designation: FI:s rättsliga ställningstagande 2021:1

doctype: stallningstagande

identifier: FI:s rättsliga ställningstagande 2021:1

publisher: Finansinspektionen

status: gällande

title: Obligationsfinansierad kreditgivning

org: fi

text: S T Ä L L N I N G S T A G A N D E

type: stycke

text: Datum 2021-02-17 FI Dnr 21-3602 SE- [Brunnsgatan 3] 8 408 980 00 Fax +46 8 24 13 35

text: Obligationsfinansierad kreditgivning

type: rubrik

text: Sammanfattning

text: Ett företag som finansierar kreditgivning genom att ge ut obligationer behöver tillstånd att driva finansieringsrörelse enligt lagen (

text: ) om bank- och finansieringsrörelse, om inte obligationerna förenas med en överlåtelsebegränsning som säkerställer att obligationerna varken vid utgivningstillfället eller senare kan komma att innehas av allmänheten.

text: Frågeställning

text: I detta ställningstagande behandlar vi vad som avses med att ta emot återbetalningspliktiga medel enligt 1 kap. 4 § lagen om bank- och finansieringsrörelse. Krävs det för att tillståndsplikt inte ska föreligga att företaget i sin finansiering av kreditgivningen säkerställer att ingen som ingår i den krets som avses med begreppet allmänheten kan förvärva en fordran mot företaget?

text: Gällande rätt

text: Ett företag ska enligt 2 kap. 1 § lagen om bank- och finansieringsrörelse ha Finansinspektionens tillstånd för att få driva finansieringsrörelse. Med finansieringsrörelse avses bland annat verksamhet som består av kreditgivning som finansieras genom att företaget tar emot återbetalningspliktiga medel från allmänheten.

text: Till återbetalningspliktiga medel som omfattas av bestämmelsen hör bland annat räntebärande skuldebrev i form av obligationer. Värdepapper som är förlustabsorberande, till exempel aktier eller fondandelar i form av vinst- och kapitalandelslån, anses normalt inte vara sådana återbetalningspliktiga medel. I begreppet allmänheten ingår privatpersoner och alla företag utom finansiella företag. Till finansiella företag räknas svenska banker, försäkringsbolag, kreditmarknadsföretag, värdepappersbolag och finansiella institut. Även dessa företagstypers utländska motsvarigheter räknas som finansiella företag. Till allmänheten räknas inte stat och kommun. (

text: Prop. 2002/03:139 s. 513

text: och

text: FI Dnr 21-3602

text: Bedömning

text: Enligt Finansinspektionen är det övergripande syftet med definitionen av finansieringsrörelse att förhindra att den som ingår i begreppet allmänheten finansierar kreditgivning för aktörer som inte har tillstånd att driva finansieringsrörelse. Myndigheten bedömer att detta rimligen bör gälla under hela den period då det kreditgivande företaget driver sin verksamhet.

text: Ett företag som saknar tillstånd att driva finansieringsrörelse enligt lagen om bank- och finansieringsrörelse behöver som utgångspunkt ansöka om ett sådant tillstånd för att kunna finansiera kreditgivning genom att ge ut till exempel obligationer. Endast om företaget kan säkerställa att obligationerna varken vid utgivningstillfället eller senare kan komma att innehas av allmänheten behöver företaget inget tillstånd.

text: Det är möjligt att förena en obligation med en överlåtelsebegränsning som säkerställer att de utgivna återbetalningspliktiga medlen inte kan förvärvas av någon som ingår i begreppet allmänheten vid såväl nyteckning som handel i andra hand. En sådan begränsning medför dock att obligationerna inte kan tas upp till handel på en reglerad marknad eller en multilateral handelsplattform (MTF-plattform) som i dag drivs i Sverige. Det beror på att värdepapper måste vara fritt överlåtbara för att kunna tas upp till sådan handel (15 kap. 2 § lagen [2007:528] om värdepappersmarknaden och regelverken på de olika handelsplatserna).

text: Detta rättsliga ställningstagande gäller tills vidare.

text: Kontaktpersoner: Ida Frössander (Senior analytiker), ida.frossander@fi.se och Malin Palm (Jurist), malin.palm@fi.se.

text: Är ni ett företag som omfattas av ställningstagandet?

text: För företag som finansierar kreditgivning genom att ge ut värdepapper som är att anse som återbetalningspliktiga medel utan överlåtelsebegränsning eller tillstånd att driva finansieringsrörelse – eller som står i begrepp att göra det, kontakta Finansinspektionen om vilka åtgärder som ni som företag bör vidta. Kontakta Ida Frössander i dessa ärenden.

type: stallningstagande


designation: FI:s rättsliga ställningstagande 2022:1

text: Datum 2022-12-21 FI dnr 22-34813 8 408 980 00

identifier: FI:s rättsliga ställningstagande 2022:1

title: Asylsökandes tillgång till finansiella tjänster

text: Sammanfattning

text: Ett kreditinstitut kan under vissa förutsättningar erbjuda en asylsökande som saknar identitetshandlingar ett mer begränsat utbud av tjänster än vad som annars följer av lagen (

text: ) om betaltjänster (betaltjänstlagen), om det krävs för att institutet ska kunna hantera den risk för penningtvätt eller finansiering av terrorism som kundrelationen innebär.

text: Frågeställning

text: I detta ställningstagande behandlar vi asylsökande flyktingars tillgång till finansiella tjänster i de fall då de asylsökande saknar identitetshandlingar. Är det i ett sådant fall möjligt för ett kreditinstitut att erbjuda kunden ett mer begränsat utbud av tjänster än vad som annars följer av betaltjänstlagen, för att kunna hantera risken för penningtvätt och finansiering av terrorism?

text: Gällande rätt

text: Ett kreditinstitut får enligt 4 a kap. 1 § betaltjänstlagen inte vägra en konsument som är lagligen bosatt inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) att öppna ett betalkonto med sådana grundläggande funktioner som institutet tillhandahåller andra konsumenter och som anges i 2 § samma kapitel. Ett undantag från denna skyldighet är situationer där det skulle strida mot lagen (

text: ) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism (

text: penningtvättslagen

text: ) att öppna ett sådant konto. Så är fallet exempelvis när ett institut saknar tillräcklig kännedom om kunden för att kunna hantera den risk som kan förknippas med kundrelationen (se

text: 3 kap. 1 § penningtvättslagen

text: En viktig del av ett företags åtgärder för kundkännedom är att kontrollera en kunds identitet. Det följer av 3 kap. 2 § andra stycket Finansinspektionens föreskrifter (

text: FFFS 2017:11

text: ) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism att om en fysisk person helt saknar identitetshandlingar ska företaget kontrollera identiteten genom andra tillförlitliga dokument och andra kontroller enligt de riskbaserade rutiner som företaget ska ha enligt

text: 2 kap. 8 § penningtvättslagen

text: Bedömning

text: Ett av de övergripande syftena med betaltjänstlagens bestämmelser om rätt till betalkonto med grundläggande funktioner är att främja finansiell inkludering genom att så många konsumenter som möjligt ska få ta del av en grundläggande nivå av finansiella tjänster. Samtidigt innebär utbudet av tjänster som kreditinstituten är skyldiga att erbjuda kunderna i vissa fall att den risk för penningtvätt som kan förknippas med en viss kundrelation inte kan hanteras på ett tillfredställande sätt. Följden kan då bli att kunden nekas att öppna ett konto. Så kan vara fallet för asylsökande flyktingar som helt saknar identitetshandlingar och vars identiteter inledningsvis inte kan kontrolleras i större utsträckning än genom att institutet kontrollerar giltigheten av ett LMA-kort som Migrationsverket utfärdat som ett bevis på att innehavaren är asylsökande och får vara i Sverige under tiden han eller hon väntar på beslut.

text: För att undvika att asylsökande flyktingar som saknar identitetshandlingar helt utesluts från det reglerade finansiella systemet kan ett institut ha möjlighet att minska risken med en viss kundrelation genom att erbjuda den asylsökande ett mer begränsat utbud av tjänster än vad som annars följer av 4 a kap. betaltjänstlagen. Finansinspektionen bedömer att ett sådant förhållningssätt är i linje med det riskbaserade synsätt som präglar penningtvättsregelverket och att det stödjs av såväl förarbetena till betaltjänstlagen (se

text: prop. 2016/17:129 s. 32

text: ff.) som Europeiska bankmyndighetens uttalanden om förhållandet mellan de direktiv som de olika lagstiftningarna bygger på (se EBA Opinion on the application of customer due diligence measures to customers who are asylum seekers from higher-risk third countries or territories, EBA-Op-2016-07, den 12 april 2016, s. 9 f.).

text: Finansinspektionen vill framhålla att ett sådant förfarande innebär en begränsning av den rätt till betalkonto med grundläggande funktioner som annars följer av lagstiftningen. Begränsningen motiveras av de skyldigheter ett kreditinstitut har enligt

text: penningtvättslagen

text: . Det innebär att en tillämpning av begränsningen förutsätter att kreditinstitutet tillämpar dessa begränsningar på ett riskbaserat sätt och på en klart definierad grupp av kunder, att kreditinstitutet gör individuella bedömningar av varje enskild kund inom denna grupp och att varje beslut som innebär en sådan begränsning dokumenteras på ett tydligt sätt och omprövas när det finns skäl till det.


designation: FI:s rättsliga ställningstagande 2023:1

text: Datum 2023-06-28 FI dnr 23-18790 8 408 980 00

text: Med böter avses i ställningstagandet även särskild rättsverkan i form av företagsbot. 2 Bestämmelsen om god försäkringsstandard infördes genom

text: prop. 1998/99:87

text: i 1 kap. 1 a § tredje stycket i den nu upphävda

text: försäkringsrörelselagen (1982:713)

identifier: FI:s rättsliga ställningstagande 2023:1

title: Försäkring mot böter och administrativa sanktionsavgifter

text: Rättsligt ställningstagande [Löpnummer i format: 2023:1]

text: Sammanfattning

text: Det är inte förenligt med god försäkringsstandard att tillhandahålla försäkring mot böter eller administrativa sanktionsavgifter. Detta gäller för såväl svenska försäkringsföretag som utländska försäkringsgivare som driver verksamhet i Sverige.

text: Detta ställningstagande omfattar inte sjöförsäkring.

text: Frågeställning

text: I ställningstagandet behandlar Finansinspektionen frågan om det är förenligt med god försäkringsstandard att tillhandahålla försäkringar mot böter och administrativa sanktionsavgifter.

text: Gällande rätt

text: Ett försäkringsföretags rörelse ska drivas enligt god försäkringsstandard, se

text: 4 kap. 3 § försäkringsrörelselagen (2010:2043)

text: . Principen gäller också för utländska försäkringsgivares verksamhet i Sverige, se

text: 8 kap. 1 § lagen (1998:293)

text: om utländska försäkringsgivare och tjänstepensionsinstituts verksamhet i Sverige.

text: Med god försäkringsstandard avses att verksamheten ska överensstämma med en kvalitativt tillfredsställande standard hos en representativ krets av försäkringsgivare. En god försäkringsstandard bör gälla för verksamheten i dess helhet och högre krav bör ställas på försäkringsföretagen än att agerandet inte får vara otillbörligt (

text: prop. 1998/99:87 s. 180

text: ). Lagstiftaren

text: har förutsatt att den närmare innebörden av begreppet god försäkringsstandard fylls ut genom till exempel tillsynspraxis (samma prop. s. 390 f.).

text: Försäkringsersättning kan enligt

text: 6 kap. 1 § första stycket försäkringsavtalslagen (2005:104)

text: , FAL, betalas för varje lagligt intresse som omfattas av försäkringen. Bestämmelsen är för försäkringsavtalets del ett förtydligande av den allmänna principen att avtal som strider mot lag och goda seder saknar rättsverkan (

text: prop. 2003/04:150 s. 192

text: och

text: ). Exempel på när bestämmelsen aktualiseras är när det är fråga om ersättning till verksamheter som med den försäkrades vetskap har varit kriminella eller annars lagstridiga.

text: Bedömning

text: Böter är ett straff som döms ut för brott. Administrativa sanktionsavgifter utfärdas av en förvaltningsmyndighet eller domstol till följd av en regelöverträdelse. Försäkringar mot böter och administrativa sanktionsavgifter bidrar till en minskad motivation att följa lagar och andra regler, eftersom de undanröjer de rättsliga konsekvenserna av överträdelserna. Sådana försäkringar motverkar alltså syftet med böter och sanktionsavgifter.

