identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-410752-2025

title: Möjlighet att utöva idrottslig verksamhet och tillträde till idrottsligt evenemang, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Tillhandahållande av en tjänst som innebär att en person ges möjlighet att utöva idrottslig verksamhet omfattas av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent. Med idrottslig verksamhet avses en aktivitet i form av idrott eller fysisk träning. Tjänsten ska innebära att en person ges möjlighet att utöva idrott eller fysisk träning genom utnyttjande av en särskild lokal eller anläggning avsedd för en sådan aktivitet, eller genom ett direkt ledande, utbildande, instruerande eller tränande av personen i en sådan aktivitet.

text: Det finns inte något krav på att tjänsten tillhandahålls direkt till utövaren. Köparen kan exempelvis vara en arbetsgivare som betalar för att de anställda ska få möjlighet att utöva idrott eller fysisk träning.

text: Det huvudsakliga syftet med aktiviteten ska vara att utöva idrott eller fysisk träning. Det är den genomsnittlige utövarens syfte med aktiviteten som har betydelse och inte den enskilda utövarens syfte. En grundläggande förutsättning är att aktiviteten kräver en fysisk ansträngning som inte är försumbar. Utövaren av aktiviteten måste vara en människa.

text: Skatteverket anser att aktiviteter som ingår i något av Riksidrottsförbundets medlemsförbund ska presumeras avse idrott eller fysisk träning. Presumtionen gäller under förutsättning att aktiviteten innebär en fysisk ansträngning som inte är försumbar. Vidare krävs att aktiviteten utövas av en människa på det sätt som medlemsförbundet i fråga har angett för den specifika idrottsgrenen. Om aktiviteten inte utövas på det sätt som medlemsförbundet har angett men uppvisar likheter med en sådan idrott, ska en bedömning av det huvudsakliga syftet med aktiviteten göras utifrån samtliga omständigheter i det enskilda fallet.

text: En tjänst som avser tillträde till ett idrottsligt evenemang omfattas av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent. Med idrottsligt evenemang avses ett särskilt arrangemang med utövande av idrott eller fysisk träning som äger rum vid en viss tidpunkt och som pågår under en begränsad tid på en viss plats. Skatteverket anser att begreppet tillträde innebär att en person ges rätt att närvara på platsen för ett sådant evenemang som publik eller som deltagare i utbyte mot t.ex. en biljett eller en tävlingsavgift.

text: Även tillträde till visning av en utsändning av sådana evenemang kan omfattas av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent. Så är fallet om visningen sker inför publik direkt när evenemanget äger rum. Det saknar betydelse om utsändningen är fördröjd av något skäl, t.ex. om den av rättighetsskäl inte får sändas samtidigt som evenemanget genomförs.

text: Om visningen sker inför publik efter att evenemanget har ägt rum krävs att den inspelade filmen av utsändningen av evenemanget inte har bearbetats, redigerats eller klippts. Om filmen har bearbetats, redigerats eller klippts omfattas tillhandahållandet inte av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Tillfälle att utöva idrottslig verksamhet och tillträde till idrottsligt evenemang” daterat den 21 december 2021, 8-2056195 . Ställningstagandet har omarbetats för att se till att laghänvisningar och begrepp är i överensstämmelse med ML som trädde i kraft den 1 juli 2023. I det omarbetade ställningstagandet har hänsyn tagits till rättsutvecklingen som skett efter att ställningstagandet publicerades. Det nya ställningstagandet innebär ingen ändring i sak men förtydligar vad som krävs för att kunna tillhandahålla en tjänst som ger någon möjlighet att utöva idrott eller fysisk träning genom utnyttjande av en idrottsanläggning. Exempel på tjänster som inte ”ger någon möjlighet att utöva” idrottslig verksamhet och ett exempel på en aktivitet som inte är ”idrottslig” verksamhet har tagits bort eftersom de kan framgå direkt av Skatteverkets vägledning.

text: 2 Frågeställning

text: I ML finns bestämmelser om undantag från skatteplikt och om skattesatsen 6 procent för tillhandahållanden av tjänster som ger någon möjlighet att utöva idrottslig verksamhet eller ger någon tillträde till idrottsligt evenemang (

text: 9 kap. 18 §

text: ML och 10 kap. 28 § första stycket och 10 kap. 29 § ML)

text: Skatteverket ger i ställningstagandet sin syn på följande frågor som avser tolkningen av dessa bestämmelser:

text: Vilka tillhandahållanden av tjänster innebär att ”någon ges möjlighet att utöva” idrottslig verksamhet?

text: Hur avgör man om en aktivitet är en ”idrottslig” verksamhet?

text: Vad är ett idrottsligt ”evenemang” och vad menas med ”tillträde till” ett sådant evenemang?

text: Detta ställningstagande behandlar inte sådana tjänster som har omedelbart samband med utövande av idrottslig verksamhet som avses i

text: 10 kap. 28 § andra stycket

text: ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 ML och mervärdesskattedirektivet

text: Tillhandahållanden av tjänster varigenom någon ges möjlighet att utöva idrottslig verksamhet eller ges tillträde till idrottsligt evenemang är undantagna från skatteplikt. Undantagen inom idrottsområdet gäller bara om tjänsterna tillhandahålls av staten, en kommun eller en allmännyttig ideell förening vars verksamhet inte anses som ekonomisk enligt

text: 4 kap. 6 § mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML (10 kap. 28 § första stycket och 29 § ML, jfr artikel 132.1 m och artikel 380 samt del B i bilaga X till

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Skatt tas ut med 6 procent av beskattningsunderlaget för tjänster inom idrottsområdet som anges i 10 kap. 28 § och som inte undantas från skatteplikt enligt 10 kap. 29 § (

text: 9 kap. 18 §

text: ML).

text: Medlemsstaterna får ha en lägre skattesats för tillträde till sportevenemang eller tillgång till direktströmning av dessa evenemang eller både och, utnyttjande av sportanläggningar och tillhandahållande av lektioner inom sport eller fysisk träning, inklusive när lektionerna direktströmmas (

text: artikel 98.2

text: jämförd med punkt 13 i bilaga III i mervärdesskattedirektivet)

text: 3.2 Förarbeten

text: Utnyttjande av en simhall för simning får anses som sport eller idrott medan ett besök på ett äventyrsbad måste ses som rekreation. Att köra gokart på t.ex. tivoli kan inte heller anses som sport eller idrott. Av nämnda fall framgår således att aktivitetens syfte i allmänhet att bedriva sport eller idrott på en här för avsedd anläggning är viktig vid bedömningen av om det är fråga om en idrottstjänst eller inte. Den enskilda besökarens syfte med aktiviteten kan således inte tillmätas någon betydelse. Med utövande av idrottslig verksamhet avses inte enbart praktiskt utövande av sport eller idrott. Även sådan idrottslig verksamhet som, förutom det huvudsakliga praktiska momentet, till mindre delar består av ett teoretiskt moment med instruktion eller handledning av ledare kan undantas från skatteplikt. Som skattebefriad idrottsutövning avses inte verksamhet som enbart består av uthyrning av redskap o.d. för idrottsutövning. Skatteplikt föreligger således för uthyrning av idrottsredskap som sker i sportaffärer eller genom särskilda uthyrare (

text: prop. 1996/97:10 s. 61

text: 3.3 Rättspraxis

text: 3.3.1 EU-domstolen

text: Undantaget från skatteplikt i artikel 132.1 m i mervärdesskattedirektivet kan bara omfatta de tjänster som tillhandahålls av en organisation utan vinstsyfte och som är nära kopplade till idrottslig träning och som är väsentliga för denna då de som faktiskt kommer i åtnjutande av tjänsterna är de personer som ägnar sig åt idrott. Vem som är mottagare av tjänsten i formellt hänseende och dennes rättsliga form saknar betydelse vid bedömningen av om tjänsterna ska omfattas av undantaget (

text: , Canterbury Hockey Club och Canterbury Ladies Hockey Club, punkterna 31–32).

text: Artikel 132.1 m i mervärdesskattedirektivet omfattar idrottslig och fysisk träning i allmänhet. Med beaktande av denna ordalydelse är inte syftet med bestämmelsen att endast vissa slag av idrott ska omfattas av undantaget. På samma sätt krävs inte heller att idrottsverksamheten ska utövas på en bestämd nivå, till exempel på professionell nivå. Inte heller krävs det att idrottsverksamheten i fråga utövas på ett bestämt sätt, d.v.s. regelbundet eller organiserat, eller i syfte att delta i idrottstävlingar, under förutsättning att utövandet av denna verksamhet inte är att beteckna som ren rekreation eller nöje (

text: Žamberk punkterna 21–22,

text: Bridport and West Dorset Golf Club Limited punkt 19 och

text: The English Bridge Union punkterna 24–25).

text: Om det är fråga om en idrottstjänst som tillhandahålls eller om det snarare är fråga om rent nöje och rekreation ska bedömas utifrån genomsnittskonsumentens uppfattning, vilken ska fastställas genom en helhetsbedömning av objektiva omständigheter. Vid den bedömningen ska särskilt utformningen av den aktuella anläggningen beaktas. Av betydelse är om anläggningen lämpar sig för idrottslig träning eller om den tvärtom är inrättad på ett sådant sätt att den väsentligen lämpar sig för lek (

text: , Žamberk, punkterna 33–34).

text: Begreppet utnyttjande av sportanläggningar har samband med sport- eller idrottsutövning och ska i görligaste mån kvalificeras utifrån en samlad bedömning. Möjligheten att tillämpa en reducerad skattesats syftar i huvudsak till att främja utövandet av sportaktiviteter och göra dessa mer tillgängliga för enskilda. Begreppet ska förstås så att det omfattar rätten att använda anläggningar avsedda för att bedriva idrottslig eller fysisk träning, och anläggningarnas användning i detta syfte (

text: Baštová punkterna 63–65,

text: The Escape Center punkterna 21 och 23).

