text: Rådets direktiv

text: av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet.

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-790631

title: Beskattning av vätgas som förbrukas i motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg

text: 1 Sammanfattning

text: 2 kap. 4 § andra stycket lagen (1994:1776)

text: om skatt på energi (LSE), när vätgas förbrukas som bränsle i en förbränningsmotor för drift av ett motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg. Skatt för vätgasen ska därmed betalas enligt den energiskattesats och den koldioxidskattesats som gäller för naturgas som används för drift av motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg.

text: Skattebeloppen ska beräknas på vätgasens volym vid en temperatur av 0°C och ett tryck av 101,325 kilopascal.

text: Skatteverkets anser att vätgas som förbrukas i bränslecellerna i ett motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg inte förbrukas som motorbränsle enligt 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE. Vätgasen är därmed inte skattepliktig. Detta innebär att energiskatt och koldioxidskatt inte ska betalas för vätgasen, dvs. inte heller för den andel av vätgasen som förbrukas i syfte att, efter omvandlingen av vätgasens kemiska energi till el, åstadkomma drift av en motor i fordonet, fartyget eller luftfartyget.

text: 2 Frågeställning

text: Det finns motordrivna fordon i vilka vätgas förbrukas som bränsle i fordonets förbränningsmotor och vätgasen därför ska beskattas enligt 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE. Enligt andra stycket i paragrafen ska skatt betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE. Fråga har uppkommit om vilket bränsle som ska anses likvärdigt med vätgasen i den mening som avses i 2 kap. 4 § andra stycket LSE.

text: Det finns även motordrivna fordon i vilka vätgas förbrukas i bränsleceller när den kemiska energin i vätgasen omvandlas till el. Den el som uppkommer i bränslecellerna förbrukas i fordonet. Elen förbrukas dels för att driva en elmotor för framdrivning av fordonet, dels för andra funktioner i fordonet. Fråga har uppkommit om vätgasen som förbrukas i bränslecellerna till någon del ska anses förbrukas som motorbränsle och därmed ska beskattas enligt 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE. I så fall uppkommer även här frågan om vilket bränsle som ska anses likvärdigt med vätgasen i den mening som avses i 2 kap. 4 § andra stycket LSE.

text: Motsvarande frågeställningar är aktuella även avseende fartyg och luftfartyg.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vätgas är hänförlig till KN-nr 2804 10 00 och är inte en av de produkter som omfattas av skatteplikt enligt 2 kap. 1, 1 a eller 3 § LSE.

text: Om en annan produkt än de som avses i 2 kap. 1, 1 a och 3 §§ LSE är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle ska energiskatt och koldioxidskatt betalas även för den produkten. Skatt ska då betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE (2 kap. 4 § LSE).

text: Bestämmelserna i 2 kap. 4 § LSE har sin grund i artikel 2.3 andra stycket i energiskattedirektivet 1 . För energiprodukter finns motsvarande bestämmelser i 2 kap. 3 § LSE som har sin grund i första stycket i artikel 2.3 i energiskattedirektivet. Enligt EU-domstolen ska dessa bestämmelser tolkas på följande sätt. Det ska först fastställas om den aktuella produkten används som bränsle för uppvärmning eller som motorbränsle. Därefter ska det – beroende på användningsändamålet – fastställas vilket motorbränsle eller vilket bränsle för uppvärmning, bland de bränslen som är förtecknade i tabellen i bilaga I till direktivet, som produkten i sin användning kan ersättas med på ett verkningsfullt sätt. Om detta inte är möjligt ska det i stället fastställas vilket av dessa motorbränslen eller vilket av dessa bränslen för uppvärmning som till sin beskaffenhet och sitt ändamål står närmast den aktuella produkten (jfr förenade målen

text: , Kronos Titan GmbH och

text: , Rhein-Ruhr Beschichtungs-Service GmbH).

text: För bränslen som beskattas enligt 2 kap. 1 § första stycket 5 LSE ska de angivna skattebeloppen beräknas på volymen vid en temperatur av 0°C och ett tryck av 101,325 kilopascal (2 kap. 2 § andra stycket LSE).

text: Av förarbetena till 2 kap. 2 § LSE framgår att bestämmelsen i andra stycket om volymberäkning vid viss temperatur och visst tryck är tillämplig även på andra gasformiga bränslen som kan komma att beskattas på samma sätt som naturgas, enligt bestämmelserna i 2 kap. 3 eller 4 § LSE (jfr

text: prop. 2006/07:13, s. 120

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Vätgasförbrukning i en förbränningsmotor i ett motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg

text: Vätgas som förbrukas som bränsle i en förbränningsmotor ska beskattas enligt 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE. Enligt andra stycket i paragrafen ska skatt betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE. Bestämmelserna innebär att vätgasen ska beskattas enligt samma energiskattesats och samma koldioxidskattesats som gäller för det likvärdiga bränslet. Skattesatserna ska alltså inte räknas om för att ta hänsyn till skillnader mellan vätgasen och det likvärdiga bränslet, t.ex. beträffande energiinnehåll.

text: Bestämmelserna i 2 kap. 4 § LSE om beskattning av andra produkter än energiprodukter i nivå med likvärdigt bränsle har sin grund i artikel 2.3 andra stycket i energiskattedirektivet och ska därför tolkas i ljuset av direktivets bestämmelser. För vissa energiprodukter finns motsvarande bestämmelser i första stycket i samma artikel. Rättspraxis från EU-domstolen avseende tolkningen av de motsvarande bestämmelserna i första stycket i artikel 2.3 är därför relevant även avseende tolkningen av andra stycket i artikel 2.3, och därmed avseende tolkningen av 2 kap. 4 § LSE.