text: Finansinspektionen bedömer därför att det inte är förenligt med god försäkringsstandard att tillhandahålla försäkring mot böter och administrativa sanktionsavgifter. Det gäller för såväl svenska försäkringsföretag som utländska försäkringsgivare som driver verksamhet i Sverige.

text: Sjöförsäkring har med sin starka internationella prägel en särställning på försäkringsområdet och kräver därför särskilda överväganden. Sådan försäkring omfattas därför inte av Finansinspektionens ställningstagande.

text: Detta rättsliga ställningstagande gäller tills vidare.

text: Kontakt

text: Frågor med anledning av detta ställningstagande kan riktas till FI via .


designation: FI:s rättsliga ställningstagande 2024:1

text: Datum 2024-02-14 FI dnr 24-4880 8 408 980 00

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/2162 av den 27 november 2019

text: om utgivning av säkerställda obligationer och offentlig tillsyn över säkerställda obligationer samt om ändring av direktiven

text: och

identifier: FI:s rättsliga ställningstagande 2024:1

title: Belåningsgrad för krediter som lämnats mot säkerhet i bostadsfastighet och ingår i säkerhetsmassan för säkerställda obligationer

text: Rättsligt ställningstagande Löpnummer 2024:1

text: Sammanfattning

text: Säkerhetsmassan för säkerställda obligationer får bestå av krediter som har lämnats mot säkerhet i bostadsfastigheter till den del som krediterna i förhållande till säkerheterna ligger inom belåningsgraden 80 procent, även om säkerhetsmassan är kopplad till säkerställda obligationer som gavs ut före den 8 juli 2022.

text: Frågeställning

text: I detta ställningstagande behandlar Finansinspektionen frågan om huruvida säkerhetsmassan för säkerställda obligationer som gavs ut före den 8 juli 2022 får bestå av krediter som har lämnats mot säkerhet i bostadsfastigheter till den del som krediten i förhållande till säkerheten ligger inom belåningsgraden 80 procent.

text: Gällande rätt

text: Av

text: 3 kap. 3 § lagen (2003:1223)

text: om utgivning av säkerställda obligationer (LUSO), samt

text: artikel 129.1 d i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: om tillsynskrav för kreditinstitut och om ändring av förordning

text: (EU) nr 648/2012

text: (tillsynsförordningen), framgår att en kredit som har lämnats mot säkerhet i en eller flera bostadsfastigheter får ingå i säkerhetsmassan till den del som krediten i förhållande till säkerheten ligger inom belåningsgraden 80 procent.

text: Den 8 juli 2022 trädde vissa ändringar i LUSO i kraft (se lagen [2022:803] om ändring i lagen [2003:1223] om utgivning av säkerställda obligationer). Ändringarna innebar bland annat en höjning av den högsta belåningsgrad som är tillåten för krediter med säkerhet i bostadsfastigheter som ingår i säkerhetsmassan. Den högsta tillåtna belåningsgraden höjdes från 75 till 80 procent.

text: Det saknas övergångsbestämmelser som reglerar vilken den högsta tillåtna belåningsgraden ska vara för krediter som ingår i en säkerhetsmassa, dit det kopplas säkerställda obligationer som gavs ut före den 8 juli 2022.

text: En fråga har uppkommit om huruvida det i så fall är möjligt att tillåta en högsta belåningsgrad på 80 procent för samtliga krediter i den gemensamma säkerhetsmassan.

text: I förarbetena till ändringarna i LUSO (

text: prop. 2021/22:76 s. 87

text: f.) anger regeringen att det inte framgår av det bakomliggande EU-direktivet hur regleringen ska tillämpas i en situation där äldre och nya obligationer säkras av en och samma säkerhetsmassa. Enligt regeringens mening är det nödvändigt att det finns förutsättningar för att tillämpa en sådan utgivning för att inte störa existerande, välfungerande marknader som den svenska. Regeringen överlämnar till rättstillämpningen att avgöra frågan.

text: Bedömning

text: Finansinspektionen kan konstatera att lagstiftaren sedan den 8 juli 2022 tillåter en högre belåningsgrad än förut för krediter med säkerhet i bostadsfastigheter som ingår i säkerhetsmassan för säkerställda obligationer. Det har inte införts några särskilda övergångsbestämmelser som bevarar de tidigare – och högre ställda – kraven på krediter som ingår i säkerhetsmassan, om säkerhetsmassan säkrar obligationer som gavs ut före den 8 juli 2022.

text: Alternativet till att låta äldre och nya säkerställda obligationer vara kopplade till samma säkerhetsmassa, där krediter som har lämnats mot säkerhet i bostadsfastigheter får ingå till en belåningsgrad på maximalt 80 procent, är att kräva separata säkerhetsmassor beroende på om en belåningsgrad på maximalt 75 eller 80 procent används.

text: Finansinspektionen bedömer att säkerhetsmassan för säkerställda obligationer som gavs ut före den 8 juli 2022 får bestå av krediter som har lämnats mot säkerhet i bostadsfastigheter till den del som krediten i förhållande till säkerheten ligger inom belåningsgraden 80 procent. Vid denna bedömning har inspektionen beaktat de förarbetsuttalanden som nämns ovan och tagit särskild hänsyn till att ett sådant ställningstagande inte ger upphov till några beaktansvärda risker eller konsekvenser.

text: Kontaktperson

text: Om du har frågor om detta ställningstagande, mejla .


designation: FI:s rättsliga ställningstagande 2024:2

text: Datum 2024-09-30 FI dnr 24-26906 8 408 980 00

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013

text: (EU) nr 648/2012

text: . 2 Kommissionens delegerade förordning

text: (EU) 2015/61

text: av den 10 oktober 2014 om komplettering av

text: när det gäller likviditetstäckningskravet för kreditinstitut.

identifier: FI:s rättsliga ställningstagande 2024:2

title: Inlåning genom digitala inlåningsplattformar

text: Sammanfattning

text: Vid inlåning som sker genom en digital inlåningsplattform är det företaget som tillhandahåller den digitala inlåningsplattformen (plattformsföretaget) som placerar inlåning från tredje parter hos kreditinstitut mot en avgift i den mening som avses i artikel 411.4 i tillsynsförordningen . Ett sådant företag ska därför betraktas som en inlåningsförmedlare enligt förordningen.

text: Frågeställning

text: I det här ställningstagandet behandlar Finansinspektionen följande fråga:

text: Ska företag som tillhandahåller digitala inlåningsplattformar (plattformsföretag) anses vara inlåningsförmedlare enligt tillsynsförordningen?

text: Frågan har betydelse bland annat för den utflödesvikt som ett mottagande kreditinstitut ska tillämpa för plattformsinlåningen enligt artikel 28.1 i LCRförordningen , samt för den faktor som ett sådant institut ska tillämpa vid beräkningen av tillgänglig stabil finansiering enligt artiklarna 428l och 428am i tillsynsförordningen.

text: Bakgrund

text: En digital inlåningsplattform är en tjänst som tillhandahålls huvudsakligen via webbplatser och mobilapplikationer. Med hjälp av en inlåningsplattform kan privatpersoner och företag jämföra de lånevillkor, exempelvis inlåningsräntor, som olika kreditinstitut (banker och kreditmarknadsföretag) erbjuder. På inlåningsplattformen kan användarna också öppna sparkonton hos kreditinstituten samt göra insättningar och uttag. Plattformsföretaget har ett avtalsförhållande med de kreditinstitut som är anslutna till plattformen. Företaget tar ut en avgift, antingen av de anslutna instituten eller av användarna. Avgiften kan vara utformad på olika sätt, till exempel som en provision på den inlåningsränta som en användare får av ett kreditinstitut som är anslutet till plattformen.

text: Gällande rätt

text: En inlåningsförmedlare är, enligt artikel 411.4 i tillsynsförordningen, en fysisk person eller ett företag som placerar inlåning från tredje parter, däribland inlåning från allmänheten och företag, men exklusive inlåning från finansiella institut, hos kreditinstitut i utbyte mot en avgift.

text: Bedömning

text: På finansmarknaden förekommer det digitala inlåningslösningar där det företag som tillhandahåller lösningen sköter hela förvaltningen åt användarna. I de fallen är det företaget som tillhandahåller inlåningslösningen som – beroende på vad som är mest förmånligt för användaren – avgör hos vilket kreditinstitut som inlåningen ska placeras. Företaget utför också de transaktioner som krävs. I en sådan situation är det tydligt att det är det företag som tillhandahåller inlåningslösningen som placerar inlåningen hos kreditinstitut på det sätt som avses i artikel 411.4 i tillsynsförordningen. Företaget är därför en inlåningsförmedlare.

text: När det gäller digitala inlåningsplattformar är det i stället användaren själv som avgör hos vilket kreditinstitut som inlåningen ska placeras. Användaren gör dock sitt val med hjälp av information från inlåningsplattformen, där plattformsföretaget presenterar de tillgängliga alternativen. Det är också plattformsföretaget som utför de transaktioner som krävs för att placera inlåningen. Finansinspektionen anser därför att det i denna situation är plattformsföretaget som placerar inlåning hos kreditinstitut på det sätt som avses i artikel 411.4 i tillsynsförordningen. Även ett sådant företag är därför en inlåningsförmedlare i tillsynsförordningens mening.

text: Denna tolkning av artikel 411.4 i tillsynsförordningen ligger i linje med syftena med tillsynsregleringen på bankområdet, på så sätt att egenskaperna hos olika slags inlåning då beaktas i högre grad när man bedömer om ett kreditinstitut uppfyller tillsynsförordningens likviditetstäckningskrav (se artikel 412). Inlåningsplattformarnas utformning kan skapa en större flyktighet i inlåningen som placeras med hjälp av dem. En större flyktighet är också anledningen till att en högre utflödesvikt och en lägre faktor vid beräkningen av tillgänglig stabil finansiering gäller för inlåning som kommer från inlåningsförmedlare, enligt artikel 28.1 i LCR-förordningen respektive artikel 428l och 428am i tillsynsförordningen (jfr artikel 22.1 i LCR-förordningen och skäl 45 till tillsynsförordningen).

text: Detta rättsliga ställningstagande gäller tills vidare.

text: Kontaktperson


designation: FI:s rättsliga ställningstagande 2025:1

text: Datum 2025-12-10 FI dnr 25-31002 8 408 980 00

identifier: FI:s rättsliga ställningstagande 2025:1

title: Intern kontroll över säkerhetsskyddschefen

text: Sammanfattning

text: En sådan säkerhetsskyddschef som avses i

text: 2 kap. 7 § säkerhetsskyddslagen (2018:585)

text: är en funktion i en verksamhetsutövares operativa verksamhet. De krav på intern kontroll över den operativa verksamheten som gäller för verksamhetsutövaren, är därför även tillämpliga på säkerhetsskyddschefen.

text: Ställningstagandet riktar sig till verksamhetsutövare inom Finansinspektionens tillsynsområde enligt

text: 8 kap. 1 § säkerhetsskyddsförordningen (2021:955)

text: Frågeställning

text: I detta rättsliga ställningstagande behandlar Finansinspektionen förhållandet mellan säkerhetsskyddschefen och en verksamhetsutövares interna kontrollfunktioner. Är en sådan säkerhetsskyddschef som avses i

text: 2 kap. 7 § säkerhetsskyddslagen

text: en funktion i en verksamhetsutövares operativa verksamhet som omfattas av kraven på intern kontroll och de interna kontrollfunktionernas ansvar?

text: Gällande rätt

text: Säkerhetsskyddslagen

text: gäller för aktörer i offentlig och privat sektor som till någon del bedriver verksamhet som är av betydelse för Sveriges säkerhet eller som omfattas av ett för Sverige förpliktande internationellt åtagande om säkerhetsskydd. Enligt

text: 2 kap. 7 § första stycket säkerhetsskyddslagen

text: ska det finnas en säkerhetsskyddschef i en verksamhet som omfattas av lagen, om det inte är uppenbart att det inte behövs. Enligt paragrafens andra

text: stycke ska säkerhetsskyddschefen leda och samordna säkerhetsskyddsarbetet, samt kontrollera att verksamheten bedrivs enligt

text: säkerhetsskyddslagen

text: och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till den.

text: I den näringsrättsliga rörelseregleringen på finansmarknadsområdet förekommer därtill i varierande utsträckning krav på olika typer av verksamhetsutövare att inrätta särskilda kontrollfunktioner som ska kontrollera att den operativa verksamheten (som ofta hänvisas till som den första försvarslinjen) bedrivs i enlighet med gällande regler. De kontrollfunktioner som inte är direkt underställda företagets styrelse (exempelvis funktionerna för riskkontroll och regelefterlevnad) hänvisas ofta till som andra försvarslinjen. En funktion för internrevision, som är direkt underställd styrelsen, benämns ofta företagets tredje försvarslinje.