text: Den omständigheten att det tävlas i en viss aktivitet är inte tillräckligt för att denna aktivitet ska anses utgöra en idrott, när ett icke försumbart fysiskt element saknas hos denna aktivitet. En aktivitet som utmärks av ett fysiskt element som är försumbart, omfattas inte av begreppet idrott i den mening som avses i

text: artikel 132.1 m

text: , The English Bridge Union, punkterna 25 och 27–29).

text: 3.3.2 Högsta förvaltningsdomstolen

text: Entréavgift till sportanläggning

text: Anläggningar för lek, sport och rörelse som endast riktar sig till barn och ungdomar (s.k. lekland eller lek- och multisportanläggningar) har prövats i två mål. Anläggningarna hade ett stort antal stationer där olika fysiska aktiviteter kunde utövas. Enbart det förhållandet att besökarna på anläggningen ägnar sig åt fysisk aktivitet är inte tillräckligt för att den reducerade skattesatsen för idrottstjänster ska vara tillämplig. De aktiviteter som anläggningarna var inrättade för kunde huvudsakligen karaktäriseras som nöje, förströelse och lek snarare än som idrottslig eller fysisk träning. Entréavgiften ansågs därför inte utgöra ersättning för att besökaren gavs möjlighet att utöva idrottslig verksamhet (

text: RÅ 2009 not. 145

text: och

text: HFD 2019 not. 32

text: Entréavgift till en s.k. trampolinanläggning ansågs utgöra ersättning för att besökaren gavs möjlighet att utöva idrottslig verksamhet. Det var fråga om en anläggning med olika stationer där det vid samtliga bedrevs fysisk träning eller andra fysiska aktiviteter och i stort sett samtliga stationer var bemannande med en instruktör. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg att anläggningen till sin karaktär huvudsakligen präglades av att ge besökarna möjlighet att använda anläggningen för att utöva sport och fysisk träning (

text: HFD 2017 not. 9

text: Ett bolags paintballanläggning ansågs huvudsakligen präglad av att ge besökarna möjlighet att utöva idrott eller fysisk träning. Paintball är en fysisk aktivitet med ett uttalat prestations- och tävlingsmoment. Den omständigheten att det kunde förekomma att anläggningen också besöktes i nöjessyfte saknade betydelse (

text: HFD 2018 not. 34

text: Ett tillhandahållande av dressincykling omfattades inte av den reducerade skattesatsen idrottstjänster. Den fysiska aktivitet som en kund ägnade sig åt var att framföra en cykel genom att trampa på pedalerna. Aktiviteten, som saknade prestations-och tävlingsmoment, kunde visserligen vara ansträngande men kunde inte anses utgöra idrottslig eller fysisk träning. Den kunde därför karaktäriseras som nöje och rekreation snarare än idrottslig eller fysisk träning (

text: HFD 2023 not. 44

text: En aktivitet benämnd questing utövades på en särskild anläggning. Aktiviteten bestod i att deltagare i lag skulle klara av olika banor, s.k. questar, genom att klara intellektuella och fysiska utmaningar i de rum som ingick i varje quest. Det fysiska inslaget i aktiviteten var bland annat klättring, styrketräning, cykling, löpning och balansövningar. Den intellektuella delen av aktiviteten handlade om att deltagarna inom en begränsad tid skulle komma underfund med vad de skulle göra för att klara de fysiska utmaningarna. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg vid en helhetsbedömning att aktiviteten, utifrån en genomsnittlig konsuments uppfattning, huvudsakligen kunde karaktäriseras som nöje snarare än idrottslig eller fysisk träning (

text: HFD 2024 not. 64

text: Aktiviteter i form av virtuella verklighetsspel (äventyrsspel eller skjutspel) utövades med hjälp av en teknik som simulerade en fysisk närvaro där användarna interagerade med den digitala miljön i realtid. Aktiviteterna utövades i särskilda anläggningar. Visserligen förekom ett visst mått av fysisk aktivitet, men den framstod som försumbar i förhållande till upplevelsen i den digitala miljön. Inte heller var anläggningarna särskilt anpassade för att göra det möjligt att utöva fysisk aktivitet. Vid en samlad bedömning ansåg högsta förvaltningsdomstolen att aktiviteterna snarare fick anses har karaktär av nöje än idrott eller fysisk träning (

text: HFD 2025-11

text: -21, mål nr

text: Undervisning, träning och instruktion m.m.

text: Ett bolag tillhandahöll ett åtagande att genom en viss anställd golfinstruktör vid behov tillhandahålla golflektioner till bland annat en golfklubb. Golfklubben tillhandahöll i sin tur med självständig prissättning golflektioner, som utfördes av aktiebolagets golfinstruktör, till klubbens medlemmar och till icke-medlemmar. Bolagets tillhandahållande till golfklubben ansågs inte avse en tjänst som gav någon möjlighet att utöva idrottslig verksamhet (

text: RÅ 2005 ref. 11

text: Det förhållandet att idrottstjänster tillhandahölls till en arbetsgivare för att användas av de anställda medförde inte att någon annan skattesats än 6 procent skulle tas ut på tillhandahållandet. De aktuella tjänsterna gav de anställda rätt att få personlig fysisk träning vid ett visst antal tillfällen (

text: RÅ 2007 ref. 39

text: Övningar för barn i åldrarna tre månader till fyra år i simbassäng bedömdes inte som idrott. Det huvudsakliga syftet med övningarna var att barnen skulle få olika slags vattenvana och utveckla sina motoriska förutsättningar för att lära sig simma (

text: HFD 2012 ref. 71

text: Simundervisning för funktionshindrade barn upp till tolv års ålder bedömdes som idrott. Det huvudsakliga syftet med kursen var att lära deltagarna att simma självständigt (

text: HFD 2014 not. 71

text: Övningar enligt Feldenkraismetoden omfattades inte av den lägre skattesatsen för idrott. Huvudsyftet med behandlingen var att deltagarna ska öva upp sin förmåga att mentalt kunna påverka sina rörelsemönster. Övningarna bedrevs inte på någon sportanläggning. Trots att rörelserna kunde innebära träning av kroppen kunde det inte anses utgöra idrottslig verksamhet (

text: HFD 2015 not. 43

text: En internetbaserad tränartjänst utgjorde inte en tjänst inom idrottsområdet. Tjänsten tillhandahölls i huvudsak före och efter själva träningstillfällena och kunderna kunde utföra träningen där de så önskade (

text: HFD 2019 ref. 37

text: ML:s bestämmelser om skattesats för tjänster varigenom någon ges möjlighet att utöva idrottslig verksamhet är allmänt hållna och bestämmelserna ska inte ges en vidare tolkning än mervärdesskattedirektivet ger utrymme för. När det är fråga om en tjänst som tillhandahålls en kund på elektronisk väg följer det direkt av direktivets ordalydelse att endast sådana lektioner inom sport och fysisk träning som direktströmmas omfattas av den reducerade skattesatsen. Begreppet ”direktströmma” kan inte förstås på något annat sätt än att mottagaren ska kunna ta del av utsändningen samtidigt som lektionen äger rum. En abonnemangstjänst som ger tillgång till förinspelade instruktörledda träningsfilmer omfattas därför inte av den reducerade skattesatsen för idrottslig verksamhet (

text: HFD 2025 ref. 22

text: Tillträde till idrottsligt evenemang

text: Tillträde till visning i efterhand av oredigerade inspelningar av föreställningar, t.ex. konserter, teater- eller operaföreställningar, omfattades av skattesatsen 6 procent. Av bestämmelsens ordalydelse kunde inte utläsas något om i vilken form eller på vilken plats som publiken skulle ta del av en föreställning för att den skulle omfattas av den reducerade skattesatsen. Av de förarbetsuttalanden som gjordes i samband med att biografföreställningar togs bort från tillämpningsområdet (se

text: prop. 2015/16:1, s. 321

text: f.), framgick att avsikten varit att vissa föreställningar skulle omfattas av den reducerade skattesatsen oavsett om publiken tog del av dem på den plats där de äger rum eller på en annan plats genom projicering på en bioduk. Avgörande skulle i stället vara föreställningens innehåll (

text: HFD 2018 ref. 77

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Vilka tjänster innebär att ”någon ges möjlighet att utöva” idrottslig verksamhet?

text: Tillhandahållande av en tjänst som innebär att en person ges möjlighet att utöva idrottslig verksamhet omfattas antingen av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent. Med idrottslig verksamhet avses en aktivitet i form av idrott eller fysisk träning. Tjänsten ska innebära att en person ges möjlighet utöva idrott eller fysisk träning genom utnyttjande av en särskild lokal eller anläggning avsedd för en sådan aktivitet (idrottsanläggning), eller genom ett direkt ledande, utbildande, instruerande eller tränande (direkt ledande) av personen i en sådan aktivitet. Vem som är köpare av tjänsten saknar betydelse. Det finns inte något krav på att en tjänst ska tillhandahållas direkt till utövaren för att den ska kunna omfattas av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent. Köparen kan till exempel vara en arbetsgivare som betalar för att de anställda ska ges möjlighet att utöva idrott eller fysisk träning.

text: En idrottsanläggning har särskilda anordningar eller särskild inredning som är avsedd för utövande av idrott eller fysisk träning. Skatteverket anser att särskilda lokaler eller anläggningar med simulatorer kan utgöra idrottsanläggningar. Det gäller under förutsättning att den fysiska aktivitet som utövas med hjälp av simulatorn kan anses motsvara någon tränings- eller tävlingsaktivitet som utövas utan simulator och som utgör idrott eller fysisk träning. Det innebär aktiviteten med simulatorn ska ge en motsvarande fysisk ansträngning genom motsvarande prestationsmoment. Aktiviteten kan bestå av användning av verkliga redskap eller utrustning i en verklighetstrogen simulerad miljö.