text: Vätgasen förbrukas som bränsle i en förbränningsmotor i ett motordrivet vätgasfordon. Även i konventionella gasfordon förbrukas fordonsgasen som bränsle i fordonets förbränningsmotor. Skatteverket anser att det därför ligger närmast till hands att göra en jämförelse med fordonsgasen för konventionella gasfordon. I sådana fordon förbrukas fordonsgas som huvudsakligen består av naturgas, biogas eller en blandning av dessa gaser. Vätgas kan i mindre andel blandas in i sådan fordonsgas till ett motorbränsle, s.k. hytan, som kan användas i förbränningsmotorn i konventionella gasfordon. Naturgas är ett av de bränslen som anges i 2 kap. 1 § LSE och som energiskattesats och koldioxidskattesats fastställs för. Enligt tillämpningspraxis anses naturgas vara det bränsle som är likvärdigt med biogasen, i den mening som avses i 2 kap. 3 § andra stycket LSE, när gasformig biogas förbrukas som motorbränsle i ett konventionellt gasfordon.

text: Skatteverket anser att naturgas är det bränsle som är likvärdigt med vätgasen, i den mening som avses i 2 kap. 4 § andra stycket LSE, när vätgas förbrukas som bränsle i en förbränningsmotor för drift av ett motordrivet fordon. Skatt för vätgasen ska därmed betalas enligt den energiskattesats och den koldioxidskattesats som gäller för naturgas som används för drift av motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg. Skatteverket gör samma bedömning även avseende vätgas som förbrukas som bränsle i en förbränningsmotor för drift av ett fartyg eller luftfartyg.

text: 4.2 Vätgasförbrukning i bränsleceller i ett motordrivet fordon, fartyg eller luftfartyg

text: Vätgas som är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle ska beskattas enligt 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE.

text: Vätgasen som förbrukas i bränslecellerna i det motordrivna fordonet förbrukas när vätgasens kemiska energi omvandlas till el. Den el som uppkommer i bränslecellerna förbrukas dels för att driva en elmotor för framdrivning av fordonet, dels för andra funktioner i fordonet. De andra funktionerna kan exempelvis avse belysning och andra säkerhetsfunktioner eller en ljudanläggning.

text: Vätgas som förbrukas i bränslecellerna i ett motordrivet fordon förbrukas inte som bränsle i en motor. Skatteverket anser att vätgasen därför inte förbrukas som motorbränsle enligt 2 kap. 4 § första stycket 1 LSE. Vätgas som förbrukas i bränslecellerna i ett motordrivet fordon är därmed inte skattepliktig. Detta innebär att energiskatt och koldioxidskatt inte ska betalas för vätgasen, dvs. inte heller för den andel av vätgasen som förbrukas i syfte att, efter omvandlingen av vätgasens kemiska energi till el, åstadkomma drift av en motor i fordonet. Skatteverket gör samma bedömning även avseende vätgas som förbrukas i bränsleceller i ett fartyg eller luftfartyg.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-81268-2025

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Ställningstagandet ”Bouppgivares närvaro” ska inte längre tillämpas

org: skv

text: Ställningstagandet ”Bouppgivares närvaro”, daterat den 25 juli 2005, dnr

text: 130 370745-05/111

text: , ska inte längre tillämpas.

type: stycke

text: Högsta förvaltningsdomstolens dom den 24 februari 2025, mål nr

text: , medför att ställningstagandet inte längre ska tillämpas. Högsta förvaltningsdomstolen har i motsats till bedömningen i ställningstagandet kommit fram till att det inte krävs personlig närvaro av bouppgivaren vid bouppteckningsförrättningen.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-81775-2025

title: Ställningstagandet ”Skatterättsnämndens förhandsbesked från den 10 februari 2004 avseende skattskyldighet till mervärdesskatt för bolagsmän i kommanditbolag” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Skatterättsnämndens förhandsbesked från den 10 februari 2004 avseende skattskyldighet till mervärdesskatt för bolagsmän i kommanditbolag” från den 26 januari 2012, dnr

text: 131 25199-12/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra hur transaktioner mellan bolagsmän och kommanditbolag ska tolkas. Detta framgår numera av ställningstagandet ”Transaktioner mellan delägare och HB/KB, mervärdesskatt”, från den 5 december 2024, dnr

text: . Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet från 2012.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-821514

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

title: Bilförmån – nya miljöbilar våren 2021

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: För miljöbilar, dvs. bilar som helt eller delvis kan drivas med el eller vissa miljöbränslen, finns särskilda regler om nedsättning av förmånsvärdet. För de miljöbilar som tillkommit under våren 2021 anges i detta ställningstagande hur nedsättningen ska göras, dvs. vilka bilmodeller som bör anses som närmast jämförbara bil vid beräkning av förmånsvärde.

text: Vidare görs rättelse av två bilmodeller av märket Audi med tillverkningsår 2021 (21AU0166 och 21AU0167).

text: 2 Frågeställning

text: För miljöbilar görs förmånsberäkningen med utgångspunkt i motsvarande förmånsvärde alternativt nybilspris för närmast jämförbara konventionella bilmodell. I många fall finns inte någon given sådan ”jämförbar bil” och med syfte att få en enhetlig beskattning fastställer Skatteverket dessa i allmänna råd, för bilar med tillverkningsår 2021 se SKV A 2020:30 avsnitt 2.3. Det har nu uppkommit behov av ytterligare kompletteringar av de allmänna råden för nytillkomna miljöbilar på marknaden under början av 2021 samt att göra vissa rättelser.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Om en bil är utrustad med teknik för drift helt eller delvis med elektricitet eller med andra mer miljöanpassade drivmedel än bensin och dieselolja och bilens nybilspris därför är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan sådan teknik, ska förmånsvärdet sättas ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen, se

text: 61 kap. 8 a § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: 4 Bedömning

text: Grunderna för hur jämförbar bil fastställs framgår av Skatteverkets Meddelande, SKV M 2017:16 avsnitt 3.3.3, samt av Skatteverkets ställningstagande Bilförmån – rättade förmånsvärden för miljöbilar med tillverkningsår 2016, avsnitt 3 (2016-04-05 dnr

text: 131 104326-16/111

text: Nedan anges nytillkomna miljöbilar med tillverkningsår 2021 och de bilmodeller som vid nedsättning bör anses som närmast jämförbara med dessa samt vissa rättelser av det allmänna rådet. Listan omfattar både personbilar och lätta lastbilar.