text: Ett exempel på en omfattande reglering i fråga om verksamhetsutövares interna styrning och kontroll är det regelverk som gäller för kreditinstitut och som återfinns i lagen (

text: ) om bank- och finansieringsrörelse och Finansinspektionens föreskrifter och allmänna råd (

text: FFFS 2014:1

text: ) om styrning, riskhantering och kontroll i kreditinstitut. Här ställs bland annat krav på kreditinstitut att inrätta funktioner för riskkontroll, regelefterlevnad och internrevision som ska agera oberoende från de funktioner och områden som de ska bevaka.

text: Bedömning

text: Att säkerhetsskyddschefen ska leda och samordna säkerhetsskyddsarbetet hos en verksamhetsutövare betyder, enligt vad regeringen uttalar i förarbetena till

text: säkerhetsskyddslagen

text: , att säkerhetsskyddschefen ska vara aktiv och operativ och inte enbart passivt kontrollera säkerhetsskyddet i efterhand (

text: prop. 2020/21:194 s. 126

text: ). Regleringen i

text: 2 kap. 7 § andra stycket säkerhetsskyddslagen

text: innebär därför att säkerhetsskyddschefen är en funktion i en verksamhetsutövares operativa verksamhet.

text: Detta betyder att de krav på intern kontroll över den operativa verksamheten som gäller för en verksamhetsutövare även gäller i förhållande till säkerhetsskyddschefen. För exempelvis ett kreditinstitut som omfattas av

text: säkerhetsskyddslagens

text: tillämpningsområde innebär det att säkerhetsskyddschefen och dennes arbete ska övervakas, kontrolleras och granskas av företagets funktioner för riskkontroll, regelefterlevnad och internrevision.

text: Finansinspektionen noterar att den som hos en verksamhetsutövare ska arbeta med den interna kontrollen av en säkerhetsskyddschef kan behöva ta del av säkerhetsskyddsklassificerade uppgifter eller få tillgång till säkerhetskänslig verksamhet i övrigt för att kunna utföra sitt arbete. Detta innebär att en sådan befattningshavare får anses behörig att få del av uppgifterna eller tillgång till verksamheten förutsatt att även de övriga förutsättningar som framgår av

text: 2 kap. 2 § säkerhetsskyddsförordningen

text: är uppfyllda.

text: Det rättsliga ställningstagandet gäller tills vidare.


designation: FI:s rättsliga ställningstagande 2026:1

text: Datum 2026-06-25 FI dnr 26-20160 8 408 980 00

identifier: FI:s rättsliga ställningstagande 2026:1

title: Tillståndsplikt vid garantigivning

text: Sammanfattning

text: Ett värdepappersinstitut som ingår ett emissionsgarantiavtal med en emittent av ett finansiellt instrument tillhandahåller en tillståndspliktig investeringstjänst i form av garantigivning avseende finansiella instrument. En investerare som i sin tur åtar sig att köpa de finansiella instrumenten av värdepappersinstitutet om garantin infrias gör inte något åtagande i förhållande till emittenten som innebär att emissionen garanteras. Under sådana förhållanden behöver investeraren inte ha tillstånd för garantigivning avseende finansiella instrument.

text: Frågeställning

text: I detta rättsliga ställningstagande behandlar Finansinspektionen frågan om det krävs tillstånd för garantigivning avseende finansiella instrument enligt

text: 2 kap. 1 § 6 lagen (2007:528)

text: om värdepappersmarknaden (LV) för en investerare som åtar sig att av ett värdepappersinstitut köpa finansiella instrument som omfattas av ett emissionsgarantiavtal mellan institutet och en emittent för det fall att garantin infrias.

text: Gällande rätt

text: Enligt 2 kap. 1 § LV krävs det tillstånd från Finansinspektionen för att driva värdepappersrörelse. Värdepappersrörelse definieras enligt 1 kap. 4 c § LV som en verksamhet som består i att yrkesmässigt tillhandahålla investeringstjänster eller utföra investeringsverksamhet.

text: Enligt 2 kap. 1 § 6 LV får Finansinspektionen ge tillstånd för garantigivning avseende finansiella instrument och placering av finansiella instrument med ett fast åtagande. Garantigivning vid en emission kan innebära att ett

text: värdepappersinstitut gentemot emittenten utlovar att emissionen kommer att tecknas fullt ut, eller att institutet åtar sig att teckna de finansiella instrumenten för vidare spridning (jfr

text: prop. 2006/07:115 s. 310

text: Bedömning

text: Garantigivning avseende finansiella instrument är en investeringstjänst som riktas till företag som ger ut finansiella instrument, det vill säga emittenter. Ett emissionsgarantiavtal ingås mellan en emittent och en garant. Avtalet innebär att garanten, gentemot emittenten, åtar sig att teckna och betala för samtliga eller en viss andel finansiella instrument i en nyemission som inte tecknas av andra. Det som är avgörande för bedömningen av om det är fråga om en tillståndspliktig garantigivning är alltså avtalsförhållandet mellan emittenten och garanten.

text: Ett värdepappersinstitut som i enlighet med sitt tillstånd har ingått ett emissionsgarantiavtal med en emittent kan ingå avtal med en investerare för att hantera de risker som åtagandet medför för institutet. Det kan röra sig om optionsavtal eller andra jämförbara avtal, som innebär att investeraren åtar sig att köpa de finansiella instrumenten av värdepappersinstitutet om garantin infrias.

text: En investerare som i sin tur åtar sig att köpa de finansiella instrumenten av värdepappersinstitutet gör inte något åtagande i förhållande till emittenten som innebär att emissionen garanteras. Under sådana förhållanden behöver investeraren inte ha tillstånd för garantigivning avseende finansiella instrument enligt 2 kap. 1 § 6 LV.

text: Kontaktperson

text: Om du har frågor om detta ställningstagande, mejla .


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2018-08-27 Dnr 41359-2017 Serienummer 201818:06

text: Helt avstår från förvärvsarbete

text: Delvis avstår från förvärvsarbete

publisher: Försäkringskassan

title: Sjukpenninggrundande inkomst (SGI) under tid som försäkrad får graviditetspenning, närståendepenning, smittbärarpenning, tillfällig föräldrapenning eller föräldrapenning enligt 12 kap. 5 § socialförsäkringsbalken

org: fk

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: SGI-skydd gäller under tid då den försäkrade helt avstår från förvärvsarbete och får hel ersättning i form av - graviditetspenning, - närståendepenning, - smittbärarpenning, - tillfällig föräldrapenning, eller - föräldrapenning enligt

text: 12 kap. 5 § socialförsäkringsbalken

text: SGI-skydd gäller också för en försäkrad som arbetar och får någon av de förmåner som räknas upp i första stycket i lägre grad än hel, om han eller hon samtidigt arbetar i en omfattning som medför att han eller hon inte kan få förmånen i en högre omfattning.

text: Bakgrund och överväganden

text: Lagstiftaren har ansett att vissa livssituationer ska vara skyddsvärda och att en försäkrads SGI vid förvärvsavbrott därför inte ska sänkas i dessa fall trots att denne inte längre har någon inkomst av eget arbete. Denna regel utgör ett avsteg från den inkomstbortfallsprincip som gäller för socialförsäkringen. En förutsättning för att skyddsbestämmelserna ska gälla är att det innan förvärvsavbrottet antingen har fastställts en SGI eller att det fanns förutsättningar för att fastställa en SGI (jfr

text: 26 kap. 9 § socialförsäkringsbalken

text: , SFB).

text: SGI-skydden är beroende av vad den försäkrade gör under tiden för förvärvsavbrottet. SGI-skydd på olika grunder kan avlösa varandra och även löpa parallellt. I princip får det inte finnas något avbrott när flera SGI-skydd på olika grunder avlöser varandra. De befintliga SGI-skydden framgår av 26 kap. 11–18 §§ SFB och av praxis. SGI-skydden är konstruerade på olika sätt.

text: En försäkrad har SGI-skydd när denne inte förvärvsarbetar om arbetsförmågan är nedsatt med minst en fjärdedel på grund av sjukdom. SGI-skyddet omfattar hela SGI:n oavsett i vilken omfattning arbetsförmågan är nedsatt. Någon ersättning behöver inte lämnas för att SGI-skydd ska finnas, det räcker att arbetsförmågan är nedsatt på ett sätt som innebär att ersättning hade kunnat utbetalas (jfr

text: 26 kap. 17 §

text: SFB).

text: En förälder som, i enlighet med

text: föräldraledighetslagen (1995:854)

text: , är helt eller delvis tjänstledig för vård av barn har sin SGI skyddad fram till barnets ettårsdag (

text: 26 kap. 15 § första stycket

text: SFB).

text: SGI-skydd finns för föräldrar som är helt lediga från sina förvärvsarbeten och tar ut hel föräldrapenning eller har förkortade arbetstider och tar ut föräldrapenning som minst svarar mot arbetstidens nedsättning. I den utsträckning uttaget av föräldrapenning inte svarar mot arbetstidens nedsättning bestäms SGI:n genom att den beräknas med ledning av inkomsterna från det aktuella arbetet. Om en försäkrad får partiell föräldrapenning och inte arbetar resterande del saknas därför rätt till SGIskydd.

text: Däremot är det i dagsläget oklart om SGI-skydd finns under tid som en person får förmåner i form av graviditetspenning, närståendepenning, smittbärarpenning, tillfällig föräldrapenning eller föräldrapenning enligt

text: 12 kap. 5 §

text: SFB, det vill säga i situationer då föräldern egentligen inte vårdar barnet men ändå har rätt till föräldrapenning. Eftersom det inte finns någon tydlig reglering av SGI-skyddet i dessa situationer finns det en osäkerhet kring frågan och hur skyddsreglerna ska användas. För att säkerställa att skyddsreglerna för SGI tillämpas på ett enhetligt sätt inom hela Försäkringskassans organisation finns det därför behov av ett rättsligt ställningstagande.

text: Eftersom syftet med dagersättningsförmåner är att ersätta inkomstbortfall är det både logiskt och rimligt att anse att SGI-skydd finns när en försäkrad får en förmån som baseras på SGI. En annan tolkning skulle medföra att en försäkrad aldrig skulle kunna få någon sådan förmån utbetalad eftersom personen så snart han eller hon börjar ta ut någon av ovan uppräknade förmåner förlorar sin SGI och därmed inte kan få någon ersättning utbetald.

text: Det finns också stöd för den här tolkningen i förarbetsuttalanden och praxis.

text: SGI-utredningen anförde att SGI utgör beräkningsunderlag för bl.a. sjukpenning. Det fick därför enligt utredningens mening anses självklart att den enskilde omfattas av SGI-skydd när det uppkommer en sådan situation som försäkringen ska ge skydd vid, det vill säga sjukdom. Enligt SGIutredningens mening var detta självklart även i andra situationer, till

text: exempel vid tillfällig föräldrapenning. (Jfr delrapporten "Ett vägval för framtidens sjukpenningskydd" under kapitelrubriken Några bakgrundsfakta, bilaga till

text: SOU 2003:50 s. 42

text: Kammarrätten i Stockholm ansåg i en dom att tillfällig föräldrapenning var en förmån som var ekonomiskt jämförbar med sjukpenning. Försäkringskassan delade inte kammarrättens bedömning i den delen, men ansåg att den försäkrades SGI ändå borde vara skyddad eftersom den försäkrade hade fått tillfällig föräldrapenning. Försäkringskassan överklagade därför inte domen. (KRNS 938-07)

text: SGI-skydd bör även gälla under tid då den försäkrade delvis avstår från förvärvsarbete och får någon av de i första stycket uppräknade förmånerna i en omfattning som svarar minst mot arbetstidens nedsättning. Ett sådant synsätt ligger i linje med det som utvecklats i praxis vad gäller SGI-skydd från och med barnets ettårsdag för föräldralediga med föräldrapenning.

text: Med hänsyn till att ett avstående från förvärvsarbete inte alltid stämmer överens med förmånernas ersättningsnivåer skulle det vara oskäligt att inte ge skydd även för den del av avståendet från förvärvsarbetet som inte berättigar till ersättning när detta beror enbart på att ersättning bara kan beviljas för hela fjärdedelar eller en hel åttondel av arbetstiden. Det innebär att om en försäkrad får partiell graviditetspenning, närståendepenning, smittbärarpenning, tillfällig föräldrapenning eller föräldrapenning enligt

text: 12 kap. 5 §

text: SFB och inte arbetar till hela den resterande delen av arbetstiden, finns rätt till SGI-skydd, om den försäkrade arbetar en så stor del av sin arbetstid att förmånen inte skulle kunna beviljas i högre omfattning.