text: För att kunna tillhandahålla en tjänst som ger någon möjlighet att utöva idrott eller fysisk träning genom utnyttjande av en idrottsanläggning krävs att den som tillhandahåller tjänsten har rätt att disponera idrottsanläggningen för det ändamålet. Det innebär att tillhandahållaren ska ha rätt att, när hen disponerar anläggningen för det ändamålet, avgöra vem som ska ges möjlighet att använda anläggningen för idrott eller fysisk träning.

text: Tjänster som innebär ett direkt ledande av en eller flera personer i en idrott eller i fysisk träning omfattas av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent oavsett var aktiviteten äger rum. Skatteverket anser att det krävs att tillhandahållandet innebär att en ledare, tränare, lärare eller instruktör (ledare) fortlöpande bidrar till utövarens fysiska prestation i direkt samband med utövandet av aktiviteten. Sådana tjänster kan även tillhandahållas genom realtidskommunikation mellan arrangören och utövare via internet, vilket inkluderar tjänster som direktströmmas från arrangör till utövare. Exempel på sådana aktiviteter är olika former av träningspass där arrangören leder och lämnar instruktioner till en eller flera utövare i realtid via internet. Utövarna kan i sådant fall finnas var som helst.

text: 4.2 Hur avgör man om en aktivitet är ”idrottslig” verksamhet?

text: En aktivitet är idrottslig verksamhet om det huvudsakliga syftet med aktiviteten är att utöva idrott eller fysisk träning. Det är den genomsnittlige utövarens syfte med en aktivitet som har betydelse och inte den enskilda utövarens syfte.

text: En grundläggande förutsättning är att aktiviteten kräver en fysisk ansträngning som inte är försumbar. Skatteverket anser att brädspel, kortspel, tärningsspel, tv-spel, arkadspel, flipperspel, och spel på en dator inkluderat så kallad e-sport är exempel på aktiviteter där den fysiska ansträngningen för den genomsnittlige utövaren är försumbar.

text: Utövaren av aktiviteten måste vara en människa, men utövandet kan ske tillsammans med ett djur, som ett ekipage. Agility är ett exempel på idrott eller fysisk träning där en hund och en människa utövar aktiviteten tillsammans som ett ekipage.

text: En helhetsbedömning måste göras utifrån samtliga omständigheter i det enskilda fallet för att avgöra om det huvudsakliga syftet med en viss aktivitet för den genomsnittlige utövaren är att få utöva idrott eller fysisk träning.

text: Följande är exempel på omständigheter som talar för att det är fråga om en aktivitet där det huvudsakliga syftet är att utöva idrott eller fysisk träning.

text: Aktiviteten innebär för en genomsnittlig utövare en tydlig fysisk ansträngning som tränar kroppens styrka, kondition eller smidighet (rörlighet, balans eller koordination) eller en kombination av dessa förmågor.

text: Aktiviteten har tydliga fysiska prestationsmoment.

text: Exempel på aktiviteter som har tydliga fysiska prestationsmoment är olika former av tränande och tävlande där fysiska prestationsmoment poängsätts, mäts eller bedöms utifrån särskilda regler. Anordningar, inredning eller utrustning på en särskild anläggning kan vara utformade så att de innebär olika nivåer av fysisk ansträngning för en utövare och på det sättet kan aktiviteten ha tydliga prestationsmoment. Tydliga fysiska prestationsmoment förekommer normalt också vid fysiska aktiviteter som utövas med fortlöpande hjälp av en ledares instruktioner som utgår från ett program, schema eller liknande.

text: Det finns inte något krav på att den enskilda aktiviteten ska utövas på en bestämd nivå, t.ex. på professionell nivå, för att den ska kunna utgöra idrott eller fysisk träning. Det krävs inte heller att den utövas på ett bestämt sätt, d.v.s. regelbundet eller organiserat, eller i syfte att delta i idrottstävlingar. Även oorganiserad och osystematisk verksamhet och aktiviteter som inte syftar till deltagande i tävlingar kan alltså utgöra idrott eller fysisk träning. Att det överhuvudtaget är möjligt att utöva en viss sorts fysisk aktivitet på professionell nivå, regelbundet och i organiserad form och i syfte att delta i tävlingar, är visserligen omständigheter som talar för att en enskild aktivitet ska bedömas som idrott eller fysisk träning, men är alltså inte avgörande för bedömningen av aktiviteten.

text: 4.2.1 Är aktiviteter som ingår i ett medlemsförbund i Riksidrottsförbundet ”idrottslig” verksamhet?

text: Riksidrottsförbundet består av ett antal medlemsförbund som huvudsakligen är organiserade utifrån olika idrotter. Dessa aktiviteter kräver normalt en tydlig fysisk ansträngning som tränar utövarens styrka, kondition, smidighet, eller en kombination av dessa förmågor. Aktiviteterna har normalt tydliga prestationsmoment. De kan vanligen utövas på många olika nivåer. De utövas som regel i särskilda lokaler eller på särskilda anläggningar som är avsedda för aktiviteterna eller med ledare som bidrar till utövarens fysiska prestation.

text: Skatteverket anser mot den bakgrunden att sådana aktiviteter som ingår i ett medlemsförbund ska presumeras utgöra idrott eller fysisk träning. Presumtionen gäller under förutsättning att aktiviteten innebär en fysisk ansträngning som inte är försumbar. Vidare krävs att den utövas av en människa på det sätt som medlemsförbundet i fråga har angett för den specifika idrottsgrenen. Detsamma gäller för aktiviteter som ingår i ett förbund som varit medlem i Riksidrottsförbundet, om det uteslutits enbart på grund av att förbundet inte längre uppfyller kraven på antal föreningar eller medlemmar.

text: 4.2.2 När är en aktivitet inte en ”idrottslig” verksamhet?

text: Även om det finns omständigheter som talar för att det huvudsakliga syftet med en aktivitet är idrott eller fysisk träning kan det finnas andra omständigheter som medför att aktiviteten snarare ska karaktäriseras som t.ex. nöje, lek, eller avkoppling snarare än idrott eller fysisk träning. Fysiska aktiviteter kan också ha helt andra huvudsakliga syften.

text: Vidare kan en viss sorts fysisk aktivitet som under vissa omständigheter anses utgöra idrott eller fysisk träning, under andra omständigheter huvudsakligen präglas av t.ex. lek, nöje eller avkoppling eller ha något annat huvudsakligt syfte än att utöva idrott eller fysisk träning.

text: Nedan ges exempel på fysiska aktiviteter som Skatteverket anser har ett annat huvudsakligt syfte än att utöva idrott eller fysisk träning.

text: Det förekommer att olika fysiska aktiviteter utövas i eller på lokaler eller anläggningar som huvudsakligen är inrättade för nöjen och avkoppling, t.ex. barer, restauranger, spelhallar och andra liknande inrättningar. Aktiviteterna utövas fritt utan ledare som fortlöpande bidrar till utövarens fysiska prestation i direkt samband med utövandet. Ytor med anordningar, inredning eller utrustning för aktiviteterna är integrerade med de övriga ytorna som är inrättade för t.ex. servering, avkoppling, tv-tittande, hasardspel eller dataspel. Även de besökare som t.ex. endast blir serverade har därför normalt tillgång till samma ytor som de som utövar aktiviteten. Aktiviteterna kan bara utövas då även servering, avkoppling eller nöjen erbjuds i lokalerna eller på anläggningarna.

text: Skatteverket anser att fysiska aktiviteter som utövas i eller på lokaler eller anläggningar som huvudsakligen är inrättade för nöje och avkoppling, har karaktär av nöje. Det gäller även om aktiviteten skulle kunna utövas i enlighet med regler som ett idrottsförbund har angett för aktiviteten. Exempel på sådana aktiviteter är dart, biljard, shuffleboard, eller bordtennis på t.ex. en restaurang eller en bar, användande av idrottssimulatorer på spelhallar, gokart eller femkamp på nöjesparker och dans på diskotek, nattklubbar, dansrestauranger eller folkparker.

text: Det finns fysiska aktiviteter som leds av en arrangör och som innebär att deltagaren transporterar sig genom att t.ex. promenera, cykla, paddla, eller rida. Aktiviteten sker inte på någon idrottsanläggning och den som leder aktiviteten bidrar inte fortlöpande till deltagarnas fysiska prestation. Sådana aktiviteter består vanligtvis av att ledaren huvudsakligen visar vilken väg deltagarna ska ta och visar eller informerar om kultur eller natur. Exempel på sådana aktiviteter kan vara arrangerade naturvandringar, stadsvandringar, ridturer, cykelturer och kanotturer. Skatteverket anser att sådana aktiviteter huvudsakligen har karaktär av avkoppling eller nöje.

text: Lärarledda kurser och utbildningar i utövandet av idrott eller fysisk träning inkluderar ofta helt teoretiska moment för deltagaren. Om en sådan kurs eller utbildning syftar till att deltagaren ska lära sig att eller bli bättre på att utöva en idrott eller fysisk träning ska de teoretiska momenten anses underordnade de fysiska momenten. De teoretiska momenten utgör då bara ett medel för att deltagaren på bästa sätt ska få utöva idrotten eller den fysiska träningen. Det huvudsakliga syftet med kursen eller utbildningen är att utöva idrott eller fysisk träning. Olika moment som syftar till att deltagaren ska bli t.ex. instruktör eller tränare i aktiviteten kan däremot inte bara anses vara ett medel för att deltagaren på bästa sätt ska få utöva idrotten eller den fysiska träningen. Det huvudsakliga syftet med en kurs eller utbildning som innehåller sådana moment är därför inte att utöva idrott eller fysisk träning. Inte heller kurser och utbildningar som syftar till att deltagaren ska få ett certifikat eller intyg för att hantera en farkost på ett säkert sätt i allmänt luftrum eller i farvatten, har ett sådant huvudsakligt syfte. Detsamma gäller för körkortsutbildningar för t.ex. personbil. Det saknar betydelse att ett sådant certifikat, intyg eller körkort, kan vara en grundläggande förutsättning för att få utöva en viss idrott.