text: Rutinen för bilförmånsberäkning på skatteverket.se uppdateras med de nya uppgifterna. Där framgår även för respektive bilmodell vilken reducering som ska göras vid beräkning av förmånsvärdet.

type: rad

cells: A3 Sportback 40 TFSI e 204 hk S tronic Proline advanced

cells: A3 Sportback 40 TFSI e 204 hk S tronic Proline

cells: A5 Sportback 45 TFSI 265 hk quattro S tronic Proline advanced (Proline Edition kod YEA)

cells: A5 Sportback 45 TFSI 265 hk quattro S tronic S line (Proline Edition kod YEA)

cells: A6 allroad 45 TDI 245 hk quattro S tronic Proline

cells: A6 allroad 55 TDI 344 hk quattro tiptronic Proline

cells: A7 Sportback 45 TDI 245 hk quattro S tronic

cells: Q3 Sportback 45 TFSI e 245 hk S tronic Proline

cells: Q3 Sportback 45 TFSI e 245 hk S tronic S line

cells: Q3 40 TFSI 190 hk quattro S tronic Proline advanced

cells: Q4 50 e-tron quattro 220 kW Proline advanced

cells: Q5 Sportback 40 TDI 204 hk quattro S tronic Edition one

cells: Q5 Sportback 45 TFSI 265 hk quattro S tronic Edition one

cells: Q5 Sportback TFSI e 367 hk quattro S tronic S line

cells: Q5 TFSI e 367 hk quattro S tronic S line

cells: RS 5 Sportback TFSI 450 hk quattro tiptronic

cells: S7 Sportback TDI 344 hk quattro tiptronic

cells: SQ5 Sportback TDI 341 hk quattro tiptronic

cells: e-JUMPY CC L2 Electric 136 50kWh (New Business)

cells: e-JUMPY CC L2 Electric 136 50kWh (Business Premium)

cells: e-JUMPY CC L2 Electric 136 75kWh (Business Premium)

cells: e-JUMPY CC L3 Electric 136 75kWh (New Business)

cells: e-JUMPY L1 Electric 136 50kWh (Business Premium)

cells: e-JUMPY L1 Electric 136 50kWh (New Business)

cells: e-JUMPY L2 Electric 136 75kWh (Business Premium)

cells: e-JUMPY L2 Electric 136 75kWh (New Business)

cells: DS 7 E-Tense Performance Business Hybrid 225 2X4

cells: DS 7 E-Tense Performance Business Hybrid 300 4X4

cells: 500 Cab Connect 1,0 70HK Hybrid bensin FWD MT

cells: 500 Cab Cult 1,0 70HK Hybrid bensin FWD MT

cells: 500 Cab Dolcevita 1,0 70HK Hybrid bensin FWD MT

cells: 500 Cab Sport MY21 1,0 70HK Hybrid bensin FWD MT

cells: 500 Connect 1,0 70HK Hybrid bensin FWD MT

cells: 500 Dolcevita 1,0 70HK Hybrid bensin FWD MT

cells: 500 Elektrisk Action 3D 87kW(118HK) 185km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk Icon 3+1 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk Icon 3D 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk Icon Cabrio 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk La Prima 3+1 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk La Prima 3D 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk La Prima Cabrio 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk Passion 3+1 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk Passion 3D 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: 500 Elektrisk Passion Cabrio 87kW(118HK) 320km AT, nya modellen