text: Skyddet bör dock inte gälla när den försäkrade inte ansökt om en av dessa förmåner men skulle ha haft rätt till en viss förmån om denne hade ansökt om sådan.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 26 kap. 9 §

text: SFB

text: SOU 2003:50

text: KRNS 938-07

text: Eva Nordqvist

text: Serdar Gürbüz


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2005-06-20 Dnr 84615-2005 Serienummer 2005:06

title: Tillfällig föräldrapenning när föräldrar saknas eller är avlidna – föräldrabegreppet

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av bl.a. nya laghänvisningar beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: När ett barns föräldrar saknas eller har avlidit efter en olycka eller sjukdom bör den person som tar hand om barnet, i avvaktan på att socialnämnden beslutar om placering i familjehem eller på att frågan om vårdnadshavare slutligt avgörs, kunna likställas med sådan försäkrad som avses i

text: 11 kap. 5 § första stycket 2 socialförsäkringsbalken

text: (SFB) vid bedömningen av rätten till tillfällig föräldrapenning.

text: Bakgrund och överväganden

text: Det finns behov av ställningstaganden till hur Försäkringskassan ska tillämpa bestämmelserna om föräldrabegreppet när ett barn, vars föräldrar saknas eller har avlidit efter en olycka eller sjukdom, behöver tas om hand av en annan person för tid innan socialnämnden hunnit besluta om placering i familjehem eller ny vårdnadshavare har utsetts.

text: Barnet kan i sådana situationer tas om hand av släkt eller vänner till familjen. Den person som tar hand om barnet kan, om barnet t.ex. blir sjukt, behöva vara ledig från förvärvsarbete för att vårda barnet. Av

text: 8 § föräldraledighetslagen (1995:584)

text: framgår att under tid då en arbetstagare får tillfällig föräldrapenning enligt 13 kap. 8, 9, 16, 20, 22, 26, 27, 30 och 31 a §§ SFB har arbetstagaren rätt till ledighet.

text: Enligt bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning likställs med förälder även en familjehemsförälder. Med familjehemsförälder avses den som har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i ett enskilt hem som inte tillhör någon av barnets föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om barnet. (2 kap. 16 § och 11 kap. 5 § första stycket 2 SFB)

text: En person som i en krissituation tar hand om ett barn som mist sina ordinarie vårdnadshavare, i avvaktan på att socialnämnden har hunnit besluta om placering i familjehem eller ny vårdnadshavare har utsetts, bör kunna likställas med försäkrad som avses i

text: 11 kap. 5 § första stycket 2

text: SFB. I och med att personen likställs med en familjehemsförälder som har tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem får han eller hon en egen rätt till tillfällig föräldrapenning. Av ställningstagandet framgår att

text: det är fråga om en mycket speciell situation, som inte kan förekomma särskilt ofta.

text: Även om en person med stöd av det rättsliga ställningstagandet kan likställas med en person som tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem måste givetvis övriga villkor vara uppfyllda för rätt till tillfällig föräldrapenning enligt

text: 13 kap.

text: SFB.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: Detta rättsliga ställningstagande avser

text: 11 kap. 5 § första stycket 2

text: SFB. Av bestämmelsen framgår att vid tillämpning av bestämmelserna om tillfällig föräldrapenning i 13 kap. 16, 20, 22, 26, 27, 30 och 31 a §§ SFB likställs med förälder även en familjehemsförälder som tagit emot ett barn för stadigvarande vård och fostran i sitt hem.

text: Den tillfälliga föräldrapenningen omfattas av Rådets förordning

text: (EG) nr 883/2004

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen och förordning

text: (EEG) nr 1408/71

text: om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen och betraktas som en familjeförmån (RegR-dom 2918-2001, är refererad

text: RÅ 2003 ref. 65

text: ). Som en följd av att den tillfälliga föräldrapenningen anses som en familjeförmån enligt förordning 883/2004 och 1408/71 kan tillfällig föräldrapenning utges för vård av ett barn som blir sjukt under en tillfällig vistelse i annat EU-land på samma sätt som om barnet insjuknat i Sverige.

text: Astrid Christiernsson Inger Axe


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2005-06-29 Dnr 94539-2005 Serienummer 2005:7

title: Anpassning av sjukpenninggrundande inkomst (SGI) efter löneutvecklingen inom yrkesområdet för arbetslösa

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av bl.a. nya laghänvisningar beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: När Försäkringskassan anpassar SGI efter löneutvecklingen inom yrkesområdet för arbetslösa ska anpassningen göras med hjälp av konsumentprisindex (KPI). Anpassningen ska göras med den procentuella förändringen i det allmänna prisläget räknat från det senast fastställda talet för KPI vid anpassningstidpunkten jämfört med motsvarande tal tolv månader dessförinnan.

text: Oavsett om det är frågan om en anpassning enligt tidigare bestämmelser om löneutveckling inom yrkesområdet eller en omräkning med hjälp av KPI enligt de regler som gäller från och med den 1 juli 2005 ska anpassningen eller omräkningen göras tidigast när det gått ett år

text: - från det datum då anställningen upphörde, eller - från det senaste datum då SGI därefter fastställts.

text: Om anpassningen avser flera år görs anpassningen per år räknat ett år från den senaste anpassningen. En anpassning får inte leda till en sänkning av SGI.

text: Denna tillämpning blir aktuell när Försäkringskassan ska fastställa en SGI som ska läggas till grund för ersättning från och med en tidpunkt efter den 30 juni 2005.

text: Bakgrund

text: Behov av rättsligt ställningstagande

text: Det finns behov av ett rättsligt ställningstagande som talar om hur och när anpassning av SGI efter löneutvecklingen inom yrkesområdet ska göras för arbetslösa som före arbetslösheten var anställda.

text: Huvudregel

text: SGI är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att tills vidare få för eget arbete i Sverige. När han eller hon gör ett avbrott i sitt arbete kan bestämmelserna om SGI-skydd bli tillämpliga. Under tid med

text: SGI-skydd ska SGI beräknas med utgångspunkt i förhållandena närmast före avbrottet. (

text: 25 kap. 2 §

text: och

text: 26 kap. 9 §

text: socialförsäkringsbalken

text: [SFB])

text: Anpassning av SGI före den 1 juli 2005

text: Den fastställda SGI:n får anpassas efter löneutvecklingen inom den försäkrades yrkesområde under förutsättning att hans eller hennes SGI omfattas av SGI-skydd (3 § Riksförsäkringsverkets föreskrifter [

text: RFFS 1998:12

text: ] i dess lydelse före den 1 juli 2005). Något stöd för att på motsvarande sätt anpassa SGI för egen företagare finns inte.

text: När en person är arbetslös efter en period med sjukersättning eller aktivitetsersättning ska hans eller hennes SGI motsvara den SGI som personen var berättigad till omedelbart före en eller flera sådana perioder. SGI ska dessutom anpassas efter löneutvecklingen inom yrkesområdet. Detta gäller tid före 65 års ålder och till den del den arbetslöse är beredd att anta erbjudet arbete i en omfattning som svarar mot närmast föregående förvärvsarbete. (3 kap. 5 c § i den upphävda lagen [1962:381] om allmän försäkring [AFL] i dess lydelse före den 1 juli 2005)

text: Om den försäkrades SGI har sänkts när barnet fyllt ett år ska föräldrapenningen ändå beräknas lägst på den SGI som gällde innan sänkningen eller den högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet därefter föranleder. Detta gäller fram till dess att barnet fyller två år och under förutsättning att föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av barn. (4 kap. 6 § sjätte stycket AFL i dess lydelse före den 1 juli 2005)

text: Av de bestämmelser om anpassning efter löneutvecklingen inom yrkesområdet som gällt fram till den 1 juli 2005 framgår alltså endast att anpassning får göras men inte hur eller när den i så fall ska göras. Inte heller praxis ger någon klar ledning för hur detta ska göras.

text: Bestämmelserna om anpassning efter löneutvecklingen inom den försäkrades yrkesområde har inte tillämpats på ett likformigt sätt. Det har varit både komplicerat och tidskrävande att utreda löneutvecklingen för den som är arbetslös. Det är huvudsakligen tre orsaker som har bidragit till nuvarande situation.

text: Den främsta orsaken är att det har saknats författningsbestämmelser om hur löneutvecklingen för arbetslösa ska beräknas.

text: En annan orsak är att rättsläget är oklart eftersom något avgörande från högsta instans i frågan inte finns. Domar från kammarrätterna visar att synen på löneutveckling för arbetslösa är splittrad. Det förekommer olika uppfattningar hos domstolarna om SGI ska anpassas efter generella löneökningar eller genomsnittliga påslag inom yrkesområdet.

text: Den tredje orsaken är att det numera är mindre vanligt med avtal på arbetsmarknaden som innehåller garantier för en viss löneutveckling för den enskilde. Vidare ger begreppet yrkesområde inte lika klara avgränsningar i dag som det gjorde tidigare.

text: Dessa orsaker har medfört att ett antal olika modeller för beräkning har kommit att tillämpas. En mer strikt variant har endast räknat med löneutveckling som faktiskt kunnat gälla för en person, s.k. generella lönetillägg. Men även för denna grupp har det funnits osäkerhet om personens tillhörighet till en viss yrkesgrupp eller avtalsområde. Från denna variant av löneutvecklingsberäkning har sedan olika modeller vuxit fram med bl.a. genomsnittsberäkningar.

text: Omräkning av SGI från och med den 1 juli 2005

text: När SGI ska omräknas för en arbetslös eller i vissa fall för en egen företagare med inkomst av annat förvärvsarbete ska det göras med hjälp av KPI.

text: Förändringen av KPI under den närmaste tolvmånadersperioden före omräkningstidpunkten ska ligga till grund för omräkningen. Omräkningstidpunkten för den som exempelvis haft en anställning infaller tidigast när det gått ett år sedan anställningen upphörde. Därefter görs omräkningen årligen räknat ett år från den senaste omräkningen. (26 kap. 28–31 §§ SFB eller, för tid före den 1 januari 2011, 3 kap. 5 d § AFL)

text: Omräkning ska också göras för den som är arbetslös efter en period med sjukersättning eller aktivitetsersättning (

text: 26 kap. 22 a §

text: SFB eller, för tid före den 1 januari 2011, 3 kap. 5 c § AFL).

text: För en förälder som helt eller delvis saknar anställning ska enligt

text: 12 kap. 28 §

text: SFB den SGI som föräldrapenningen beräknas på omräknas på sätt som anges i 26 kap. 28–31 §§ SFB. För tid före den 1 januari 2011 gäller 3 kap. 5 d § AFL.

text: Vid omräkning enligt 3 kap. 5 c § AFL ska omräkning av den nya SGI:n för varje helt år som infallit före den 1 juli 2005 göras med utgångspunkt i löneutvecklingen inom yrkesområdet. (4 kap. 6 och 7 §§ lagen [2010:111] om införande om

text: socialförsäkringsbalken

text: Med anledning av att bestämmelserna om omräkning enligt KPI infördes, upphävdes 3 § (

text: RFFS 1998:12

text: ) från och med den 1 juli 2005. I en övergångsbestämmelse anges dock att i fråga om löneutveckling för arbetslösa som avser tid före ikraftträdandet gäller 3 § i dess äldre lydelse. Det innebär att SGI anpassas efter löneutvecklingen inom den försäkrades yrkesområde.

text: Hur ska SGI anpassas för arbetslösa för tid före den 1 juli 2005?

text: Det går inte att bortse från det faktum att vissa personer kan anse sig få en lägre uppräkning av SGI med en KPI-beräkning jämfört med en beräkning enligt den tidigare tillämpningen. Förutsättningarna är dock att personen dels kan tydligt beskriva sitt yrkesområde dels kan hänvisa till ett avtal som med största sannolikhet skulle ha gett personen en löneförändring. Andra kan i stället anse att de med KPI-beräkning får en rimlig förbättring av SGI trots att de har svårt att visa vilken löneutveckling de eventuellt skulle ha haft. Med hänsyn till att arbetsmarknaden allt oftare ger individuella avtal blir orättvisan stor jämfört med den som har ett arbete att grunda sin SGI på. Denna situation har lagstiftaren valt att ta bort för att i stället införa en enhetlig modell för alla dem som inte har ett faktiskt arbete att basera löneutvecklingen på.