text: 4.3 Vad är ett idrottsligt ”evenemang” och vad menas med ”tillträde till” ett sådant evenemang?

text: En tjänst som avser tillträde till ett idrottsligt evenemang omfattas av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent. Med begreppet idrottsligt evenemang avses ett särskilt arrangemang med utövande av idrott eller fysisk träning som äger rum vid en viss tidpunkt och som pågår under en begränsad tid på en viss plats.

text: Skatteverket anser att begreppet tillträde innebär att en person ges rätt att närvara på platsen för ett evenemang som publik eller som deltagare i utbyte mot t.ex. en biljett eller en tävlingsavgift.

text: Även tillträde till visning av en utsändning från sådana evenemang kan omfattas av undantaget från skatteplikt eller av skattesatsen 6 procent. Så är fallet om visningen sker inför publik direkt när evenemanget äger rum. Det saknar betydelse om utsändningen är fördröjd av något skäl, t.ex. om den av rättighetsskäl inte får sändas samtidigt som evenemanget genomförs.

text: På vilket sätt ersättningen lämnas till säljaren har inte någon betydelse för bedömningen av om det är ett tillträde till ett idrottsligt evenemang.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-42134

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Motion och annan friskvård i olika former

org: skv

text: Nytt: 2021-02-04

type: stycke

text: Med anledning av Högsta förvaltningsdomstolens domar

text: HFD 2020 ref. 33

text: I och II ska vissa avsnitt i ställningstagandet inte längre tillämpas, det gäller fjärde stycket under avsnitt 1 samt exemplen 3, 5, 6 och 7 under avsnitt 4.3. Se vidare rättslig vägledning Friskvårdsbidrag för mer information.

text: Nytt: 2020-07-10

text: Detta ställningstagande har kompletterats med ställningstagandet Vilka former av motionsaktiviteter kan ersättas med friskvårdsbidrag?, dnr

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Friskvårdsbidrag – när de anställda själva får välja, 2018-01-24 dnr

text: 202 39595-18/111

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Personalvårdsförmån i form av motion och annan friskvård kan lämnas genom att arbetsgivaren själv väljer och betalar för enklare motion och annan friskvård av mindre värde för sina anställda (naturaförmån) eller genom att erbjuda de anställda ett så kallat friskvårdsbidrag.

text: Med friskvårdsbidrag avses ett fastställt belopp som arbetsgivaren erbjuder anställda att använda för utgifter för motion och annan friskvård efter eget val. De anställda redovisar sina utgifter med kvitton till arbetsgivaren för godkännande.

text: För att ett friskvårdsbidrag ska utgöra en skattefri förmån krävs att samma belopp och villkor erbjuds hela personalen. Beloppet ska vara av mindre värde. Skatteverket anser att ett belopp på högst 5 000 kr inklusive mervärdesskatt per anställd och år utgör mindre värde. Om arbetsgivaren erbjuder ett friskvårdsbidrag som överstiger 5 000 kr ska de anställda som väljer att utnyttja ett bidrag överstigande 5 000 kr förmånsbeskattas för hela beloppet. Arbetsgivaren ska då även betala arbetsgivaravgifter på hela bidraget.

text: Friskvårdsbidraget kan endast användas för motions- och friskvårdsaktiviteter som är av enklare slag. En aktivitet som kostar mer än 1 000 kr inklusive mervärdesskatt för ett tillfälle uppfyller inte kraven för enklare slag och mindre värde. Om arbetsgivaren via friskvårdsbidraget betalar en sådan aktivitet är det en skattepliktig förmån.

text: Friskvård som utges i form av naturaförmån är skattefri om den är av enklare slag och mindre värde. Med hänsyn till att priserna varierar mellan olika orter och svårigheter att fastställa ett marknadsvärde för motionsanläggningar i anslutningen till arbetsplatsen är det inte lämpligt att tillämpa någon fastställd beloppsgräns för sådana naturaförmåner. I stället måste en bedömning göras i varje enskilt fall om värdet av att utnyttja en motionsanläggning eller någon annan naturaförmån kan anses vara av mindre värde och enklare slag. Om en arbetsgivare tillhandahåller flera motions- och friskvårdsförmåner som tillsammans kan anses överstiga mindre värde bör förmånerna anses skattepliktiga i sin helhet.

text: 2 Frågeställning

text: Högsta förvaltningsdomstolen har i en dom den 20 juni 2019 fastställt att ett friskvårdsbidrag som uppgick till 6 500 kr inte är en skattefri personalvårdsförmån (

text: HFD 2019 ref. 33

text: ). Förmånen ansågs inte vara av mindre värde och är därmed skattepliktig i sin helhet. Domstolen har dock inte i övrigt tagit ställning till någon beloppsmässig gräns för skatteplikt. Skatteverket har sedan januari 2018 tillämpat en gräns för skattefrihet på högst 5 000 kr för friskvårdsbidrag. Med anledning av HFD:s dom har frågor uppkommit om var gränserna går för skattefri motion och annan friskvård och ställningstagandet tydliggör hur Skatteverket avser att tillämpa reglerna.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet den 24 januari 2018 Friskvårdsbidrag – när de anställda själva får välja (202 39595-18/111). De rättsliga bedömningarna har dock inte ändrats, med undantag för de beloppsmässiga konsekvenser för skatte- och avgiftsplikt som domen från HFD innebär.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagtext och förarbeten

text: Förmåner som en anställd får på grund av tjänst tas upp som intäkt såvida inte förmånen är undantagen från beskattning,

text: 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: Personalvårdsförmåner är skattefria, och då avses förmåner av mindre värde som består av enklare åtgärder för att skapa trivsel i arbetet och liknande, och som riktar sig till hela personalen. Hit räknas bl.a. möjlighet till enklare slag av motion och annan friskvård, 11 kap. 11–12 §§ IL. Om arbetsgivaren erbjuder friskvårdsförmåner utöver vad regelverket medger kan det få till följd att förmånerna blir skattepliktiga för hela eller för del av personalen.

text: En lagreglering om skattefria personalvårdsförmåner, bl.a. i form av arbetsgivarstödd motionsverksamhet, infördes 1988 i dåvarande kommunalskattelagen. Av förarbetena framgår att förmånen ska rikta sig till hela personalen, och att förmånen blir skattepliktig om den utformas på ett sådant sätt att den i praktiken riktar sig till en liten grupp anställda (

text: prop. 1987/88:52 s. 71

text: ). Reglerna reformerades senast år 2003 då vissa förenklingar och förtydliganden gjordes, se

text: prop. 2002/03:123 s. 13

text: ff. Bl.a. slopades villkoret att arbetsgivaren ska betala direkt till tillhandahållaren av motionen, och vidare angavs (s. 15) att:

text: ”Utredningen har också föreslagit att det skall räcka med att förmånserbjudandet riktar sig till den stadigvarande personalen. Möjligheten till motion och annan friskvård har stor betydelse för hela personalens fysiska och psykiska välbefinnande. Det bör även ligga i arbetsgivarens intresse att hela personalen ges möjlighet att delta i sådana aktiviteter. Regeringen finner därför inte skäl att ändra det grundläggande villkoret att förmånen måste rikta sig till hela personalen. Det bör dock framhållas att det är själva aktiviteten som sådan, t.ex. motionen, som skall erbjudas hela personalen. Formerna för hur detta kommer de anställda till del är således normalt av underordnad betydelse. Genom slopandet av de särskilda villkoren bör det skapas större utrymme att hitta former som tillgodoser kravet på att en förmån skall rikta sig till hela personalen, t.ex. särskilda arrangemang för tillfälligt anställda.”

text: 3.2 Rättspraxis

text: Här refereras mål från Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) som behandlar några olika varianter av motions- och friskvårdsförmåner.

text: HFD har 2001 (

text: RÅ 2001 ref. 44

text: ) bedömt ett fall där ett företag hade utformat en motionsförmån, ett årskort på ett gym, på så sätt att den begränsat sig till ett fåtal av de anställda. HFD klargjorde att uttrycket ”hela personalen” inte kan förstås på annat sätt än att det omfattar samtliga anställda oavsett anställningsvillkor. I domen uttalade HFD även att ett årskort som kostade 2 940 kr (1992 års prisnivå) i och för sig kunde anses som en personalvårdsförmån av ”mindre värde”.

text: HFD har 2016 (

text: HFD 2016 ref. 80

text: ) bedömt att arbetsgivarens delfinansiering av ett medlemskap hos ett frisvårdsföretag som, förutom möjligheten till fysisk träning, även ger tillgång till bl.a. relaxavdelning, träningskläder och hälsodrinkar, inte kan anses utgöra en skattefri personalvårdsförmån. Detta då bedömningen av vad som utgör förmån av mindre värde och motion av enklare slag ska avse tjänsten som helhet och inte de ingående aktiviteterna var för sig.

text: HFD har i januari 2018 (

text: HFD 2018 ref. 2

text: ) klarlagt att en arbetsgivare via friskvårdsbidrag och utan någon beskattning kan ersätta vissa utlägg för golf som en anställd haft. Lagtextens rekvisit ”enklare slag” kan inte tillmätas samma betydelse när det gäller att bedöma en förmån som utgetts via friskvårdbidrag som när det utgetts som naturaförmån. Avgörande är att friskvårdsbidraget riktar sig till hela personalen och att friskvårdsbidraget är av mindre värde. HFD klargör vidare att friskvårdsbidraget kan användas för att betala en enklare motions- eller friskvårdsaktivitet och att den omständigheten att den sammanlagda kostnaden för den anställde överstiger ett friskvårdsbidrag av mindre värde inte påverkar bedömningen. Uttalandet i

text: prop. 1987/88:52

text: tog sikte på naturaförmåner och inte på förmåner som utges som friskvårdsbidrag och förutsättningarna för att spela golf liksom synen på sporten har förändrats väsentligt sedan bestämmelserna om skattefrihet för motionsförmåner infördes i slutet av 1980-talet.

text: HFD har i juni 2019 (

text: HFD 2019 ref. 33

text: ) fastställt att ett friskvårdsbidrag på 6 500 kr inte är en skattefri personalvårdsförmån. Förmånen ansågs inte vara av mindre värde och är skattepliktig i sin helhet. Detta gäller oavsett att de aktiviteter som bidraget bekostar i sig kan utgöra enklare slag av motion och annan friskvård. Målet gällde en arbetsgivare som erbjöd sina anställda en förmån i form av friskvårdsbidrag på 6 500 kr per år. En anställd avsåg att använda 5 400 kr av bidraget till att betala ett års medlemskap hos ett klättercenter samt resterande 1 100 kr till gymkort, dvs. sådana aktiviteter som anses vara av enklare slag och som därmed i övrigt kan vara skattefria.