cells: Panda Sport 1.0 70hk Hybrid bensin FWD MT

cells: Panda Street/City Life 0.9 70HK CNG FWD MT

cells: Fiesta Titanium 1.0T 125hk mHEV DCT Special Edition

cells: Fiesta Titanium 1.0T 95hk E85 Special Edition

cells: Focus Active 1.0T 125hk mHEV Special Edition

cells: Focus Kombi Active 1.0T 125hk mHEV Special Edition

cells: Focus Kombi ST-Line 1.0T 125hk mHEV Special Edition

cells: Focus ST-Line 1.0T 125hk mHEV Special Edition

cells: Kuga ST-Line X Elhybrid AWD 190hk Business Edition

cells: Kuga ST-Line X Plug-In Hybrid 225hk Business Edition

cells: Mondeo kombi ST-Line 2.0 HEV AUT 187hk Business Edition

cells: Mondeo kombi Titanium 2.0 EcoBlue AUT 190hk

cells: Mondeo kombi Titanium 2.0 HEV AUT 187hk Business Edition

cells: Puma 1.0T 125hk E85 ST-Line Special Edition

cells: Puma 1.0T 125hk E85 Titanium Special Edition

cells: Puma 1.0T 125hk mHEV DCT7 ST-Line Special Edition

cells: Puma 1.0T 125hk mHEV DCT7 Titanium Special Edition

cells: Puma 1.0T 125hk mHEV ST-Line Special Edition

cells: Puma 1.0T 125hk mHEV Titanium Special Edition

cells: Tourneo Custom 320 Titanium 1.0 EcoBoost 100hk FWD PHEV, nya modellen

cells: Tourneo Connect Trend ECOBoost 1.0 T 100 hk FWD

cells: Transit Custom Skåp 300 Trend 2.0 TDCi 130 hk FWD mHEVVV, nya modellen

cells: Transit Custom Skåp 300 Trend 2.0 TDCi 130 hk FWD

cells: Transit Custom Skåp 340 Trend 1.0 EcoBoost 100hk FWD PHEV, nya modellen

cells: Transit Connect Skåp Trend 1.0 T 100 hk FWD E85

cells: KONA FL 1.6 CRDi 136hk AUT MHEV 2WD Advanced

cells: KONA FL 1.6 CRDi 136hk AUT MHEV 2WD Essential

cells: F-PACE P400e PHEV AWD Auto Signature HSE

cells: F-PACE P400e PHEV AWD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: F-PACE P250 AWD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: F-PACE P400e PHEV AWD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: F-PACE P250 AWD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: I-PACE EV kWh 400 PS AWD Auto Signature HSE

cells: E-PACE 2.0 Litre T/C Petrol AWD 5 Door Auto 200PS SE

cells: I-PACE EV kWh 400 PS AWD Auto Signature SE

cells: E-PACE 2.0 Litre T/C Petrol AWD 5 Door Auto 200PS S

cells: Defender 5 dr SUV 110 2.0 Si4 PHEV 404 PS AWD Auto Signature SE

cells: Defender 5 dr SUV 110 3.0D I6 200 PS AWD Auto Signature SE

cells: Defender 5 dr SUV 110 2.0 Si4 PHEV 404 PS AWD Auto Signature X-Dynamic SE

cells: Defender 5 dr SUV 110 3.0D I6 200 PS AWD Auto Signature X-Dynamic SE

cells: Discovery Sport 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature HSE

cells: Discovery Sport 2.0D TD4 204 PS AWD Auto Signature HSE

cells: Discovery Sport 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: Discovery Sport 2.0D TD4 204 PS AWD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: Discovery Sport 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: Discovery Sport 2.0D TD4 204 PS AWD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: Discovery Sport 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature SE

cells: Discovery Sport 2.0D TD4 204 PS AWD Auto Signature SE

cells: Evoque 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature HSE

cells: Evoque 2.0 I4 200 PS AWD Auto Signature HSE

cells: Evoque 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: Evoque 2.0 I4 200 PS AWD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: Evoque 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: Evoque 2.0 I4 200 PS AWD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: Evoque 1.5 I3 PHEV 300 PS AWD Auto Signature SE

cells: Evoque 2.0 I4 200 PS AWD Auto Signature SE

cells: Range Rover Sport 2.0L T/C Petrol PHEV AWD Auto 404PS Signature SE PHEV

cells: Range Rover Sport 3.0L T/C 249PS Diesel AWD Auto Signature SE D250

cells: Range Rover Sport 2.0L T/C Petrol PHEV AWD Auto 5 Door 404PS Signature HSE Dynamic

cells: Range Rover Sport 3.0L T/C 249PS Diesel AWD Auto 5 Door Signature HSE Dynamic

cells: Velar 2.0 I4 PHEV 404 PS 4WD Auto Signature HSE

cells: Velar 2.0 Si4 250 PS 4WD Auto Signature HSE

cells: Velar 2.0 I4 PHEV 404 PS 4WD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: Velar 2.0 Si4 250 PS 4WD Auto Signature R-Dynamic HSE

cells: Velar 2.0 I4 PHEV 404 PS 4WD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: Velar 2.0 Si4 250 PS 4WD Auto Signature R-Dynamic SE