text: Bestämmelserna om omräkning och de tidigare föreskrifterna om anpassning efter löneutveckling kommer att tillämpas samtidigt under en längre övergångsperiod. För att lindra effekterna av att två regelsystem kommer att tillämpas samtidigt är det viktigt att ta fram en enhetlig modell för hur och när anpassning av SGI efter löneutvecklingen inom yrkesområdet ska göras. Modellen bör utformas så att den ger en likformig och rättvis tillämpning och samtidigt underlättar handläggningen.

text: Såvitt avser tid före den 1 juli 2005 gäller alltså bestämmelsen i

text: 3 §

text: RFFS (

text: ) i dess äldre lydelse. Bestämmelsen anger inte hur anpassningen till löneutvecklingen ska göras utan endast att en sådan anpassning får ske. Bristen på närmare reglering har lett till en mycket olikformig tillämpning i Försäkringskassan och domstolarna. Som beskrivs ovan är det numera mindre vanligt med löneavtal som innehåller garantier för en viss löneutveckling för den enskilde. Till detta kommer att det ofta kan vara svårt att avgöra till vilket yrkesområde en arbetslös hör.

text: Det är därför rimligt att även för anpassning som avser tid före den 1 juli 2005 välja samma modell för anpassning som lagstiftaren valt för omräkning enligt 26 kap. 28–31 §§ SFB, tidigare 3 kap. 5 d § AFL. Det vill säga att anpassningen görs med hjälp av KPI. Detta ger en likformig och rättvis tillämpning och underlättar också handläggningen.

text: När ska anpassning av SGI göras?

text: Enligt bestämmelsen infaller omräkningstidpunkten för den som exempelvis haft en anställning tidigast när det gått ett år sedan anställningen upphörde. Därefter görs omräkningen årligen räknat ett år från den senaste omräkningen. (26 kap. 28–31 §§ SFB)

text: Genom detta rättsliga ställningstagande knyts anpassningen av SGI för arbetslösa till KPI även för tid före den 1 juli 2005. Detta innebär att anpassning även i dessa fall ska göras tidigast när det gått ett år från det datum då anställningen upphörde, eller från det senaste datum då SGI därefter fastställdes.

text: Aktuella bestämmelser

text: 12 kap. 28 §

text: och

text: 26 kap.

text: 31 §§

text: socialförsäkringsbalken

text: 4 kap.

text: och

text: 7 §§

text: lagen (

text: ) om införande av

text: socialförsäkringsbalken

text: 3 kap. 5 c § första stycket

text: och

text: 5 d §

text: samt

text: 4 kap.

text: 6 § sjätte

text: och

text: sjunde styckena

text: i den upphävda lagen (

text: ) om allmän försäkring •

text: 3 §

text: Riksförsäkringsverkets föreskrifter (

text: RFFS 1998:12

text: ) om sjukpenninggrundande inkomst i dess lydelse före den 1 juli 2005. • Övergångsbestämmelse till Försäkringskassan föreskrifter FKFS (

text: ) om ändring i Riksförsäkringsverkets föreskrifter (

text: RFFS 1998:12

text: ) om sjukpenninggrundande inkomst

text: Astrid Christiernsson Olle Stare


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2006-03-21 Dnr 10536-2006 Serienummer 2006:04

title: Regelbundet återkommande behov inom assistansersättningen

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av nya laghänvisningar och begrepp beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Behov av personlig assistans för aktiviteter som är inplanerade och regelbundet återkommande ska ingå i bedömningen av rätten till assistansersättning medan behov som bedöms vara av mer tillfällig natur inte ingår i bedömningen.

text: Med regelbundet återkommande avses till exempel behov som uppstår med anledning av

text: • semesteruppehåll eller lov inom barnomsorg, skola och daglig verksamhet,

text: • lov för studerande i eftergymnasial utbildning och

text: • den försäkrades semesterledighet.

text: Om verksamheten däremot är stängd av andra skäl t.ex. akut på grund av sjukdom, strejk eller liknande är behovet av personlig assistans under motsvarande tid tillfälligt och ska inte ingå i bedömningen av rätten till assistansersättning.

text: För att behov, som bedöms som regelbundet återkommande, ska ingå i bedömningen gäller att förutsättningarna för rätten till assistansersättning i övrigt är uppfyllda.

text: Bakgrund

text: Det finns behov av ställningstagande till hur Försäkringskassan ska tillämpa

text: 51 kap.

text: och

text: 9 §§

text: socialförsäkringsbalken

text: (SFB) när det gäller vad som ingår i behovet av personlig assistans i den dagliga livsföringen.

text: Enligt förarbetena ska assistansersättningen bara täcka stadigvarande behov. Om en person behöver tillfälligt utökad hjälp bör behovet av utökad assistans prövas av kommunen inom ramen för lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). (

text: Prop. 1992/93:159

text: Stöd och service till vissa funktionshindrade, s. 70).

text: Med tillfälligt utökat behov av personlig assistans menas i första hand en utökning av assistansen som beror på en tillfällig förändring i personens tillvaro och som gör att det behövs mer assistans eller fler personer för att tillgodose behovet. En semesterresa kan medföra ett tillfälligt utökat behov likväl som deltagande i en verksamhet för en kortare period. Rör det sig om en mer varaktig förändring får ställning tas till om det finns rätt till assistansersättning. (Socialstyrelsens allmänna råd 1994:1, s. 58).

text: Det är alltså bara det utökade behovet av assistans i situationer av tillfällig karaktär, som kan tillgodoses av kommunen. Däremot kan den funktionshindrade personen exempelvis resa på semester och utnyttja sina redan beviljade assistanstimmar. Detta gäller semesterresor såväl inom Sverige som utomlands.

text: Syftet med personlig assistans är bland annat att leva ett liv så likt andra som möjligt. Assistansersättningen ska täcka stadigvarande behov. I det ingår regelbundet återkommande behov av personlig assistans. Detta innebär att behov som kan anses vara inplanerade och på sätt utgöra en återkommande händelse bör ingå i bedömningen av rätten till assistansersättning medan behov som bedöms vara av mer tillfällig natur inte ingår i bedömningen.

text: Personer som vistas inom barnomsorg, skola och daglig verksamhet och som inte har särskilda skäl för att beviljas assistansersättning kan ha ett förändrat behov av assistansersättning när dessa verksamheter stänger eller har semesteruppehåll. Sådana behov bör inte räknas som tillfälliga utan bör ingå i bedömningen av rätten till assistansersättning under förutsättning att kraven för rätt till assistansersättning i övrigt är uppfyllda.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: Detta ställningstagande avser tillämpningen av 51 kap. 2, 3 och 9 §§ SFB. .

text: Stig Orustfjord

text: Åsa Lantz


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2006-03-24 Dnr 11113-2006 Serienummer 2006:5

text: När är förordningen tillämplig?

text: Svenska bestämmelser om beräkning av antagen pensionsbehållning

text: Bestämmelser i förordning 1408/71 om beräkning av pension

text: Med fullgjorda försäkringsperioder förstås försäkringsperioder fullgjorda före försäkringsfallet. När det gäller efterlevandepension betyder detta försäkringsperioder fullgjorda till och med året före dödsfallsåret.

text: Hur ska Försäkringskassan beräkna en antagen pensionsbehållning när försäkringsperioder fullgjorda i andra medlemsstater beaktas?

title: Beräkning av antagen pensionsbehållning när den avlidne har arbetat i ett annat medlemsland inom EU/EES eller i Schweiz och försäkringsperioder fullgjorda i dessa länder beaktas

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Den antagna pensionsbehållningen ska beräknas utifrån förhållandet mellan antalet försäkringsperioder fullgjorda i Sverige och det totala antalet försäkringsperioder fullgjorda i alla berörda medlemsländer inom EU/EES och i Schweiz. Med fullgjorda försäkringsperioder menas försäkringsperioder fullgjorda till och med året före dödsfallsåret.

text: Bakgrund

text: Vid beräkning av efterlevandepension förutsätter rätten till antagen pensionsbehållning att den avlidne kan tillgodoräknas pensionsrätt för inkomstpension för minst tre av de fem kalenderår som närmast har föregått dödsfallet (ramtiden). Om den avlidne har arbetat i ett annat medlemsland inom EU/EES eller i Schweiz under ramtiden kan det hända att kvalifikationsvillkoret inte är uppfyllt. I sådant fall blir efterlevandepensionen lägre på grund av att den avlidne har arbetat i ett annat medlemsland inom EU/EES eller i Schweiz under ramtiden. (I fortsättningen används begreppet medlemsstat som en gemensam beteckning för dessa länder.)

text: Mot bakgrund av detta har Sverige lämnat in en begäran till kommissionen om att få en anteckning med följande innehåll införd i bilaga VI till

text: rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971

text: om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen (nedan kallad förordning 1408/71). ”När det gäller beräkning av antagen pensionsbehållning för inkomstgrundad efterlevandepension (Lag 2000:461) skall, om kravet i den svenska lagstiftningen på pensionsrätt för minst tre av de fem kalenderår som närmast föregått dödsfallet (ramtiden) inte är uppfyllt hänsyn tas även till försäkringsperioder fullgjorda i andra medlemsstater som om de var fullgjorda i Sverige. Försäkringsperioderna i de andra medlemsstaterna ska anses vara baserade på genomsnittet av de svenska pensionsunderlagen. Om det endast finns ett år i Sverige med pensionsunderlag skall varje försäkringsperiod i en annan medlemsstat anses uppgå till motsvarande belopp.”

text: Det är nödvändigt att närmare bestämma hur antagen pensionsbehållning ska beräknas när försäkringsperioder fullgjorda i andra medlemsstater ska beaktas. Förarbetsuttalanden och vägledande rättspraxis saknas. Det är inte uppenbart hur förordningens bestämmelser ska tillämpas på den nya svenska efterlevandepensionen. Därför behövs det ett rättsligt ställningstagande.

text: Förordning 1408/71 är tillämplig om den avlidne

text: • har varit försäkrad som anställd eller egenföretagare i en annan medlemsstat och

text: • har omfattats av förordningens personkrets eller om den efterlevande omfattas av förordningens personkrets.

text: Förutom svenska medborgare omfattas medborgare i de andra medlemsstaterna. I vissa fall kan förordningen vara tillämplig trots att både den avlidne och den efterlevande är medborgare i ett land utanför EU/EES eller Schweiz (rådets förordning [EG] nr 859/2003 av den 14 maj 2003 om utvidgning av bestämmelserna i förordning [EEG] nr 1408/71 och förordning [EEG] nr 574/72 till att gälla de medborgare i tredje land som enbart på grund av sitt medborgarskap inte omfattas av dessa bestämmelser).

text: I beräkningsunderlaget till omställnings- och barnpension kan det ingå en antagen pensionsbehållning. Det innebär att Försäkringskassan beräknar pensionen inte bara efter den avlidnes faktiskt intjänade pensionsrätter, utan även efter den pensionsrätt som den avlidne skulle ha kunnat få från och med dödsfallsåret till och med det år han eller hon skulle ha fyllt 64 år om han eller hon inte avlidit (dvs. antagen pensionsbehållning) (5 kap. 1 § lagen [2000:461] om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn [EPL]).

text: Det kan bli aktuellt att beräkna antagen pensionsbehållning för omställnings- och barnpension om

text: • den avlidne var född 1938 eller senare, och

text: • dödsfallet har inträffat 1 januari 2003 eller senare.

text: (5 kap. 1 § EPL och 1 § lagen [2000:462] om införande av lagen [2000:461] om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn).

text: En förutsättning för att den antagna pensionsbehållningen ska ingå i beräkningsunderlaget är att den avlidne kan tillgodoräknas pensionsrätt för inkomstpension för minst tre av de fem kalenderår som har närmast föregått

text: dödsfallet (ramtiden) (5 kap. 4 § EPL). Om den avlidne har arbetat i en annan medlemsstat under ramtiden kan det hända att han eller hon inte har minst tre år med pensionsrätt i Sverige. I sådant fall beräknas pensionen endast efter den avlidnes faktiskt intjänade pensionsrätter, eftersom det saknas rätt till antagen pensionsbehållning.