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Allmänt

text: Huvudregeln vid inkomstbeskattningen är att kontanta ersättningar och förmåner som en anställd får av sin arbetsgivare är skattepliktiga. Från detta finns ett fåtal undantag, varav ett är möjligheten för arbetsgivare att utge personalvårdsförmåner. Bestämmelserna om skattefrihet för personalvårdsförmåner utgör således ett undantag från huvudregeln och bör därför tillämpas restriktivt, jfr

text: HFD 2019 ref. 33

text: m.fl.

text: Som personalvårdsförmån räknas bland annat möjligheten till enklare slag av motion och annan friskvård. För att förmånen ska vara skattefri ska den också erbjudas på lika villkor till alla anställda och vara av mindre värde. En arbetsgivare kan dock med bibehållen skattefrihet proportionera ett friskvårdsbidrag utifrån de anställdas arbetstid.

text: Det är frivilligt för en arbetsgivare att erbjuda subventionerad motion och annan friskvård, och erbjudandet om friskvård kan variera på olika sätt mellan olika arbetsgivare. Det är också frivilligt för de anställda att utnyttja sådana förmåner.

text: Arbetsgivare som vill erbjuda sina anställda enklare slag av motion och annan friskvård kan välja att tillhandahålla sådana aktiviteter i egna lokaler eller på annan plats som arbetsgivaren väljer och betalar för direkt till arrangören (naturaförmån). Istället för att arbetsgivaren själv anordnar motions- och friskvårdsaktiviteter kan de anställda erbjudas en möjlighet att själva välja aktivitet och i efterhand mot kvitto få hela eller del av kostnaden ersatt (friskvårdsbidrag).

text: HFD har inte uttalat sig om någon absolut beloppsgräns för friskvårdsförmåner. Skatteverket anser att ett friskvårdsbidrag om högst 5 000 kr uppfyller lagens krav om mindre värde.

text: För motion och annan friskvård som arbetsgivaren tillhandahåller som naturaförmån tillämpar Skatteverket inte någon fastställd beloppsgräns. En sådan förmån ska dock för skattefrihet vara av enklare slag och mindre värde.

text: 4.2 Friskvård som naturaförmån

text: Förmån av enklare slag av motion och annan friskvård som är tillgänglig för alla anställda och som tillhandahålls på arbetsplatsen eller i annan lokal som arbetsgivaren helt eller delvis disponerar eller abonnerar är skattefri. Exempel på sådana förmåner kan vara möjlighet för personalen att på arbetsplatsen få tillgång till ett gym eller delta i olika friskvårdskurser. Även en förmån som innebär att arbetsgivaren erbjuder samtliga anställda exempelvis ett årskort på ett visst gym eller en viss simhall är att jämställa med en skattefri naturaförmån, förutsatt att de anställda inte kan byta förmånen mot någon annan form av friskvård.

text: För att avgöra om en sådan naturaförmån uppfyller kraven på enklare slag och mindre värde får en bedömning göras utifrån HFD:s praxis. I rättsfallet

text: HFD 2001 ref. 44

text: har frågan om vad som avses med förmån av mindre värde behandlats. Av domskälen framgår att domstolen ansett att ett årskort på en gymanläggning värt 2 970 kr utgjorde en förmån av mindre värde. Rättsfallet avsåg debitering av arbetsgivaravgifter för 1992. Domen har kommenterats på följande sätt i

text: prop. 2002/03:123

text: sid. 14: ”Genom avgörandet står det klart att arbetsgivare kan tillhandahålla personalen medlemskort vid motionsanläggningar av normalt slag utan att värdet av dessa kort skall tas upp till beskattning”.

text: En arbetsgivare har som exempel möjlighet att utan beskattning erbjuda anställda tillgång till en egen motionsanläggning i anslutning till arbetsplatsen. Det kan finnas en osäkerhet hur en sådan naturaförmån ska värderas, med tanke på att marknadspriset varierar mellan olika orter och beroende på vilken utrustning och vilka aktiviteter som anläggningen omfattar, t.ex. för motion, styrkelyft, yoga, bastu, simbassäng osv.

text: Av ovanstående framgår att friskvård som utges i form av naturaförmån är skattefri om den är av enklare slag och mindre värde. Med hänsyn till att priserna varierar mellan olika orter och svårigheter att fastställa ett marknadsvärde för motionsanläggningar i anslutningen till arbetsplatsen är det inte lämpligt att tillämpa någon fastställd beloppsgräns för sådana naturaförmåner. I stället måste en bedömning göras i varje enskilt fall om värdet för att utnyttja gymanläggningen eller en motsvarande naturaförmån kan anses vara av mindre värde och enklare slag. Om en arbetsgivare tillhandahåller flera motions- och friskvårdsförmåner som tillsammans kan anses överstiga mindre värde bör förmånerna anses skattepliktiga i sin helhet.

text: Exempel 1 – friskvårdsförmån i form av gymkort

text: En arbetsgivare har anskaffat årskort som ger fritt inträde på ett närliggande gym till samtliga anställda. Denna förmån är att jämställa med en naturaförmån eftersom arbetsgivaren själv köper årskorten. De anställda kan inte byta ut gymkortet mot någon annan friskvårdsaktivitet. För att en sådan friskvårdsförmån ska vara skattefri krävs att förmånen är av enklare slag och av mindre värde, men till skillnad från vad som gäller för friskvårdsbidrag tillämpas inte någon fastställd beloppsgräns för förmånen. Om förmånen avser en motionsanläggning av normalt slag är den skattefri.

text: Exempel 2 – kombination av förmåner

text: Samma förutsättningar som i exempel 1, men arbetsgivaren har även anskaffat liftkort som ger fritt tillträde till en lokal skidanläggning under hela sportlovsveckan åt alla anställda. Kombinationen av fritt inträde både till gymmet och till skidanläggningen får anses överstiga mindre värde och förmånerna är därför skattepliktiga i sin helhet.

text: 4.3 Friskvård i form av friskvårdsbidrag

text: Om arbetsgivaren erbjuder de anställda ett visst belopp för valfria motions- och friskvårdsaktiviteter är denna ersättning att betrakta som ett friskvårdsbidrag. För att bidraget ska omfattas av reglerna om skattefrihet krävs att lika stort belopp och samma villkor erbjuds hela personalen. Vid bedömningen av om en motions- eller friskvårdsaktivitet som utförts inom ramen för ett friskvårdsbidrag är av enklare slag och mindre värde ska i första hand beloppets storlek bedömas men även aktiviteten som sådan har viss betydelse.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning utgör ett friskvårdsbidrag på högst 5 000 kr inklusive mervärdesskatt per år mindre värde. Om arbetsgivaren ersätter anställda för ett högre friskvårdsbidrag än 5 000 kr är hela beloppet skattepliktigt.

text: Exempel 3 – friskvårdsbidrag över gränsvärdet

text: Kims arbetsgivare erbjuder alla anställda ett friskvårdsbidrag på 6 500 kr per år. Kim har fått ersättning av sin arbetsgivare för ett gymkort som kostat 5 000 kr, ett liftkort som kostat 1 000 kr samt för tennisspel som kostat 500 kr, sammanlagt 6 500 kr. Eftersom Kim via friskvårdsbidrag har fått ersättning med mer än 5 000 kr är hela beloppet skattepliktigt.

text: Även när arbetsgivaren erbjuder motions- eller friskvårdsaktiviteter genom friskvårdsbidrag ska en bedömning av om aktiviteten som sådan är av enklare slag göras. Aktiviteter som kräver att man själv har tillgång till avancerad eller dyrbar utrustning kan inte anses uppfylla kraven på enklare motions- eller friskvårdsaktivitet. Exempel på sådana aktiviteter är motorsport, fallskärmshoppning, skytte och hästkörning.

text: Exempel 4 – uppdelning av friskvårdsbidrag

text: En arbetsgivare har under flera år erbjudit ett friskvårdsbidrag på 7 000 kr som hanterats som skattefritt. Arbetsgivaren vill efter HFD:s dom 2019 fortsätta att erbjuda samma belopp för de anställda som visar att de haft utgifter för motion och friskvård på minst 7 000 kr. Arbetsgivaren vill därför erbjuda 5 000 kr som skattefritt friskvårdsbidrag och 2 000 kr som skattepliktig lön. I ett fall som detta fall bör dock friskvårdsbidraget fortfarande anses uppgå till 7 000 kr och är därför skattepliktigt i sin helhet. En arbetsgivare kan alltså inte dela upp ett visst friskvårdsbidrag på en skattefri och en skattepliktig del.

text: Exempel 5 – aktiviteten är inte av enklare slag

text: Charlie har betalat en kurs i motocross som kostade 3 000 kr. Charlies arbetsgivare erbjuder ett friskvårdsbidrag på 3 000 kr per år. Om arbetsgivaren godkänner att friskvårdsbidraget används till kursen ska Charlie beskattas för hela ersättningen då motocross inte kan anses uppfylla lagens krav på motion av enklare slag och mindre värde. Motocross och andra motorsporter kräver dyrbar grundutrustning, ofta dyrbara reservdelar och bränsle, vilket innebär att lagens krav på motion av enklare slag och mindre värde inte är uppfyllda

text: I de fall som den tjänst som arbetsgivaren subventionerar består av flera aktiviteter varav en eller flera tjänster är av enklare slag, bör bedömningen av vad som utgör förmån av mindre värde och motion av enklare slag avse tjänsten som helhet och inte de ingående aktiviteterna var för sig.

