteverket har under senare tid besvarat frågor som handlar om begreppet annan friskvård. I en skrivelse daterad 2004-02-05 (dnr

text: ) har Skatteverket gjort vissa uttalanden avseende behandlingsformen floating rest. En annan skrivelse daterad 2005-01-19 (dnr

text: 130 695844-04/1152

text: ) innehåller skattemässiga bedömningar avseende behandlingsformen rosenterapi.

text: Ovannämnda behandlingsformer är exempel på sådana aktiviteter som omfattas av begreppet annan friskvård. Det förekommer idag också en hel del andra behandlingar av liknande karaktär. Förutom vanlig kroppsmassage kan nämnas akupressur, kinesiologi, zonterapi m.m. Gemensamt för dessa behandlingsformer är att de bl.a. syftar till att förebygga och motverka ömhet och stelhet i exempelvis axlar, armar, nacke eller rygg som kan uppkomma i samband med ensidigt arbete. Dessutom kan behandlingarna också ha positiva effekter för personer som har sömn- och koncentrationssvårigheter orsakade av stress på arbetsplatsen.

text: I

text: prop. 2002/03:123

text: sid. 14 har angetts följande när det gäller bestämmelserna om motion och annan friskvård:

text: ”Intresset för motion i olika former och medvetandet om vår personliga hälsa har ökat sedan bestämmelserna om motion och annan friskvård tillkom. Förutom att formerna för motionen har utvecklats har också sättet att utöva motionen förändrats. Det är i dag mycket vanligt med motionsutövande i form av t.ex. styrketräning och aerobics på särskilda motionsanläggningar. Tillgång till anläggningarna har de som köper termins- eller medlemskort. Andra former för utövande av motion och annan friskvård är t.ex. spinning, taichi, qigong, kostrådgivning, information om stresshantering och s.k. kontorsmassage.”

text: Ovannämnda citat ger några exempel på vad som enligt nuvarande bestämmelser godtas som skattefri förmån av motion och annan friskvård. I

text: prop. 2002/03:123

text: sid. 15 har angetts följande när det gäller den fortsatta tillämpningen av bestämmelserna:

text: ”Som tidigare framförts sker fortlöpande förändringar i synen på vilket slag av motion och annan friskvård som är effektiv för god hälsa i vid bemärkelse. Denna fortlöpande förändring kan knappast fångas på ett för utvecklingen bättre sätt i lagstiftningen än som redan gjorts. Det får i stället ankomma på rättstillämpningen att ta hänsyn till de förändringar som sker med tiden på vad som avses med mindre värde respektive enklare slag av motion och annan friskvård.”

text: Skatteverket gör den bedömningen att behandlingar som har de syften som beskrivits ovan omfattas av begreppet annan friskvård som utgör en skattefri personalvårdsförmån. En förutsättning för skattefrihet är att erbjudandet riktar sig till alla anställda och att förmånen är av mindre värde.

text: 4.2 Förmån av mindre värde

text: Som framgår av ovannämnda citat ur förarbetena får det ankomma på rättstillämpningen att ta hänsyn till de förändringar som sker med tiden på vad som avses med förmån av mindre värde.

text: Regeringsrätten har i rättsfallet

text: RÅ 2001 ref. 44

text: behandlat frågan om vad som avses med förmån av mindre värde. Av domskälen framgår att regeringsrätten ansett att ett årskort på en gymnastikanläggning värt 2 970 kr utgjorde en förmån av mindre värde. Rättsfallet avsåg debitering av arbetsgivaravgifter för avgiftsåret 1992.

text: Regeringsrättsdomen har kommenterats på följande sätt i

text: prop. 2002/03:123

text: sid. 14:

text: ”Genom avgörandet står det klart att arbetsgivare kan tillhandahålla personalen medlemskort vid motionsanläggningar av normalt slag utan att värdet av dessa kort skall tas upp till beskattning.”

text: I

text: 11 kap. 11 §

text: IL anges att personalvårdsförmåner av mindre värde inte ska tas upp till beskattning. I

text: 11 kap. 12 §

text: IL anges att som personalvårdsförmåner räknas bland annat sådana förfriskningar och annan enklare förtäring i samband med arbetet som inte kan anses som måltid samt enklare slag av motion och annan friskvård.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning bör lagtexten tolkas på så sätt att uttrycket mindre värde bör bedömas för varje slag av personalvårdsförmån för sig. Om en anställd exempelvis erhåller förfriskningar på arbetsplatsen ska detta inte påverka bedömningen av om denne erhållit en motionsförmån av mindre värde. Samma gäller om den anställde erhållit ett terminskort vid en motionsanläggning av normalt slag och samtidigt tillhandahålls förmån av exempelvis fri massage eller kostrådgivning. Däremot blir bedömningen annorlunda om arbetsgivaren tillhandahåller ett flertal personalvårdsförmåner av liknande karaktär. Om arbetsgivaren exempelvis betalar den anställdes utgifter för utövande av tennis, simning, gymnastik m.m. bör hänsyn tas till det sammanlagda värdet av dessa förmåner vid bedömningen av om den anställde erhållit personalvårdsförmåner av mindre värde.

text: 4.3 Förmån av individuell kostrådgivning

text: Fråga har också uppkommit om individuellt inriktad rådgivning i kost- och motionsfrågor kan räknas som skattefri friskvård om den riktas till alla anställda på arbetsplatsen.

text: De nya bestämmelserna om skattefrihet för motion och annan friskvård innebär bl.a. att kraven på att aktiviteten ska utövas på av arbetsgivaren disponerad anläggning och att den ska vara av kollektiv natur tagits bort. Lagändringen innebär att även individuellt inriktad kost- och motionsrådgivning utövad i andra lokaler än de som disponeras av arbetsgivaren utgör skattefri förmån. En förutsättning för skattefrihet är att erbjudandet riktas till alla anställda och att förmånen är av mindre värde.

text: 4.4 Startavgifter i tävlingar

text: En del arbetsgivare betalar personliga startavgifter för anställdas deltagande i tävlingar av olika slag. Det kan handla om deltagande i exempelvis Lidingöloppet, Göteborgsvarvet, Vasaloppet, Vårruset m.fl. tävlingar. I en del lopp förekommer det att arbetsgivaren har möjlighet att anmäla lag till tävlingen. Frågan är om arbetsgivarens utlägg för deltagande i sådana tävlingar ska förmånsbeskattas.

text: I

text: sid. 54 anges att personliga startavgifter i tävlingar är skattepliktiga om arbetsgivaren betalar dem. Av Skatteverkets meddelanden SKV M 2004:28 avsnitt 3.6.1 framgår att kontanta utlägg i form av personliga startavgifter i tävlingar är skattepliktiga om arbetsgivaren betalar dem.

text: Arbetsgivarens utgifter för den anställdes individuella deltagande i tävlingar utgör således alltid skattepliktig förmån för den anställde. Om den anställde deltar i tävlingen i egenskap av medlem i ett av arbetsgivaren anmält lag blir bedömningen annorlunda. I sådana fall har arbetsgivaren inte betalat den anställdes individuella deltagande i tävlingen. Eftersom motionen är av enklare slag blir förmånen skattefri för den anställde.