text: När det finns rätt till antagen pensionsbehållning beräknas denna utifrån ett belopp som motsvarar medeltalet av de pensionsgrundande inkomster och/eller de pensionsgrundande belopp som kan tillgodoräknas den avlidne under ramtiden. När medeltalet beräknas bortser man från de två år för vilka beloppen är högst respektive lägst. (5 kap. 5 § EPL jämförd med 4 kap. 2 § lagen [1998:674] om inkomstgrundad ålderspension)

text: När någon sammanläggning av svenska försäkringsperioder med perioder fullgjorda i andra medlemsstater inte har behövt göras för att bevilja rätt till förmånen gäller följande. En jämförelse ska ske mellan

text: • en beräkning enligt den egna lagstiftningen och

text: • en beräkning enligt förordningens bestämmelser.

text: Den enskilde har därefter rätt till det högsta beloppet (artikel 46.1 och 46.3 i förordning 1408/71).

text: En beräkning enligt förordningens bestämmelser innebär att man beräknar ett teoretiskt belopp som grundar sig på samtliga försäkringsperioder inom hela gemenskapen. Pensionen ska med andra ord beräknas som om den avlidne hade fullgjort samtliga perioder i Sverige istället för i andra medlemsstater. Detta belopp ska sedan omräknas utifrån förhållandet mellan antalet försäkringsperioder fullgjorda i Sverige och det totala antalet försäkringsperioder fullgjorda i de berörda medlemsstaterna (den så kallade prorata temporis principen) (artikel 46.2 i förordning 1408/71 till vilken

text: artikel 46.1 a

text: ii i förordningen hänvisar). Principen innebär att kostnaderna för den teoretiskt beräknade pensionen fördelas mellan medlemsstaterna i förhållande till antalet år med inbetalda avgifter. Därmed får man fram det belopp som faktiskt ska utbetalas till den försäkrade (det faktiska beloppet).

text: Vidare gäller att om förmåner enligt en medlemsstats lagstiftning beräknas på grundval av genomsnittliga inkomster ska sådana genomsnittliga tal

text: fastställas enbart på grundval av de försäkringsperioder som har fullgjorts enligt denna stats lagstiftning eller bruttoinkomster som personen haft under enbart dessa perioder (artikel 47.1 c i förordning 1408/71).

text: En beräkning enligt de svenska bestämmelserna innebär att den antagna pensionsbehållningen blir noll kronor när kvalifikationsvillkoret inte är uppfyllt (5 kap. 4 § EPL).

text: En beräkning enligt förordningens bestämmelser, enligt vilka man ska ta hänsyn till samtliga perioder inom hela gemenskapen, innebär däremot att en antagen pensionsbehållning ska beräknas om kvalifikationsvillkoret anses uppfyllt genom sammanläggning med försäkringsperioder i andra medlemsstater (artikel 46.2 a i förordning 1408/71). Detta är också innehållet i den bilageanteckning som Sverige har begärt ska införas i förordningen.

text: Det innebär att för den som under ramtiden fullgjort försäkringsperioder i andra medlemsstater ska Försäkringskassan räkna ut en antagen pensionsbehållning med hjälp av sådana försäkringsperioder. Enligt bilageanteckningen ska dessa försäkringsperioder anses vara baserade på ett belopp som motsvarar genomsnittet av de svenska pensionsunderlagen under ramtiden.

text: Det måste anses förenligt med förordningens bestämmelser om prorata beräkning att den antagna pensionsbehållningen sedan beräknas enligt ställningstagandet dvs. utifrån förhållandet mellan antalet försäkringsperioder fullgjorda i Sverige och det totala antalet försäkringsperioder fullgjorda i alla berörda medlemsstater. Med fullgjorda försäkringsperioder avses försäkringsperioder fullgjorda före försäkringsfallet, vilket i det här fallet innebär försäkringsperioder fullgjorda till och med året före dödsfallsåret.

text: Med en sådan beräkning blir resultatet mer fördelaktigt för den försäkrade än om Försäkringskassan bara skulle tillämpa den svenska lagstiftningen, enligt vilken den antagna pensionsbehållningen hade varit noll kronor. Vidare betyder det att den antagna pensionsbehållningen, och därmed också den högre efterlevandepension som detta leder till, relateras till antalet år som avgifter har inbetalats till pensionssystemet för den avlidne.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: Detta rättsliga ställningstagande avser 5 kap. 4 § första stycket EPL, föreslagen punkt 4 a till punkten X. Sverige i bilaga VI till rådets förordning

text: 1408/71 samt artiklarna

text: och

text: i förordningen.

text: Stig Orustfjord

text: Heli Artell Wiklund


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2006-03-29 Dnr 4177-2006 Serienummer 2006:07

title: Tillfälligt ändrade förhållanden för person som uppbär handikappersättning

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av nya laghänvisningar och begrepp beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Rätten till handikappersättning behöver inte omprövas om en person under högst 6 månader har lägre merkostnader eller ett minskat hjälpbehov.

text: Bakgrund

text: Omprövning av rätten till handikappersättning ska ske när förhållanden som påverkar behovet av handikappersättning har ändrats (

text: 50 kap. 14 § socialförsäkringsbalken

text: [SFB])

text: Det förekommer att hjälpbehov och merkostnader tillfälligt förändras. Det finns behov av att förtydliga när förändringen av hjälpbehovet och merkostnaderna är så tillfälligt att det inte krävs en ny bedömning av rätten till handikappersättning.

text: Handikappersättningen utgör en schabloniserad ersättning. Det är ingen merkostnadsersättning i den meningen att förmånens belopp exakt bestäms efter behovet i varje enskilt fall. En schabloniserad ersättning bör inte rimligen ändras med alltför korta tidsmellanrum allteftersom de individuella behoven skiftar.

text: Personer som vårdas på institution kortare tid än 6 månader har rätt till handikappersättning trots att hjälpbehov och merkostnader då troligtvis inte är av samma omfattning som vid vistelse i hemmet. Först om institutionsvistelsen är längre än 6 månader eller förväntas bli längre än 6 månader ändras rätten till löpande utbetalning av handikappersättning. (

text: 106 kap. 23 §

text: SFB jämförd med

text: 106 kap. 9 §

text: SFB).

text: För personer som tillfälligt vistas utomlands kan utbetalning av handikappersättning fortsätta under 12 månader om vistelsen är inom annat EU-land och i övriga fall kan utbetalning ske under 6 månader. Detta trots att merkostnaderna sannolikt inte är av samma omfattning som vid vistelse i Sverige. (5 kap. 3, 13 och 14 §§ SFB och Europaparlamentets och rådets förordning [EG] nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen eller Rådets förordning [EEG] 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare och deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen).

text: Det är rimligt att ett tillfälligt minskat hjälpbehov eller tillfälligt minskade merkostnader inte heller i andra situationer leder till en omedelbar omprövning av ersättningen. Med utgångspunkt från de ovan beskrivna bestämmelserna bör ett minskat hjälpbehov eller minskade merkostnader under högst 6 månader kunna anses vara av så tillfällig natur att en omprövning av rätten till handikappersättning inte behöver göras.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 5 kap. 3, 13 och 14 §§, 50 kap. 4–7 §§ samt 106 kap. 9 och 23 §§ SFB

text: Rådets förordning

text: (EEG) 1408/71

text: om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare och deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen.

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen.

text: Stig Orustfjord

text: Christine Liljendahl


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2006-03-31 Dnr 113607-2005 Serienummer 2006:8

title: Underhållsstöd – rätten till underhållstöd när barn försvunnit eller förts bort

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av bl.a. nya laghänvisningar och begrepp beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: Underhållsstöd - rätten till underhållstöd när barn försvunnit eller förts bort

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Detta ställningstagande ersätter det rättsliga ställningstagandet (

text: ) Underhållsstöd – rätten till underhållsstöd när ett barn försvunnit eller förts bort.

text: När ska varaktigt boende anses ha upphört om ett barn försvinner i samband med en naturkatastrof eller under andra liknande omständigheter?

text: När ett barn försvunnit ska utbetalningen av underhållsstöd innehållas interimistiskt . Om utredningen visar att omständigheterna är sådana att det är sannolikt att barnet inte kommer tillbaka, ska slutligt beslut om indragning fattas. Visar utredningen att det är mera sannolikt att barnet kan komma tillbaka ska underhållsstödet fortsatt innehållas interimistiskt . Om barnet inte kommit tillbaka inom tre månader ska det interimistiska beslutet ersättas med ett slutligt beslut.

text: När ska varaktigt boende anses ha upphört när barnet förts bort av den

text: andra föräldern?

text: När ett barn förts bort och bor med den tidigare bidragsskyldige föräldern, och han eller hon är vårdnadshavare för barnet, ska underhållsstödet dras in. Om barnet förts bort från en förälder som är ensam vårdnadshavare och han eller hon agerar för att få tillbaka barnet ska underhållsstödet i stället hållas inne interimistiskt. Om barnet inte kommit tillbaka inom tre månader ska det interimistiska beslutet ersättas med ett slutligt beslut.

text: Bakgrund och överväganden

text: Rätt till underhållsstöd finns endast så länge barnet bor varaktigt och är folkbokfört hos boföräldern eller hos en av föräldrarna vid växelvist boende. Det innebär att så snart dessa förutsättningar inte längre är uppfyllda upphör rätten till stödet. Det strikta kravet att barnet måste bo hos boföräldern beror på att underhållsstödet ska täcka den bidragsskyldiga förälderns del av barnets försörjning (

text: 17 kap.

text: och

text: 4 §§

text: socialförsäkringsbalken

text: [SFB]). Underhållsstöd lämnas till och med den månad under vilken barnet fyllt 18

text: år eller till och med den tidigare månad under vilken rätt till stöd annars upphört (

text: 18 kap. 13 §

text: SFB).

text: En förälder ska uppfylla sin underhållsskyldighet genom att betala underhållsbidrag, om föräldern 1. inte har vårdnaden om barnet och inte heller bor varaktigt tillsammans med barnet, eller 2. har vårdnaden om barnet gemensamt med den andra föräldern men barnet varaktigt bor tillsammans med endast den andra föräldern (

text: 7 kap. 2 § föräldrabalken

text: [FB]).

text: Försäkringskassan ska ompröva rätten till underhållsstödet, om något har inträffat som gör att stödet inte ska lämnas eller lämnas med ett mindre belopp (

text: 18 kap. 33 §

text: SFB). Om det finns sannolika skäl att underhållsstöd ska dras in eller minskas, kan Försäkringskassan besluta att stödet inte ska betalas ut eller betalas ut med ett lägre belopp till dess slutligt beslut meddelas (

text: 112 kap. 3 §

text: SFB).

text: I samband med naturkatastrofen i Asien aktualiserades frågan om när ett barn som saknas inte längre ska anses bo varaktigt hos boföräldern eller har växelvist boende.Denna fråga blir också aktuell när ett barn förs bort från boföräldern.

text: Det finns därför behov av ett ställningstagande till när ett varaktigt boende ska anses upphöra när ett barn försvinner eller blir bortfört från boföräldern.

text: Om ett barn försvinner i samband med en naturkatastrof eller annan liknande händelse beror det på de aktuella omständigheterna om det är sannolikt att barnet ska komma tillbaka eller inte.

text: När ett barn förs bort är det oftast den bidragsskyldige föräldern som mot boförälderns vilja har fört bort barnet eller behållit barnet i samband med ett umgängestillfälle. En förälder som bor med sitt barn uppfyller sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig och är inte att anse som bidragsskyldig. Denna förälder är därför inte skyldig att betala betalningsbelopp.

text: När ett barn förs bort från en förälder som är ensamvårdnadshavare är situationen något annorlunda än vid gemensam vårdnad, eftersom en ensam vårdnadshavare ensam har ansvaret för barnets personliga förhållanden.

text: Ett beslut om underhållsstöd rör alltid två parter, boförälder och bidragsskyldig. Underhållsstödet ska täcka hälften av ett barns normalkostnader och kan sägas ersätta eller komplettera ett underhåll från

text: den förälder som barnet inte bor tillsammans med. Oavsett om underhållsstöd betalas ut eller hålls inne fortsätter debiteringen mot den bidragsskyldige.

text: Följande slutsatser kan dras av ovanstående redovisade regler och situationer.

text: När ett barn inte längre finns hos boföräldern ska utbetalningen av underhållsstöd hållas inne. Det ska ske genom ett interimistiskt beslut.

text: Om utredningen visar att omständigheterna är sådana att det är sannolikt att barnet inte kommer tillbaka, ska underhållsstödet dras in.

text: Om det är mera sannolikt att barnet kan komma tillbaka ska underhållsstödet fortsatt hållas inne interimistiskt. Om barnet inte kommit tillbaka inom en rimlig tid ska underhållsstödet dras in. Rätten till underhållsstöd upphör från och med månaden efter försvinnandet.