text: Exempel 6 – aktiviteten är inte av enklare slag och mindre värde

text: Erna har köpt årskort på Guldgymmet för 14 000 kr. I priset ingår förutom inträde till gymmet även frukost inför morgonpassen, fruktdrinkar, fria handdukar, träningskläder och hudvårdsprodukter. Ernas arbetsgivare ger normalt ett friskvårdsbidrag på 3 000 kr per år. Arbetsgivaren kan i detta fall inte betala ut friskvårdsbidrag som en skattefri friskvårdsförmån, eftersom tjänsten som helhet inte uppfyller kriterierna för att vara av mindre värde och enklare slag.

text: Inte heller aktiviteter som utförs vid ett enstaka tillfälle och där priset för det enstaka tillfället uppgår till mer än 1 000 kr inklusive mervärdesskatt kan anses som motion eller friskvård av mindre värde och enklare slag. Om arbetsgivaren tillåter att friskvårdsbidraget används till sådana aktiviteter är förmånen i sin helhet att betrakta som skattepliktig för den anställde.

text: Exempel 7 – enskild aktivitet överstiger 1 000 kr

text: Karin spelar golf och har betalat en green fee på 1 200 kr för ett speltillfälle. Karins arbetsgivare ger normalt ett friskvårdsbidrag på 2 000 kr per år. Arbetsgivaren kan i detta fall inte betala ut ett friskvårdsbidrag som en skattefri förmån, eftersom motionen inte uppfyller kriterierna för att vara av mindre värde och enklare slag då kostnaden för detta tillfälle översteg 1 000 kr.

text: 4.4 Kombination av naturaförmån och friskvårdsbidrag

text: En arbetsgivare som tillhandahåller möjligheten till enklare motions- och friskvårdsaktiviteter på arbetsplatsen eller genom att erbjuda hela personalen exempelvis ett gymkort på ett visst gym kan även erbjuda de anställda ett friskvårdsbidrag. För att arbetsgivaren även ska kunna erbjuda ett friskvårdsbidrag krävs att alla anställda kan ta del av både förmånsaktiviteterna och friskvårdsbidraget för valfria aktiviteter. När en arbetsgivare erbjuder både förmån och bidrag kan gränsen på 5 000 kr komma att överskridas utan att någon beskattning aktualiseras.

text: Om en arbetsgivare däremot tillhandahåller flera motions- och friskvårdsförmåner så att det totala värdet inte längre kan anses utgöra mindre värde bör alla förmånerna anses skattepliktiga, jämför avsnitt 4.2 ovan. Om arbetsgivaren i sådant fall även betalat ut kontanta friskvårdsbidrag bör även dessa anses skattepliktiga.

text: Exempel 8 – både förmån och bidrag

text: En arbetsgivare har till alla anställda anskaffat årskort som ger fritt inträde till ett närbeläget gym och som kostar 4 000 kr per anställd och år. Förutom tillgång till gymmet får samtliga anställda möjlighet att själva välja motions- och friskvårdsaktiviteter utanför arbetsplatsen upp till 3 000 kr som friskvårdsbidrag. Eftersom naturaförmånen med tillgång till ett gym är av enklare slag och mindre värde, kan arbetsgivaren utöver denna förmån erbjuda de anställda ett friskvårdsbidrag på upp till 5 000 kr utan att de anställda förmånsbeskattas.

text: Exempel 9 – bidrag och kombination av förmåner

text: Som exempel 8 men arbetsgivaren har som naturaförmån även anskaffat liftkort som ger fritt tillträde till en lokal skidanläggning under hela sportlovsveckan åt hela personalen. Kombinationen av fritt inträde både till gymmet och till skidanläggningen får anses överstiga mindre värde och samtliga förmåner, inklusive friskvårdsbidraget, är därför skattepliktiga i sin helhet.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-42478-2026

title: Transaktioner mellan Svenska kyrkan och dess organisatoriska delar, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att transaktioner mellan de organisatoriska delarna inom Svenska kyrkan inte utgör beskattningsbara transaktioner eftersom det inte finns något rättsförhållande som innebär ett ömsesidigt utbyte av prestationer mellan självständiga parter. Detta gäller oavsett vilka tjänster som utförs och oavsett om Svenska kyrkan beslutar om villkoren för utförandet och mottagandet av tjänsterna.

text: Det innebär att transaktioner mellan exempelvis ett stift och en församling inte ska mervärdesbeskattas.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Svenska kyrkan och dess organisatoriska delar, mervärdesskatt” daterat den 4 maj 2021, dnr

text: . Ställningstagandet har framförallt omarbetats för att se till att laghänvisningar och begrepp är i överensstämmelse med ML som trädde i kraft den 1 juli 2023. Ställningstagandet innebär ingen ändring i sak.

text: 2 Frågeställning

text: Trossamfundet Svenska kyrkan består av olika organisatoriska delar, dels ett nationellt organ, dels lokala och regionala enheter i form av församlingar, kyrkliga samfälligheter och stift. De lokala och regionala enheterna är egna juridiska personer men ingår samtidigt som integrerade delar av den juridiska personen Svenska kyrkan.

text: De organisatoriska delarna av trossamfundet Svenska kyrkan är självständiga rättssubjekt inom rättssubjektet Svenska kyrkan. De svarar självständigt för sina respektive skyldigheter i förhållande till tredje man. Som utgångspunkt kan alltså såväl Svenska kyrkan som dess organisatoriska delar självständigt bedriva ekonomisk verksamhet och vara beskattningsbara personer.

text: Hur ska transaktioner mellan olika organisatoriska delar inom Svenska kyrkan, t.ex. församlingar och stift, hanteras mervärdesskatterättsligt?

text: Sådana egna juridiska personer som förvaltas av Svenska kyrkan t.ex. prästlönetillgångar omfattas inte av ställningstagandet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster mot ersättning som görs inom landet av en beskattningsbar person som agerar i denna egenskap är föremål för mervärdesskatt (

text: 3 kap. 1 § mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML, jämför

text: artikel 2.1 c i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: För att avgöra om en särskild enhet bedriver självständig ekonomisk verksamhet ska det undersökas om enheten vid utövandet av denna verksamhet befinner sig i underordnad ställning gentemot den organisation som den är knuten till t.ex. en kommun eller ett företags huvudkontor (

text: Gmina Wroclaw punkt 33 och

text: FCE Bank punkt 35).

text: För att bedöma om det föreligger en sådan underordnad ställning ska det kontrolleras om den berörda personen bedriver verksamheten i eget namn, för egen räkning och på eget ansvar samt själv står den ekonomiska risken för verksamheten. Samma kriterier för bedömning av den ekonomiska verksamhetens självständighet kan tillämpas på både offentligrättsliga subjekt och privaträttsliga subjekt (

text: , Gmina Wroclaw, punkterna 34–35).

text: De organisatoriska delarna av Svenska kyrkan är självständiga rättssubjekt men ingår samtidigt som integrerade delar av den juridiska personen Svenska kyrkan. Verksamheten i de organisatoriska delarna är beroende av rättssubjektet Svenska kyrkan och det är Svenska kyrkan som bär den ekonomiska risk som verksamheten i de organisatoriska delarna är förenad med. Svenska kyrkans tillhandahållanden har skett inom trossamfundet Svenska kyrkan och det föreligger inte något rättsförhållande mellan självständiga parter. Tjänsterna har därmed inte tillhandahållits mot ersättning och ska därför inte mervärdesbeskattas (

text: HFD 2021 ref. 2

text: , punkterna 29–32 och 34).

text: 4 Bedömning

text: Även om de organisatoriska delarna i deras egenskap av juridiska personer inom Svenska kyrkan utgör enskilda rättssubjekt med egen rättshandlingsförmåga så är deras självständighet begränsad i förhållande till trossamfundet Svenska kyrkan. Verksamheten i de organisatoriska delarna är beroende av rättssubjektet Svenska kyrkan. Det är Svenska kyrkan som bär den ekonomiska risk som verksamheten i de organisatoriska delarna är förenad med. Enskilda organisatoriska delar av Svenska kyrkan kan inte förlora sin rättsliga ställning genom t.ex. konkurs eller likvidation.

text: Svenska kyrkans tillhandahållande till de organisatoriska delarna har inte skett i deras egenskap av egna juridiska personer utan tillhandahållandena har skett inom trossamfundet Svenska kyrkan.

text: När de olika organisatoriska delarna i egenskap av juridiska personer inom Svenska kyrkan ingår ett rättsförhållande med en tredje part om ömsesidigt utbyte av prestationer omfattas dock transaktionen av ML:s tillämpningsområde.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Svenska kyrkan och dess organisatoriska delar, mervärdesskatt ” daterat den 4 maj 2021, dnr


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-425005

title: När preskriberas en fordran på Skatteverket som grundar sig på skatt eller avgift att betala?

text: 1 Sammanfattning

text: Om en enskild har en fordran på Skatteverket som grundar sig på skatt eller avgift att betala tillämpas inte lagen (

text: ) om preskription av skattefordringar m.m. (SPL) utan

text: preskriptionslagen (1981:130)

text: (PreskL). Fordran preskriberas då 10 år efter tillkomsten, om inte preskriptionen avbryts innan dess, enligt

text: 2 §

text: PreskL. Skatteverket anser att preskriptionstiden ska räknas från den dag då fordran fastställdes, med andra ord den dag då det ursprungliga beslutet fattades och en fordran på Skatteverket uppkom.