cells: Velar 2.0 I4 PHEV 404 PS 4WD Auto Signature SE

cells: Velar 2.0 Si4 250 PS 4WD Auto Signature SE

cells: MX-30, e-Skyactiv 105 kW, 100th Anniversary Edition

cells: Cooper SE Experience Edition, LCI 03.2021

cells: Countryman Cooper SE ALL4 Experience Edition, Ny 03.2021

cells: Countryman Cooper Experience Edition, Ny 03.2021

cells: Countryman Cooper SE ALL4 Maximise Edition, Ny 03.2021

cells: Countryman Cooper Maximise Edition, Ny 03.2021

cells: VIVARO SOLID L1H1 2.0 BlueHDi 120 S/S MT6

cells: VIVARO BUSINESS L2H1 2.0 BlueHDi 120 S/S MT6

cells: EXPERT PRO CREW CAB L3 4m3 Electric 136 50kWh

cells: EXPERT PRO L1 4,6m3 BlueHDi 120 1.5L S&S

cells: EXPERT PRO CREW CAB L3 4m3 Electric 136 75kWh

cells: EXPERT PRO+ BOXLINE 5,2m3 Electric 136 50kWh

cells: EXPERT PRO+ L1 4,6m3 BlueHDi 120 1.5L S&S

cells: EXPERT PRO+ BOXLINE 5,2m3 Electric 136 75kWh

cells: EXPERT PRO+ CREW CAB L2 3,2m3 Electric 136 50kWh

cells: EXPERT PRO+ CREW CAB L3 4m3 Electric 136 50kWh

cells: EXPERT PRO+ CREW CAB L3 4m3 Electric 136 75kWh

cells: EXPERT PRO+ PICKUP L2420 Electric 136 50kWh

cells: EXPERT PRO+ PICKUP L2420 Electric 136 75kWh

cells: EXPERT PRO+ PLANCHER L2 Electric 136 50kWh

cells: EXPERT PRO+ PLANCHER L2 Electric 136 75kWh

cells: Polestar 2 Long range Single motor 78kWh

cells: Polestar 2 Standard range Single motor 64kWh

cells: Megane Business Sport Tourer TCe 140 GPF

cells: Leon 1.5 eTSI 150 hk DSG7 FR Mild-Hybrid

cells: Leon Sportstourer 1.0 eTSI 110 DSG7 Style Mild-hybrid

cells: Tarraco 1.4 TSI eHybrid 245 hk DSG6 FR Swedish Edition Plug-in Hybrid

cells: ACROSS 2.5 Plug-in Hybrid Inclusive 4x4 CVT

cells: S-Cross 1.4T Boosterjet Hybrid Inclusive AllGrip 4x4 Biogas

cells: S-Cross 1.4T Boosterjet Hybrid Inclusive Aut AllGrip 4x4 Biogas

cells: Vitara 1.4T Boosterjet Hybrid Inclusivepaket AllGrip 4x4 Biogas

cells: C-HR 2,0 Hybrid GR Sport (ej inkl metallic lack)

cells: Proace Verso Electric Executive Long 75 kwh, 2 dörrar, 6 platser

cells: PROACE VERSO Shuttle Long 2,0 D AdBlue 180 hk S&S aut 8, 2 dörrar

cells: Proace Verso Electric Premium Long 75 kwh, 2 dörrar, 8 platser

cells: Proace Verso Electric Shuttle Long 50 kwh, 2 dörrar, 9 platser

cells: PROACE VERSO Shuttle Long 2,0 D AdBlue 140 hk S&S aut 8,

cells: Proace Verso Electric Shuttle Long 75 kwh, 2 dörrar, 9 platser

cells: Proace Electric 50 kWh Long ComfortPlus 2 dörrar

cells: PROACE Long 2,0D AdBlue 120 hk S&S aut 8 Comfort

cells: Proace Electric 50 kWh Medium ComfortPlus 2 dörrar

cells: PROACE Medium 2,0D AdBlue 120 hk S&S aut 8 Comfort

cells: Proace Electric 75 kWh Long ComfortPlus 2 dörrar

cells: PROACE Long 2,0D AdBlue 180 hk S&S aut 8 Comfort

cells: Proace Electric 75 kWh Long Professional 2 dörrar

cells: Proace Electric 75 kWh Medium ComfortPlus 2 dörrar

cells: PROACE Medium 2,0D AdBlue 180 hk S&S aut 8 Comfort

cells: Proace Electric 75 kWh Medium Professional 2 dörrar

cells: Proace Electric Dubbelhytt 75 kWh Long Professional 2 dörrar

cells: V60 B4 Bensin Momentum Advanced Navi Pro Edition

cells: V60 B4 Diesel Momentum Advanced Navi Pro Edition

cells: V60 Cross Country B4 AWD Diesel Advanced Navi Pro Edition

cells: XC40 B4 AWD Bensin Momentum Advanced Navi Pro Edition

cells: XC40 B4 FWD Bensin Momentum Advanced Navi Pro Edition

cells: XC60 B4 AWD Diesel Momentum Advanced Edition II

cells: XC60 B4 Diesel Momentum Advanced Edition II

cells: XC60 B5 AWD Bensin Momentum Advanced Edition II

cells: XC60 B5 Bensin Momentum Advanced Edition II

text: 4.1 Rättelse för bilmodeller med tillverkningsår 2021

text: Rättelse av två modeller av märket Audi, SQ7 TFSI 507 hk quattro tiptronic (21AU0166) och SQ8 TFSI 507 hk quattro tiptronic (21AU0167), som felaktigt enligt bilaga 2 till SKV A 2020:30 angetts vara elhybrider då de rätteligen är modeller vars bränsletyp ska vara bensin. De två bilmodellerna är således inte miljöbilar. Motsvarande rättelse har gjorts i beräkningstjänsten för bilförmån på skatteverket.se.

text: Rättelsen innebär en höjning av förmånsvärdet med 130 kr per månad. Arbetsgivaren bör i förekommande fall lämna rättade individuppgifter för respektive månad för den anställde och begära motsvarande omprövning av arbetsgivaravgifterna.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-825177

title: DAC 6 – ska varje betalning rapporteras i kännetecknet gränsöverskridande betalningar m.m. när det är fråga om ett avtalsförhållande med löpande betalningar?

text: 1 Sammanfattning

text: Ett av kännetecknen avseende rapporteringspliktiga arrangemang träffar arrangemang som innefattar avdragsgilla gränsöverskridande betalningar till anknutna personer där mottagaren inte har hemvist i något land, inte beskattas för inkomsten m.m. Skatteverket anser att i en situation där arrangemanget består av ett avtalsförhållande som medför att det sker löpande betalningar mellan parterna, är det normalt det ingångna avtalet som utgör det arrangemang som ska rapporteras om kriterierna för uppgiftsskyldighet är uppfyllda. Varje löpande betalning ska däremot inte rapporteras. Om avtalsvillkoren ändras får en ny bedömning göras av uppgiftsskyldigheten. Arrangemanget behöver inte rapporteras om uppgifter har lämnats tidigare och det fortfarande träffas av samma kännetecken. Skulle det ändrade avtalet träffas av något annat kännetecken ska däremot en ny rapportering göras. Ett sedan tidigare genomfört arrangemang blir inte rapporteringspliktigt bara för att mottagarens hemland läggs till på EU:s eller OECD:s förteckningar över icke samarbetsvilliga länder, eller att skattereglerna ändras i mottagarens hemland så att ett nytt kännetecken är tillämpligt, om det inte sker några ändringar i arrangemanget i övrigt.