text: När ett barn förts bort och bor med den tidigare bidragsskyldige föräldern, och denne är vårdnadshavare för barnet, ska underhållsstödet dras in. Om barnet förts bort från en förälder som är ensam vårdnadshavare och denna agerar för att få tillbaka barnet ska underhållsstödet i stället hållas inne interimistiskt. Om barnet inte kommer tillbaka inom rimlig tid ska underhållsstödet dras in. Rätten till underhållsstöd upphör från och med månaden efter bortförandet.

text: Det är viktigt att ett interimistiskt beslut om innehållande av underhållsstöd följs av ett slutligt beslut så snart som möjligt. Under så osäkra situationer som till exempel vid naturkatastrofen i Asien är det dock lämpligt att avvakta något med slutligt beslut. En rimlig tidsfrist är tre månader från det att barnet försvunnit eller förts bort.

text: Av 108 kap. 2 och 8 §§ SFB framgår att om underhållsstöd betalats ut felaktigt eller med för högt belopp ska Försäkringskassan besluta om återkrav av beloppet. Om det finns särskilda skäl får Försäkringskassan efterge återkravet helt eller delvis (

text: 108 kap. 11 §

text: SFB).

text: Det råder strikt återbetalningsskyldighet inom underhållsstödet och för att ha rätt till eftergift krävs särskilda skäl. Förutom att boföräldern skäligen inte förstått att utbetalningen var felaktig krävs, att det finns skäl med hänsyn till betalningsmottagarens ekonomiska och personliga förhållanden (

text: prop.1995/96:208 s. 91

text: ). Ett sådant personligt förhållande kan vara den traumatiska upplevelsen att, på grund av omständigheter som man inte kunnat påverka, inte längre ha barnet i sin vård.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: Lagrum

text: 7 kap. 2 §

text: FB 17 kap. 3 och 4 §§ SFB

text: 18 kap.

text: 13 och 33 §§ SFB

text: 108 kap.

text: 2, 8 och 11 §§ SFB

text: 112 kap. 3 §

text: SFB

text: Stig Orustfjord

text: Ulla-Britt Aglasinger


text: Beslutsdatum Diarienummer 2010-06-02 13154-2006 Serienummer 2006:11

text: Stig Orustfjord Staffan Belvert

title: Vilka förmåner som ska anses utbetalda sedan minskning har gjorts enligt 107 kap. 2 § socialförsäkringsbalken

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av bl.a. nya laghänvisningar beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: 107 kap. 2 § socialförsäkringsbalken

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: När en beviljad förmån ska betalas ut för retroaktiv tid ska i vissa fall det retroaktiva beloppet minskas med vad som för samma tid betalats ut för mycket av en annan förmån. Det framgår av

text: 107 kap. 2 § socialförsäkringsbalken

text: (SFB). Denna bestämmelse benämns fortsättningsvis minskningsregeln.

text: När Försäkringskassan tar ställning till om utbetalning ska göras av den retroaktiva förmånen och med vilket belopp, står det klart att det är just den förmånen och eventuellt en mindre del av den tidigare utbetalda förmånen, som den försäkrade skulle ha fått för den retroaktiva perioden.

text: Trots att det i efterhand är uppenbart att fördelningen av förmånerna skulle ha varit annorlunda om samtliga omständigheter varit kända från början, ska Försäkringskassan inte göra någon rekonstruktion av ärendet eller ärendena som leder till en omföring av beloppen mellan förmånsslagen.

text: Minskningsregeln ska alltså tolkas så att den endast ger besked om hur tidigare utbetalda belopp avseende en förmån ska avräknas från en retroaktiv utbetalning av en annan förmån.

text: Bakgrund

text: Det finns ett behov av ett rättsligt ställningstagande om vilka förmåner som ska anses vara utbetalda efter det att en minskningsregeln har tillämpats i ett ärende.

text: Minskningsregeln bestämmer hur stort belopp som ska avräknas från en utbetalning som avser retroaktiv tid. I samband med Försäkringskassans handläggning av ärenden har det uppkommit en fråga om tolkningen av minskningsregeln. Frågan är om minskningsregeln ska tolkas så att den också ger besked om vilken förmån som de utbetalda beloppen ska anses avse efter det att regeln har tillämpats i ärendet. Bör en rekonstruktion göras så att ett utbetalt belopp som först avsett förmånen A, senare – helt eller

text: delvis – i stället ska betraktas som en utbetalning av den retroaktivt beviljande förmånen B?

text: Frågan är viktig bland annat för hur utbetalda belopp ska redovisas på olika förmånsslag och även vilka anslagsposter som ska belastas. I förhållandet till den försäkrade är frågan av särskild betydelse när det är aktuellt att avräkna en skattepliktig förmån mot en skattefri eller omvänt. Det påverkar den skatt som den försäkrade ska betala och eventuellt också den pensionsgrundande inkomst som ska tillgodoräknas henne eller honom.

text: Förarbetena ger ingen ledning till hur frågan bör besvaras. Däremot finns en bestämmelse i

text: 59 kap. 29 §

text: SFB som är värd att uppmärksamma. Bestämmelsen innebär att om Försäkringskassan eller en arbetslöshetskassa har betalat ut en ersättning som är pensionsgrundande eller för vilken det ska beräknas ett pensionsgrundande belopp eller en pensionspoäng, ska inte en senare beviljad pensionsgrundande ersättning vara pensionsgrundande för tiden före utbetalningsmånaden om förmånerna är samordnade med varandra.

text: Om minskningsregeln tolkas så att en utbetalning av en viss förmån i ett senare skede ska betraktas som om den gällt en annan förmån, skulle konsekvenser uppstå som lagstiftaren rimligen inte kan ha avsett. Tillämpningen av

text: 59 kap. 29 §

text: SFB skulle då kunna leda till att den enskilde inte alls tillgodoräknas någon pensionsgrundande inkomst m.m. för den retroaktiva tiden, varken för den första eller den senare beviljade förmånen. Den först beviljade förmånen skulle inte vara pensionsgrundande eftersom det inte längre skulle anses att det är den förmånen som är utbetald. Den senare beviljade förmånen blir inte heller pensionsgrundande för samma tid som en direkt följd av den nämnda bestämmelsen i SFB.

text: Eftersom den först utbetalda förmånen är korrekt när den beslutas och betalas ut, görs ingen omprövning av rätten till den förmånen. Även detta talar emot en tolkning som innebär att ett utbetalt belopp först kan avse en förmån och vid en senare tidpunkt en annan förmån.

text: Detta bör leda till att minskningsregeln inte ges den innebörden att den även omfördelar beloppen mellan förmånerna och därmed ger besked om vilken förmån som ska anses vara utbetald. Den tolkning av minskningsregeln som bör gälla är därför att den enbart ska ses som en regel för avräkning mellan belopp vid en retroaktiv utbetalning.

text: Eftersom ingen omföring av utbetalda belopp då skulle göras, bör några tveksamheter om beskattning, redovisning med flera frågor inte uppstå. Dessa förhållanden bör avgöras utifrån att varje utbetalt belopp avseende någon av de berörda förmånerna för den aktuella perioden även i fortsättningen ska ses som det tillhör den förmån som det först avsett.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: Detta rättsliga ställningstagande avser tillämpningen av

text: 107 kap. 2 §

text: SFB.


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2006-06-29 Dnr 34108-2006 Serienummer 2006:12

title: Flerbarnstillägg – rätten att få räkna med studerande barn över 16 år utan anmälan

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av bl.a. nya laghänvisningar beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: När förlängt barnbidrag eller studiebidrag är delat är det tillräckligt att en av föräldrarna anmäler till Försäkringskassan att barnet studerar för att båda föräldrarna ska få räkna med barnet för eventuellt flerbarnstillägg.

text: Bakgrund och överväganden

text: Barnbidrag och förlängt barnbidrag kan delas om föräldrarna inte bor tillsammans och har barnet boende hos sig ungefär halva tiden var (växelvist boende). Båda föräldrarna ska anmäla att barnbidraget ska delas (

text: 16 kap. 8 § socialförsäkringsbalken

text: [SFB]).

text: Om barnbidrag eller förlängt barnbidrag delas ska flerbarnstillägget räknas ut på nytt (proportioneras) i förhållande till antalet hela och delade barnbidrag som föräldrarna får. Detsamma gäller om studiebidraget delas. (16 kap. 15–17 §§ SFB).

text: Den som får barnbidrag för två eller flera barn får också flerbarnstillägg (

text: 16 kap. 12 §

text: SFB). Någon ansökan eller anmälan behöver inte göras.

text: Den som önskar räkna med barn över 16 år som studerar för rätt till flerbarnstillägg ska anmäla detta till Försäkringskassan (

text: 16 kap. 12 §

text: SFB).

text: Reglerna för barnbidrag som trädde i kraft den 1 juli 2006 behandlade inte särskilt frågan om anmälan om att barn över 16 år studerar för rätt till flerbarnstillägg. Därför uppstod en oklarhet i rättsläget.

text: När barnbidraget delas påverkas flerbarnstillägget automatiskt för båda föräldrarna. På samma sätt borde bådas flerbarnstillägg påverkas vid registrering av skolgång för barn som fyllt 16 år, oavsett vem som anmäler skolgången. Det handlar om ett gemensamt barn för vilket båda föräldrarna redan anmält att barnbidrag, förlängt barnbidrag eller studiebidrag ska delas.

text: Att det är tillräckligt med anmälan från en förälder innebär att båda föräldrarna inte behöver lämna in var sin likadan anmälan. Färre anmälningar kommer att hanteras vilket innebär bättre service gentemot föräldrarna och mindre arbete för handläggarna. Barnets skolgång kan då registreras samtidigt för båda föräldrarna och barnet kommer att räknas med för eventuellt flerbarnstillägg för båda.

text: Försäkringskassan förlorar genom detta synsätt inte möjligheten att rikta återkrav mot den förälder som inte anmält skolgången. Denne får ett eget beslut om flerbarnstillägg, där skyldigheten att anmäla ändrade förhållanden framgår.

text: När förlängt barnbidrag eller studiebidrag är delat bör det därför vara tillräckligt att en av föräldrarna anmäler till Försäkringskassan att barnet studerar för att båda föräldrarna ska få räkna med barnet för eventuellt flerbarnstillägg.

text: Detta rättsliga ställningstagande ska tillämpas med början vid utbetalningstillfället den 18 augusti 2006.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 16 kap. 8, 12 och 15–17 §§ SFB.

text: Stig Orustfjord

text: Gustav Jonsson


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2006-11-17 Dnr 57880-2006 Serienummer 2006:14 Med sambor avses här det som anges i

text: 1 § sambolagen (2003:376)

text: , dvs. två ogifta personer som stadigvarande bor tillsammans i ett parförhållande och har gemensamt hushåll.

title: Sambor likställs med makar inom assistans-ersättningen

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av nya laghänvisningar beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: Sambor likställs med makar inom assistansersättningen

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Två personer som stadigvarande bor tillsammans i ett parförhållande och har gemensamt hushåll (sambor) ska likställas med personer som är gifta och registrerade partner vid prövningen av rätten till assistansersättning.

text: Bakgrund

text: När det gäller gifta par och registrerade partner påverkar deras ansvar för varandra och för det gemensamma hushållet antalet assistanstimmar som kan beviljas. Detta gäller vid bedömningen av assistanstid för arbete i hushållet och för jour. Hur sambors ansvar för varandra påverkar denna bedömning nämns däremot inte i någon rättskälla. Det finns därför ett behov av ett rättsligt ställningstagande för att underlätta en likformig bedömning i denna fråga.

text: I specialmotiveringen till

text: 7 § lagen (1993:387)

text: om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) anförs att hjälpbehovet kan vara tillgodosett på annat sätt till exempel då en nära anhörig svarar för insatsen som en led i familjerelationen (

text: prop. 1992/93:159, s. 172

text: ). I författningskommentaren till

text: 9 a §

text: LSS förtydligas det hela genom formuleringen att behovet tillgodoses på annat sätt genom vad som normalt faller under makars ansvar för varandra (

text: prop.1995/96:146, s. 20

text: ). Av den sistnämnda bestämmelsen följer att de behov som bedöms vara tillgodosedda på annat sätt inte ska tas med i bedömningen av rätten till assistansersättning.

text: Beträffande handikappersättning har Försäkringsöverdomstolen funnit att den hjälpinsats som naturligen följer med ett äktenskap eller annat sammanboendeförhållande ska beaktas vid prövningen av hjälpbehovet (FÖD 1993 ref . 4).

text: De bedömningar som görs av hjälpbehovet vid handikappersättning respektive assistansersättning är likartade. Därför bör den hjälpinsats som naturligen följer med ett samboförhållande även beaktas vid bestämmandet av antalet timmar för assistansersättning enligt

text: 51 kap. 9 § socialförsäkringsbalken

text: (SFB).