text: 2 Frågeställning

text: När en enskild person eller ett företag har en fordran på att få tillbaka skatt eller avgift från Skatteverket får den allmänna preskriptionstiden på 10 år anses gälla, enligt

text: prop. 2010/11:165

text: till

text: skatteförfarandelagen

text: s. 606 f. och s. 1096. Enligt

text: 2 §

text: PreskL preskriberas en fordran 10 år efter tillkomsten. Frågan är dock från vilken tidpunkt preskriptionstiden ska räknas?

text: Detta ställningstagande behandlar inte hur befintliga överskott på skattekontot ska hanteras. Dessa regleras istället i

text: 64 kap.

text: och

text: 10 §§

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vad gäller offentligrättsliga fordringar finns det särskilda regler i lagen (

text: ) om preskription av skattefordringar m.m. (SPL). Lagen gäller ifråga om preskription av skatter och andra fordringar som det allmänna har rätt till och som drivs in enligt bestämmelserna i

text: 1 §

text: SPL .

text: Vid det omvända förhållandet, att en enskild har en fordran på att få tillbaka skatt eller avgift, gäller reglerna enligt

text: preskriptionslagen (1981:130)

text: , (PreskL). En fordran preskriberas 10 år efter tillkomsten, om inte preskriptionen avbryts dessförinnan, enligt

text: 2 §

text: PreskL. Preskription innebär att borgenären förlorar rätten att kräva ut sin fordran, enligt

text: 8 §

text: PreskL.

text: I

text: prop. 1979/80:119 s. 89

text: till

text: preskriptionslagen

text: anges bl.a. att om fordringen grundas på avtal så räknas preskriptionstiden från avtalet oavsett när förfallodagen infaller eller om fordringen är beroende på villkor. Vid utomobligatoriska skadeståndsanspråk räknas tiden från den skadegörande handlingen.

text: Högsta domstolen (HD) har i

text: NJA 2009 s. 291

text: uttalat (s. 297 f.) att i allmänhet beror tidpunkten för fordrans uppkomst dels på omständigheterna i det aktuella fallet, dels på vad som utgör en ändamålsenlig tillämpning av den bestämmelse som är i fråga.

text: I

text: NJA 2001 s. 471

text: prövade HD frågan om preskriptionstiden för rätt till återvinning av arvsskatt. HD kom fram till att preskriptionstiden skulle räknas från den dag då den för högt beräknade skattskyldigheten fastställdes. Man motiverade detta med att en rätt till återvinning inte kan anses uppkommen vid arvlåtarens död eftersom något beslut om arvskatten inte förelegat då. Preskriptionstiden kan således inte börja löpa innan det för höga skattebeloppet har beslutats. HD resonerade även (s. 473) om preskriptionstiden bör löpa från den dag då skattebeloppet inbetalades men kom fram till att en sådan tillämpning skulle medföra utredningssvårigheter och att principen skulle vara svårtillämpad i vissa situationer, t.ex. när som i förevarande fall skatten höjs genom ett beslut i högre instans.

text: Ett mål i kammarrätten, (KRNS 2014-09-30, mål nr 1139-1159-14), gällde ett resningsärende där för mycket fastighetsskatt hade inbetalats. Fastighetsskatten hade ursprungligen påförts efter att en fastighet bildats 1880 varpå en registerkarta upprättats. Efter utredning visade det sig att registerkartan visat fel för fastigheten och den rättades genom ett beslut 2014 av lantmäterimyndigheten. Skatteverket menade att preskriptionstiden ska räknas från det grundläggande beskattningsbeslutet vid den allmänna fastighetstaxeringen. Kammarrätten menade dock att det var först efter lantmäterimyndighetens beslut 2014 som den enskilde kunnat göra gällande en fordran på staten eftersom vare sig den enskilde eller myndigheterna före denna tidpunkt känt till att fastighetsskatten erlagts med ett felaktigt belopp.

text: I doktrinen talas främst om ”det första rättsfaktumets princip” som innebär att preskriptionstiden börjar löpa när det för rättshandlingen nödvändiga första rättsfaktumet tillkommit eller företagits. Inte varje rättsfaktum får emellertid den effekten att preskriptionstiden börjar löpa, endast ett rättsfaktum som beror på gäldenärens faktiska eller rättsliga handlande har denna effekt. Som framgår av ovan nämnda domar så är denna princip dock inte utan undantag (Lindskog Preskription, 4 uppl 2017, s. 383 ff.).

text: 4 Bedömning

text: Det är viktigt för både borgenären och gäldenären att ett fordringsförhållande inte varar för evigt. Reglerna om preskription sätter en yttersta tidsgräns för hur länge fordringsförhållandet ska finnas. Preskription innebär att en borgenär efter en viss tid förlorar sin rätt att vidta åtgärder för att få betalt för sin fordran. Motsatsvis innebär det att en gäldenär efter en viss tid inte kan krävas på betalning för en fordran.

text: När det handlar om preskription för en enskilds fordran på Skatteverket som grundar sig på skatt eller avgift att betala gäller de allmänna reglerna om preskription enligt

text: preskriptionslagen

text: som föreskriver en 10-årig preskriptionstid, enligt

text: 2 §

text: PreskL. Frågan är från vilken tidpunkt denna preskriptionstid ska gälla?

text: Preskriptionstiden börjar räknas från olika tidpunkter beroende på vilken typ av fordran det är frågan om, hur den uppkommit och när. Det finns ingen allmängiltig princip vare sig i lag eller i praxis för när en fordran ska anses uppkommen. Det finns dock vissa allmänna uttalanden från Högsta domstolen och i förarbeten.

text: Även om borgenärens intresse av att bevara sin rätt att få betalt kan anses vara preskriptionsreglernas naturliga utgångspunkt så finns andra viktiga skäl till att reglerna om preskription finns. Gäldenären har ett motsvarande intresse av att det finns reglerat när ett fordringsförhållande slutligen upphör eller när gäldenären slutligen befrias från skulden. Om gäldenären redan betalt fordran uppkommer exempelvis frågan hur länge hen måste spara kvitton eller andra bevis om betalning. Reglerna om preskription och dess tillämpning är också viktig ur ett samhällsperspektiv. Från det allmännas sida finns ett starkt intresse av att det ska finnas en yttersta tidsgräns för hur länge ett skuldförhållande ska kunna bestå och när det ska upphöra. Se vidare Lindskog Preskription, 4 uppl 2017, s. 54 ff.

text: Skatteverket anser att tiden för preskription ska räknas från den dag då skattskyldigheten fastställdes, med andra ord den dag då det ursprungliga beslutet fattades, såsom HD uttalat i

text: NJA 2001 s. 471

text: Om utgångspunkten för preskriptionstiden i stället skulle vara exempelvis när ett omprövningsbeslut fattas skulle det resultera i att preskriptionstiden hela tiden riskerar att förlängas eller inte ens börjar löpa. Ett exempel på det senare är omständigheterna i ovan nämnda dom, kammarrätten i Sundsvall 2014-09-30, mål nr 1139-1159-14. Skatteverket menar att det resonemang som HD för skapar den trygghet som såväl gäldenär som borgenär behöver.

text: Sammantaget anser Skatteverket att preskriptionstiden ska räknas från den dag då fordran som grundar sig på skatt eller avgift att betala fastställdes, eller med andra ord den dag då det ursprungliga beslutet fattades och en fordran på Skatteverket uppkom.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-4347-2026

title: Ställningstagandet ”Marknads- och tivolinöjen – mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Marknads- och tivolinöjen - mervärdesskatt” daterat den 10 juni 2010, dnr

text: 131 428640-10/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket redogör i ställningstagandet för att marknads- och tivolinöjen såsom ringkastning, bollkastning, pilkastning, skjutbanor och liknande aktiviteter inte omfattas av undantaget för skatteplikt för vadslagning, lotterier eller andra hasardspel. Ställningstagandet redogör även för att ersättning för att spela på s.k. lyckohjul omfattas av motsvarande undantag. Bedömningen följer i båda fallen av EU-domstolens praxis. Det som framgår av ställningstagandet är sådan information som kan framgå direkt på vägledningssidor. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-442292

title: Bedömning av en utländsk pension som socialförsäkringspension eller tjänstepension

text: 1 Sammanfattning

text: När det gäller den skatterättsliga klassificeringen av en utländsk pension som betalas ut enligt ett lands lagstiftning är det Skatteverkets uppfattning att det är utbetalningslandets bedömning som ska gälla. Detta innebär att pension som betalas från utlandet enligt ett lands lagstiftning om socialförsäkring ska klassificeras som en socialförsäkringspension vid inkomstbeskattningen och att pension som betalas från utlandet enligt ett lands lagstiftning om tjänstepension ska klassificeras som en tjänstepension vid inkomstbeskattningen. Denna bedömning gäller oavsett om pension betalas ut från ett land inom EU/EES-området eller från ett land utanför detta område. Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Beskattning av utländska socialförsäkringspensioner (Dnr: 202 328108-18/111 ).

text: 2 Frågeställning

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen (förordningen) samordnar de sociala trygghetssystemen när någon rör sig eller flyttar inom EU samt till Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz. Länderna ska enligt förordningens

text: artikel 9

text: till Europeiska gemenskapernas kommission skriftligen anmäla den lagstiftning och de system som avses i förordningens

text: artikel 3

text: Fråga har uppkommit om en ålderspension som betalas ut enligt en utländsk lagstiftning som skriftligen har anmälts enligt

text: artikel 9 i förordningen

text: ska klassificeras som en socialförsäkringspension eller som en tjänstepension vid inkomstbeskattningen. Fråga har också uppkommit om ersättningen är pension enligt

text: 10 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Följande omständigheter har framkommit vid utredning;

text: ålderspensionen betalas ut på grund av en livförsäkring som har tecknats i ett utländskt livförsäkringsföretag inom EES

text: försäkringen har tecknats av arbetsgivaren år 1985 när den försäkrade bodde och arbetade utomlands

text: utbetalningslandet anser att ålderspensionen är en tjänstepension.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomstskattelagen

text: Till inkomstslaget tjänst räknas inkomster och utgifter på grund av tjänst till den del de inte ska räknas till inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital (

text: 10 kap. 1 § första stycket

text: IL). Som tjänst behandlas bland annat rätt till pension (

text: 10 kap. 2 § 1

text: IL). Huvudregeln för vad som ska tas upp i inkomstslaget tjänst innebär att löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst ska tas upp som intäkt om inte annat framgår i 11 a kap. eller 8 kap. IL (