text: Uppgiftsskyldigheten för ett arrangemang inträder 30 dagar efter den dag en rådgivare eller användare vidtar åtgärder för att tillhandahålla eller genomföra arrangemanget. Beroende på omständigheterna kan det vara avtalstidpunkten som utlöser uppgiftsskyldigheten men den kan också inträda tidigare genom att arrangemanget tillhandahålls vid en tidigare tidpunkt. Däremot är det i normalfallet inte första betalningstillfället som är den utlösande omständigheten för uppgiftsskyldigheten.

text: 2 Frågeställning

text: Kännetecknet gränsöverskridande betalningar m.m. i

text: 19 § lagen (2020:434)

text: om rapporteringspliktiga arrangemang, RAL, träffar arrangemang som innefattar avdragsgilla gränsöverskridande betalningar till anknutna personer där mottagaren inte har hemvist i något land, inte beskattas för inkomsten m.m. Utgångspunkten för frågeställningen är att arrangemanget består av ett avtalsförhållande som medför att det sker löpande betalningar mellan parterna.

text: Innebär kännetecknet att en användare ska rapportera varje betalning i ett löpande avtalsförhållande även om förhållandena är desamma? Har det någon betydelse om avtalsvillkoren ändras? Har det någon betydelse om andra omständigheter ändras så att ett kännetecken plötsligt blir tillämpligt, exempelvis därför att det land där betalningsmottagaren hör hemma tas upp på EU:s eller OECD:s förteckningar över icke samarbetsvilliga länder? När inträffar uppgiftsskyldigheten?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Det kännetecken som kallas gränsöverskridande betalningar m.m. består av flera kännetecken (19 § RAL). Enligt kännetecknet är ett gränsöverskridande arrangemang rapporteringspliktigt om arrangemanget innefattar avdragsgilla gränsöverskridande betalningar mellan två eller flera anknutna personer, och

text: mottagaren inte har hemvist i någon stat eller jurisdiktion,

text: mottagaren har hemvist i en stat eller jurisdiktion som

text: inte beskattar inkomster från företag eller där skattesatsen för sådana inkomster är noll eller i det närmaste noll procent, eller

text: är upptagen i en förteckning över stater eller jurisdiktioner utanför Europeiska unionen som av medlemsstaterna gemensamt eller inom ramen för Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) har bedömts vara icke samarbetsvilliga,

text: betalningen är undantagen från beskattning i den stat eller jurisdiktion där mottagaren har hemvist, eller

text: betalningen är föremål för en förmånlig skatteåtgärd i den stat eller jurisdiktion där mottagaren har hemvist.

text: För att ett arrangemang som avses i 19 § 2 a, 3 eller 4 RAL ska vara rapporteringspliktigt krävs också att en skatteförmån är den huvudsakliga fördelen, eller en av de huvudsakliga fördelarna, som en person rimligen kan förvänta sig av arrangemanget (12 § RAL).

text: De uppgifter som en rådgivare ska lämna, ska enligt

text: 33 b kap. 19 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL, ha kommit in till Skatteverket inom 30 dagar från och med dagen efter den av följande dagar som inträffar först:

text: den dag rådgivaren gjorde arrangemanget tillgängligt,

text: den dag arrangemanget blev klart för genomförande, eller

text: den dag rådgivaren påbörjade genomförandet av arrangemanget.

text: Om uppgifterna ska lämnas av en rådgivare som avses i 6 § andra stycket (den andra kategorin rådgivare), räknas tiden i stället från och med dagen efter den dag då denne tillhandahöll sina tjänster avseende arrangemanget.

text: En användare ska i vissa fall lämna uppgifter om rapporteringspliktiga arrangemang, bl.a. när det inte finns någon rådgivare. De uppgifter som en användare ska lämna, ska enligt

text: 33 b kap. 20 §

text: SFL ha kommit in till Skatteverket inom 30 dagar från och med dagen efter den av följande dagar som inträffar först:

text: den dag arrangemanget tillhandahölls användaren,

text: den dag arrangemanget blev klart för genomförande av användaren, eller

text: den dag användaren påbörjade genomförandet av arrangemanget.

text: Rapporteringen av gränsöverskridande arrangemang syftar till att ge skattemyndigheterna tidig information om nya former av aggressiv skatteplanering och i vilken utsträckning de används. Ett kännetecken är en karaktäristik eller egenskap i ett gränsöverskridande arrangemang som utgör en indikator på en potentiell risk för skatteflykt (

text: prop. 2019/20:74 s. 38

text: och

text: Det finns ingen definition av vad som är ett arrangemang men det är ett mycket vitt begrepp som kan avse transaktioner, system, insatser, verksamheter, avtal, bidrag, överenskommelser, löften, åtaganden eller händelser. Ett arrangemang kan bestå av flera steg och varje steg bör då inte ses som ett separat steg utan som en del i ett arrangemang (

text: prop. 2019/20:74 s. 73

text: Det finns ingenting i förarbetena till 19 § RAL som tar upp frågan om varje betalning ska rapporteras. Däremot behandlas en liknande fråga när det gäller 20 § 1 RAL och arrangemang som innefattar att avdrag för samma värdeminskning på en tillgång begärs i flera länder. Regeringen skriver att när det gäller t.ex. leasingavtal är det av vikt att poängtera att det är slutandet av leasingavtalet som utgör det eller del av det rapporteringspliktiga arrangemanget. Den omständigheten att avskrivningar på tillgången görs löpande innebär således inte att det rör sig om flera separata rapporteringspliktiga arrangemang (

text: prop. 2019/20:74 s. 104

text: och

text: När det gäller kännetecknen om internprissättning i 23–25 §§ RAL skriver regeringen att en relevant fråga är vad som utgör ett enskilt arrangemang. När ett antal transaktioner genomförs och prissättningen av dessa sker enligt en internprissättningspolicy kan ett eller flera arrangemang vara för handen. Det torde dock inte vara rimligt att bedömningen görs på fakturabasis. Om flera löpande transaktioner omfattas av samma kännetecken och genomförs på liknande sätt bör detta kunna ses som en serie arrangemang som endast behöver rapporteras in vid ett tillfälle. Regeringen anser dock att det är svårt att ge någon närmare vägledning i frågan eftersom dessa bedömningar i viss mån är beroende på omständigheterna i det enskilda fallet (