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: 7 och

text: 9 a §

text: LSS

text: 51 kap.

text: och

text: 9 §§

text: socialförsäkringsbalken

text: 1 kap. 2 § äktenskapsbalken

text: 3 kap. 1 § lagen (1994:117)

text: om registrerat partnerskap

text: 1 § sambolagen (2003:376)

text: Stig Orustfjord

text: Tomas Sundberg


text: Beslutsdatum Vår beteckning 2007-06-21 Dnr 8489-2007 Serienummer 2007:05

title: Tillfällig föräldrapenning - när det i vissa fall inte handlar om ”samma vård- eller tillsynsbehov” enligt 11 kap. 16 § socialförsäkringsbalken

text: Med anledning av

text: socialförsäkringsbalkens

text: införande den 1 januari 2011 har redaktionella ändringar i form av bl.a. nya laghänvisningar beslutats i detta rättsliga ställningstagande (dnr 034638-2010).

text: 11 kap. 16 § socialförsäkringsbalken

text: Försäkringskassans ställningstagande

text: Tillfällig föräldrapenning kan ges till den förälder som inte får vårdbidrag om

text: • föräldrarna följer med sitt barn till läkare när barnet har en allvarlig sjukdom, och

text: • föräldrarna, som en del i behandlingen av sitt barn, behöver delta i läkarbesök eller behandling som ordinerats av läkare, samt

text: • föräldern behöver avstå från förvärvsarbete för att vårda allvarligt sjukt barn som inte fyllt 18 år.

text: (11 kap. 10 § jämförd med

text: 13 kap.

text: och

text: 30 §§

text: socialförsäkringsbalken

text: [SFB])

text: I ovanstående situationer kan det anses vara frågan om ett annat vård- eller tillsynsbehov än det som grundat rätten till vårdbidrag för den andra föräldern enligt

text: 11 kap. 16 §

text: SFB.

text: Bakgrund

text: I

text: 11 kap. 10 §

text: SFB jämförd med 13 kap. 3 och 30 §§ SFB regleras bl.a. när tillfällig föräldrapenning får ges till båda föräldrarna samtidigt. I

text: 11 kap. 16 §

text: SFB anges att tillfällig föräldrapenning inte ges för vård- eller tillsynsbehov som grundat rätt till vårdbidrag. En konsekvens av en strikt språklig tillämpning av lagtexten är att två föräldrar samtidigt kan få ta ut tillfällig föräldrapenning i de situationer som anges i

text: 11 kap. 10 §

text: SFB jämförd med 13 kap. 3 och 30 §§ SFB såvida inte den ena av föräldrarna får vårdbidrag för samma vård- och tillsynsbehov.

text: Det finns behov av att klargöra om

text: 11 kap. 16 §

text: SFB hindrar att tillfällig föräldrapenning utges till den förälder som inte får vårdbidrag i de situationer som anges i

text: 11 kap. 10 §

text: SFB jämförd med 13 kap. 3 och 30 §§ SFB. Kan det då anses vara frågan om ett annat vård- eller tillsynsbehov än det som gett rätt till vårdbidraget?

text: Den tillfälliga föräldrapenningen utökades den 1 juli 1985 till att gälla för barn som fyllt 12 men inte 16 år. De barn som omfattas av den utökade rätten till tillfällig föräldrapenning är barn som har ett särskilt vård- eller tillsynsbehov som är utöver det normala för barn i motsvarande ålder (

text: 13 kap. 22 §

text: SFB).

text: I samband med denna regeländring infördes en samordningsregel mellan tillfällig föräldrapenning och vårdbidrag. I allmänmotiveringen uttalas att för ett barn, för vilket vårdbidrag utges, kan tillfällig föräldrapenning endast komma i fråga om det särskilda tillsynsbehov som uppkommit inte ligger till grund för vårdbidraget (

text: prop. 1984/85:78, s. 68

text: ). I specialmotiveringen till lagförslaget anges att föräldrar till barn för vilka vårdbidrag beviljats inte är berättigade till tillfällig föräldrapenning för det vård- eller tillsynsbehov som grundat rätt till vårdbidraget. Föräldrapenningen kan dock utges i samband med ett akut insjuknande eller vid en akut försämring av en befintlig grundsjukdom. Den kan också utges när den ordinarie vårdaren blivit sjuk och den förvärvsarbetande föräldern måste ta hand om barnet (

text: prop. 1984/85:78, s. 123

text: Anledningen till att samordningsregeln infördes var att bestämmelsen i dåvarande 4 kap. 11 § AFL vänder sig till samma kategori av barn som kan ge rätt till vårdbidrag (

text: prop.1984/85:78, s. 66

text: f.).

text: Den 1 juli 1985 infördes möjligheten för båda föräldrarna att få tillfällig föräldrapenning för samma barn och tid när båda föräldrarna följer med ett barn till läkare i de fall barnet lider av en allvarlig sjukdom eller när båda föräldrarna behöver delta i läkarbesöket som en del i behandlingen av barnet. Detsamma gäller när föräldrarna behöver delta i någon av läkare ordinerad behandling. (

text: 13 kap. 3 §

text: SFB).

text: I lagens förarbeten angavs att det i vissa speciella situationer är angeläget att båda föräldrarna samtidigt kan vara med barnet. En sådan situation är när föräldrarna på läkares inrådan följer med barnet till läkare, i de fall barnet lider av en allvarlig sjukdom eller båda föräldrarna behöver delta i läkarbesök som en del i behandlingen av barnet. Motsvarande bör gälla när barnet är intaget på sjukhus. När det gäller denna regeländring finns inget resonemang i förarbetena om eventuell samordning med vårdbidraget. (

text: Prop. 1984/85:78, s. 75

text: Den 1 januari 1996 ändrades samordningsregeln till att gälla alla barn som omfattas av reglerna om tillfällig föräldrapenning, dvs. även barn under 12 år. Regeln infördes i ett eget lagrum (4 kap. 11 b § AFL, numera

text: 11 kap. 16 §

text: SFB). Skälet till detta var att klarlägga att tillfällig föräldrapenning inte heller ska utges för barn under 12 år om vård- och tillsynsbehovet grundat rätt till vårdbidrag (

text: prop.1995/96:69, s. 68

text: Den 1 januari 2005 infördes bestämmelsen om svårt sjukt barn i 4 kap. 10 b § AFL, numera

text: 13 kap. 30 §

text: SFB. Bestämmelsen innebär att när ett barn är

text: svårt sjukt kan båda föräldrarna få tillfällig föräldrapenning för samma barn och tid under ett obegränsat antal dagar (13 kap. 30 och 31 §§ SFB). I förarbetena uttalades följande. Det är en viktig kvalitetsfråga för både föräldrar och barn att kunna vara tillsammans när ett barn drabbas av ett allvarligt sjukdomstillstånd. Det är inte heller ovanligt att föräldrar i denna situation sjukskrivs t.ex. för depression. I sådana situationer framstår nuvarande begränsningar i rätten till tillfällig föräldrapenning som en administrativ och okänslig pålaga i det sorgearbete som föräldern befinner sig i. Dessutom kan konsekvenserna bland annat bli att föräldern slussas mellan olika system utan att få korrekt stöd och att det blir felaktiga kostnadsfördelningar mellan olika försäkringssystem. (

text: Prop. 2004/05:1

text: , utgiftsområde 12, s. 26)

text: De begränsningar som åsyftas är att antalet dagar med tillfällig föräldrapenning (120) inte är tillräckliga när det gäller ett svårt sjukt barn. Det finns ingen skrivning om att lagstiftaren funderat på samordningsfrågan med vårdbidraget.

text: Begreppet ”svårt sjukt barn” ändrades fr.o.m. den 1 juli 2006 till ”allvarligt sjukt barn”. Ändringen innebär en vidare definition av vilka barn bestämmelsen är avsedd för. Som motiv till ändringen angavs att Försäkringskassan genomfört en uppföljning av de nya reglerna avseende svårt sjukt barn och funnit att lagstiftningen fått en betydligt mer restriktiv tillämpning än vad som var avsedd. Mot bakgrund av detta ansåg regeringen att uttrycket ”svårt sjukt barn” skulle ändras till ”allvarligt sjukt” barn för att därigenom klargöra att någon jämförelse inte ska göras med begreppet svårt sjuk i lagen (

text: ) om ersättning och ledighet för närståendevård, numera

text: 47 kap.

text: SFB. Vidare angavs i propositionen att den tillfälliga föräldrapenningen och vårdbidraget byggts ut successivt under åren och att detta har medfört att de förutsättningar som idag grundar rätt till tillfällig föräldrapenning för vård av sjukt barn i vissa fall är svåra att samordna och avgränsa mot rätten till vårdbidrag. (

text: Prop. 2005/06:159, s. 17

text: De flesta föräldrar är förvärvsarbetande. Den tillfälliga föräldrapenningen ger enligt

text: 8 § föräldraledighetslagen (1995:584)

text: en rätt till ledighet från arbete. En sådan rätt till ledighet från arbetet ges inte till förälder som är förvärvsarbetande och som beviljats vårdbidrag. Den ekonomiska kompensationen för förlorad arbetsförtjänst är dessutom bättre med tillfällig föräldrapenning än med vårdbidraget.

text: Skälen till varför tillfällig föräldrapenning inte får utges för vård- eller tillsynsbehov som grundat rätt till vårdbidrag är inte uttryckligen angivna i lagens förarbeten men av uttalandena kan man sluta sig till att det handlar om att undvika att båda förmånerna utges samtidigt i situationer då det skulle leda till att försäkrade blir dubbelkompenserade. Avseende tilllämpningen av reglerna om att föräldrarna ska kunna få tillfällig föräldrapenning för samma barn och tid har lagstiftaren klart uttalat att detta ska vara möjligt när det är angeläget att båda föräldrarna samtidigt kan vara med barnet samt att det är en kvalitetsfråga för både föräldrar och barn att kunna

text: vara tillsammans när ett barn drabbas av ett allvarligt sjukdomstillstånd (

text: prop. 1984/85:78, s. 75

text: och

text: prop. 2004/05:1

text: , utgiftsområde 12, s. 26).

text: Det kan inte anses ha varit lagstiftarens mening att bestämmelsen i tidigare 4 kap. 11 b § AFL, numera

text: 11 kap. 16 §

text: SFB skulle hindra den förälder som inte får vårdbidrag att få tillfällig föräldrapenning i de situationer som anges i 11 kap. 10 § jämförd med 13 kap. 3 och 30 §§ SFB. Det skulle nämligen på ett omotiverat sätt försätta de föräldrapar där den ene föräldern får vårdbidrag i ett sämre läge än de föräldrapar där detta inte är fallet. Enligt Försäkringskassans mening utgör barnets behov av att, i nämnda situationer, kunna ha båda föräldrarna hos sig samtidigt inte ett sådant behov som grundat rätt till vårdbidrag i den mening som avses i

text: 11 kap. 16 §

text: SFB. Vid en sådan tolkning uppkommer inte heller någon sådan dubbelkompensation som bestämmelsen i

text: 11 kap. 16 §

text: SFB måste anses vara avsedd att förhindra.

text: Eftersom det alltså kan anses vara frågan om ett annat vårdbehov än det som grundat rätten till vårdbidrag bör tillfällig föräldrapenning kunna utges till den förälder som inte får vårdbidrag i de situationer som anges i 11 kap. 10 § jämförd med 13 kap. 3 och 30 §§ SFB.

text: Aktuella bestämmelser, rättspraxis m.m.

text: • 11 kap. 10 §, 13 kap. 3 och 30 §§ SFB,

text: 11 kap. 16 §

text: SFB och

text: 22 kap. 3 §

text: SFB

text: 8 § föräldraledighetslagen (1995:584)

text: Prop. 1984/85:78

text: Förbättringar inom föräldraförsäkringen, havandeskapspenningen och vissa regler inom sjukpenningförsäkringen

text: Prop. 1995/96:69

text: Vissa socialförsäkringsfrågor, m.m.

text: Prop. 2004/05:1

text: Budgetproposition

text: Prop. 2005/06:159

text: Vissa socialförsäkringsfrågor

text: Stig Orustfjord

text: Inger Axe