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: IL).

text: I

text: 10 kap. 5 § första stycket

text: IL definieras vad som avses med pension. Ersättningar som betalas ut som allmän ålderspension, efterlevandepension och premiepension till efterlevande enligt

text: socialförsäkringsbalken

text: samt motsvarande utländska ersättningar är pension (

text: 10 kap. 5 § första stycket 1

text: IL). Bestämmelsen om att utländska motsvarigheter till de svenska ersättningarna är pension infördes efter regeringens förslag i proposition 2015/16:1. Regeringen angav som skäl att utländska socialförsäkringspensioner inte omfattades av

text: inkomstskattelagens

text: definition av pension, vilket innebar att socialförsäkringsbelopp som betalades ut som engångsbelopp inte kunde beskattas samt att grunden för beskattning i andra fall kunde framstå som oklar (

text: prop. 2015/16:1 s. 232

text: Pension som har sin grund i en anställning brukar kallas tjänstepension. De punkter i

text: 10 kap. 5 § första stycket

text: IL som har eller kan ha sin grund i en anställning är punkterna 2-5, d.v.s. ersättning som betalas ut som

text: • ålderspension-, invaliditets- och efterlevandepension enligt Europaparlamentets beslut nr

text: , Euroatom av den 28 september 2005 om antagande av Europaparlamentets ledamotsstadga,

text: • pension på grund av tidigare tjänst på annat sätt än genom en försäkring,

text: • pension på grund av en pensionsförsäkring, och

text: • pension till förmånstagare enligt ett sådant avtal om tjänstepension som avses i

text: 28 kap. 2 § andra stycket

text: IL.

text: För att en försäkring ska vara en pensionsförsäkring ska vissa kvalitativa villkor vara uppfyllda. Dessa villkor finns i 58 kap. 4, 6 och 8–16 b §§ IL (

text: 58 kap. 2 § första stycket

text: IL). De kvalitativa villkoren som en utländsk försäkring måste uppfylla för att vara en så kallad utländsk kvalificerad pensionsförsäkring är desamma som en svensk försäkring ska uppfylla för att vara en pensionsförsäkring. Därutöver ska försäkringen vara meddelad i en försäkringsrörelse som bedrivs från ett fast driftställe i en utländsk stat inom EES (

text: 58 kap. 4 §

text: IL) och försäkringsgivaren måste lämna in ett åtagande till Skatteverket för varje meddelad försäkring (

text: 58 kap. 16 a § andra stycket

text: IL).

text: En försäkring som tecknats utomlands utan att den uppfyller de kvalitativa villkoren för en utländsk kvalificerad pensionsförsäkring kan anses vara en pensionsförsäkring om förutsättningarna i

text: 58 kap. 5 §

text: IL är uppfyllda.

text: Bestämmelsen i

text: 58 kap. 5 §

text: IL innebär att en försäkring som inte uppfyller de kvalitativa villkoren för en utländsk kvalificerad pensionsförsäkring ändå kan vara en pensionsförsäkring om den huvudsakligen avser ålderspension, sjukpension eller efterlevandepension, och om den har meddelats i en försäkringsrörelse som inte bedrivs från ett fast driftställe i Sverige. Detta gäller dock endast om försäkringen har tecknats när den försäkrade var bosatt utomlands och den försäkrade har fått avdrag, skattereduktion eller liknande skattelättnader för premierna i bosättningslandet eller att arbetsgivaren har betalat premier under den försäkrades bosättning eller förvärvsarbete utomlands (huvudsaklig verksamhet), utan att betalningen räknats som inkomst för den försäkrade vid beskattningen i det landet.

text: För en utländsk försäkring som har tecknats före 1 januari 1997 krävs att den skattskyldiga yrkar på att tillämpa bestämmelsen i

text: 58 kap. 5 §

text: IL (

text: 2 kap. 21 § lag (1999:1230)

text: om ikraftträdande av

text: inkomstskattelagen

text: , ILP). Någon valfrihet finns inte för en försäkring som är tecknad under 1997 eller senare. En sådan försäkring ska anses som en pensionsförsäkring om villkoren i

text: 58 kap. 5 §

text: IL är uppfyllda.

text: En utländsk livförsäkring tecknad före 1969 är en pensionsförsäkring om den vid tecknandet uppfyllde då gällande regler för en pensionsförsäkring.

text: En kapitalförsäkring är en livförsäkring som inte är en pensionsförsäkring. Som kapital-försäkring anses också en försäkring som uppfyller de kvalitativa villkoren för en pensions-försäkring, om det bestämdes att försäkringen ska anses vara en kapitalförsäkring när avtalet ingicks (

text: 58 kap. 2 § andra stycket

text: IL)

text: Ersättningar som betalas ut på grund av en kapitalförsäkring är skattefria (

text: 8 kap. 14 §

text: IL).

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen (förordningen) samordnar de sociala trygghetssystemen när någon rör sig eller flyttar inom EU samt till Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz. Skälet är att underlätta den fria rörligheten för personer mellan länderna och att förhindra att personer i ett land går miste om socialförsäkringsförmåner när de arbetar i ett annat land. Förordningen omfattar de traditionella grenarna av den sociala tryggheten och innehåller så kallade lagvalsregler. Lagvalsreglerna anger vilket lands sociala trygghetssystem som ska gälla när personer utnyttjar rätten att fritt röra sig inom unionen och till Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz. Förordningen ersätter dock inte de nationella systemen utan det är upp till varje land att bestämma vem som är socialförsäkrad enligt landets lagstiftning, vem som har rätt till förmåner och på vilka villkor. Förordningens

text: artikel 3

text: anger de grenar av den sociala tryggheten som förordningen ska tillämpas på.

text: Förordningen ska med några undantag tillämpas på alla allmänna och särskilda system för social trygghet, oavsett om de är avgiftsfinansierade eller inte, och system där en arbetsgivares eller en redares skyldigheter regleras (

text: artikel 3

text: punkt 2).

text: Länderna ska enligt förordningens

text: artikel 9

text: artikel 3

text: till kommissionen som för in förmånerna i en bilaga till förordningen. Det innebär att medlemsstaterna inom EU samt Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz bland annat ska anmäla de lagstiftningar som gäller förmåner vid ålderdom och förmåner till efterlevande (se punkterna 4 och 5 i respektive lands anmälan). Det är endast nationellt lagstadgade förmåner som ses som socialförsäkring i förordningens mening som ska anmälas.

text: 4 Bedömning

text: Förordningen om samordning av de sociala trygghetssystemen samordnar de sociala trygghetssystemen när någon rör sig eller flyttar inom EU samt till Island, Liechtenstein, Norge och Schweiz. Länderna ska enligt

text: artikel 9

text: skriftligen till Europeiska gemenskapernas kommission anmäla de nationellt lagstadgade förmåner som avses i

text: artikel 3

text: De lagstadgade förmåner som ska anmälas till kommissionen enligt

text: artikel 3

text: är social-försäkringsförmåner i förordningens mening. En socialförsäkringsförmån i förordningens mening är inte alltid en socialförsäkringsförmån i det land som har anmält lagstiftningen. En anmäld lagstiftning kan vara en obligatorisk tjänstepension i det enskilda landet. En och samma förmån kan alltså ses som en tjänstepension i det land som betalar ut pensionen samtidigt som den är anmäld som socialförsäkringsförmån enligt

text: artikel 9 i förordningen

text: När det gäller den skatterättsliga klassificeringen av en utländsk pension som betalas ut enligt ett lands lagstiftning är det Skatteverkets uppfattning att utbetalningslandets bedömning ska gälla. Detta innebär att pension som betalas från utlandet enligt ett lands lagstiftning om socialförsäkring ska klassificeras som en socialförsäkringspension vid inkomstbeskattningen och att pension som betalas från utlandet enligt ett lands lagstiftning om tjänstepension ska klassificeras som en tjänstepension vid inkomstbeskattningen. Denna bedömning gäller oavsett om pension betalas ut från ett land inom EU/EES-området eller från ett land utanför detta område.

text: Ovanstående innebär att den aktuella ålderspensionen som betalas ut enligt en utländsk lagstiftning som skriftligen har anmälts enligt

text: artikel 9 i förordningen

text: och som anses som tjänstepension i utbetalningslandet skatterättsligt ska klassificeras som en tjänstepension och inte som en socialförsäkringspension vid inkomstbeskattningen i Sverige.

text: När det har konstaterats att ålderspensionen ska klassificeras som en tjänstepension vid inkomstbeskattningen ska det sedan avgöras om ersättningen är pension enligt någon av punkterna 2-5 i

text: 10 kap. 5 § första stycket

text: IL och därmed skattepliktig enligt

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: IL.

text: Den aktuella tjänstepensionen betalas ut på grund av en utländsk livförsäkring som är tecknad 1985. Eftersom livförsäkringen är tecknad före år 1997 och det inte har yrkats på att reglerna om pensionsförsäkring ska tillämpas på livförsäkringen är försäkringen en kapitalförsäkring. Ersättningen som betalas ut är alltså inte pension enligt

text: 10 kap. 5 § första stycket

text: IL utan är skattefri enligt

text: 8 kap. 14 §

text: IL.

text: Om tjänstepensionen i stället hade betalats ut på grund av en pensionsförsäkring hade den varit pension enligt

text: 10 kap. 5 § första stycket 4

text: IL och skattepliktig enligt

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: IL.