text: prop. 2019/20:74 s 113

text: När det gäller möjligheterna till befrielse från rapporteringsavgiften ger regeringen följande exempel i förarbetena. Ett arrangemang som avser gränsöverskridande betalningar till en mottagare som hör hemma i ett land på EU:s eller OECD:s förteckningar över icke samarbetsvilliga länder (19 § 2 b RAL) kan plötsligt bli rapporteringspliktigt till följd av att ett land tillkommer i förteckningarna över sådana som bedömts vara icke samarbetsvilliga. Det skulle då kunna uppstå en situation där det inte kan anses stå i rimlig proportion till överträdelsen att påföra rapporteringsavgift med fullt belopp om uppgifterna om arrangemanget lämnas för sent och detta beror på att ett land tillkommit i förteckningarna i ett sent skede (

text: prop. 2019/20:74 s. 153

text: 4 Bedömning

text: Kännetecknet gränsöverskridande betalningar i 19 § RAL träffar arrangemang som innefattar avdragsgilla gränsöverskridande betalningar. Frågeställningen i det här ställningstagandet gäller en situation där arrangemanget består av ett ingånget avtal som medför att det sker löpande betalningar. En bedömning måste emellertid göras i varje enskilt fall av vad som är ett arrangemang enligt detta kännetecken.

text: Av förarbetsuttalandena drar Skatteverket slutsatsen att så länge de löpande betalningarna omfattas av samma kännetecken och genomförs på liknande sätt behöver rapportering bara ske vid ett tillfälle. Uppgiftsskyldigheten för ett sådant arrangemang inträder 30 dagar efter den dag en rådgivare eller användare vidtar åtgärder för att tillhandahålla eller genomföra arrangemanget (33 b kap. 19–20 §§ SFL). Beroende på omständigheterna kan det vara avtalstidpunkten som utlöser uppgiftsskyldigheten, men den kan också inträda tidigare genom att arrangemanget tillhandahålls vid en tidigare tidpunkt. Däremot är det i normalfallet inte första betalningstillfället som är den utlösande omständigheten för uppgiftsskyldigheten.

text: Utgångspunkten i detta ställningstagande är att parternas avtalsförhållande utgör ett arrangemang där man får bedöma om något av kriterierna i 19 § RAL är uppfyllt. Likaså kravet på skatteförmån i de fall det krävs. Varje löpande betalning ska däremot inte rapporteras under förutsättning att arrangemanget inte har ändrats. Sådana betalningar får ses som en del i ett arrangemang som består av flera steg.

text: Om avtalsvillkoren ändras får en ny bedömning göras av uppgiftsskyldigheten. Arrangemanget behöver inte rapporteras om uppgifter har lämnats tidigare och det fortfarande träffas av samma kännetecken, t.ex. 19 § 2 a RAL. Skulle det träffas av något annat kännetecken, t.ex. 19 § 3 RAL, ska däremot en ny rapportering göras. Varje löpande betalning ska däremot inte rapporteras.

text: Bedömningen av eventuell rapporteringsskyldighet och tidpunkten för uppgiftsskyldigheten är knuten till att en rådgivare eller användare vidtar åtgärder för att tillhandahålla eller genomföra ett arrangemang. Ett sedan tidigare genomfört arrangemang blir därför inte rapporteringspliktigt enbart av den omständigheten att mottagarens hemland läggs till på EU:s eller OECD:s förteckningar över icke samarbetsvilliga länder, eller att skattereglerna ändras i mottagarens hemland så att ett nytt kännetecken är tillämpligt, om det inte sker några ändringar i arrangemanget i övrigt. Skatteverket anser inte att ett arrangemang, där uppgiftsskyldigheten har inträtt tidigare och där rapport redan har lämnats, på nytt blir rapporteringspliktigt därför att EU och OECD ändrar sina förteckningar eller att ett annat land ändrar sina skatteregler. Så länge det inte sker några ändringar i ett befintligt arrangemang utlöses inte någon ny uppgiftsskyldighet. Detta gäller under förutsättning att ändringen i EU:s eller OECD:s förteckningar inte sker under 30 dagar före den dag uppgiftsskyldigheten inträder. I sådant fall kan arrangemanget bli rapporteringspliktigt om det land där mottagaren finns läggs till på EU:s eller OECD:s förteckningar eftersom bedömningen ska göras utifrån den förteckning som är aktuell och offentliggjord vid den tidpunkt när uppgiftsskyldigheten inträder.

text: Nedan följer ett antal exempel för att illustrera principerna. I samtliga fall är det svenska företaget och den utländska motparten anknutna personer (jfr 8 § RAL). I samtliga fall förutsätts att det svenska företaget är en uppgiftsskyldig användare och att arrangemanget är klart för genomförande när avtalet ingås respektive när avtalet ändras. Det innebär att 30-dagarsfristen för uppgiftsskyldigheten börjar löpa vid dessa tidpunkter.

text: Exempel: Betalningar till ett företag i ett land som inte beskattar företagsinkomster

text: A AB ingår ett royaltyavtal den 1 mars år 1 med företag B hemmahörande i land B som innebär att A AB ska betala royalty till företag B. Avtalet gäller tills vidare och betalning ska erläggas den sista dagen i varje kalenderkvartal. Land B har inget inkomstskattesystem så det kännetecken som är aktuellt är 19 § 2 a RAL. Skatteförmånen är det huvudsakliga skälet till arrangemanget.

text: När A AB ingår royaltyavtalet med företag B får det anses vara ett gränsöverskridande arrangemang som är rapporteringspliktigt eftersom kännetecknet i 19 § 2 a RAL är uppfyllt. Uppgiftsskyldigheten inträder den 31 mars år 1, d.v.s. 30 dagar efter den 1 mars år 1 när royaltyavtalet ingås. Så länge avtalsförhållandena är desamma behöver inte någon ytterligare rapportering ske vid de löpande betalningarna.

text: Exempel: Avtalet mellan parterna ändras men samma kännetecken är tillämpligt

text: C AB ingår ett serviceavtal den 1 mars år 1 med företag D hemmahörande i land D som innebär att C AB ska betala serviceavgifter till företag D. Avtalet gäller tills vidare och betalning ska erläggas den sista dagen i varje månad. Företag D beskattas inte för mottagna serviceavgifter så det kännetecken som är aktuellt är 19 § 2 a RAL. Skatteförmånen är det huvudsakliga skälet till arrangemanget och rapport lämnas inom 30 dagar efter det att avtalet ingås den 1 mars år 1. Så länge avtalsförhållandena är desamma behöver inte någon ytterligare rapportering ske vid de löpande betalningarna.

text: Den 20 augusti år 3 kommer C AB och företag D överens om vissa ändringar i serviceavtalet. Serviceavgiften och betalningstidpunkterna ändras. Även om avtalsförhållandet ändrats uppvisar arrangemanget inte något annat kännetecken än det som tidigare rapporterats. Någon ytterligare rapportering behöver inte ske.

text: Exempel: Avtalet mellan parterna ändras och ett annat kännetecken är tillämpligt

text: E AB ingår ett royaltyavtal den 1 mars år 1 med företag F hemmahörande i land F som innebär att E AB ska betala royalty till företag F. Avtalet gäller tills vidare och betalning ska erläggas den sista dagen i varje kalenderkvartal. Land F har inget inkomstskattesystem så det kännetecken som är aktuellt är 19 § 2 a RAL. Skatteförmånen är det huvudsakliga skälet till arrangemanget och rapport lämnas inom 30 dagar efter det att avtalet ingås den 1 mars år 1. Så länge avtalsförhållandena är desamma behöver inte någon ytterligare rapportering ske vid de löpande betalningarna.

text: År 3 inför land F ett inkomstskattesystem men royaltyinkomster beskattas lägre än andra inkomster. Det är fråga om ett skattesystem som innebär att kännetecknet i 19 § 4 RAL är tillämpligt. Den 20 augusti år 3 kommer E AB och företag F överens om vissa ändringar i royaltyavtalet. Nivån på royaltyn och betalningstidpunkterna ändras.

text: När land F ändrar sitt skattesystem är inte det en sådan förändring som medför att det finns ett nytt arrangemang eller att uppgiftsskyldigheten inträder på nytt. Men när avtalsförhållandet mellan E AB och företag F ändras och ett nytt kännetecken är tillämpligt ska arrangemanget rapporteras på nytt om skatteförmånen fortfarande är det huvudsakliga skälet till arrangemanget. Uppgiftsskyldigheten inträder 30 dagar efter det att avtalsvillkoren ändras.

text: Exempel: Betalningar till ett företag som läggs till på EU:s förteckning över icke samarbetsvilliga länder

text: G AB ingår ett serviceavtal den 1 mars år 1 med företag H hemmahörande i land H som innebär att G AB ska betala serviceavgifter till företag H. Avtalet gäller tills vidare och betalning ska erläggas den sista dagen i varje månad. Företag H beskattas för mottagna serviceavgifter och inget av kännetecknen i 19 § RAL är uppfyllda. Den 15 februari år 2 läggs land H till på EU:s förteckning över icke samarbetsvilliga länder. Det kännetecken som nu är aktuellt att bedöma är 19 § 2 b RAL. Det krävs ingen skatteförmån för detta kännetecken.

text: När G AB ingår serviceavtalet med företag H är det visserligen fråga om ett gränsöverskridande arrangemang men det uppvisar inget kännetecken och är därför inte rapporteringspliktigt. När land H läggs till på EU:s förteckning är inte det en sådan förändring som medför att det finns ett nytt arrangemang eller att uppgiftsskyldighet inträder på nytt. Enbart den omständigheten att land H läggs till på EU:s förteckning medför inte någon ny uppgiftsskyldighet.

text: Skulle land H läggas till på EU:s förteckning över icke samarbetsvilliga länder den 15 mars år 1 uppkommer däremot uppgiftsskyldighet. Land H finns då med på EU:s förteckning när uppgiftsskyldigheten för arrangemanget inträder den 31 mars år 1.

text: Exempel: Betalningar till ett företag där rapport tidigare lämnats men ett annat kännetecken blir tillämpligt

text: I AB ingår ett royaltyavtal den 1 mars år 1 med företag J hemmahörande i land J som innebär att I AB ska betala royalty till företag J. Avtalet gäller tills vidare och betalning ska erläggas den sista dagen i varje kalenderkvartal. Land J har inget inkomstskattesystem så det kännetecken som är aktuellt är 19 § 2 a RAL. Skatteförmånen är det huvudsakliga skälet till arrangemanget och rapport lämnas inom 30 dagar efter det att avtalet ingås den 1 mars år 1. Så länge avtalsförhållandena är desamma behöver inte någon ytterligare rapportering ske vid de löpande betalningarna.

text: År 3 inför land J ett inkomstskattesystem men royaltyinkomster beskattas lägre än andra inkomster. Det är fråga om ett skattesystem som innebär att kännetecknet i 19 § 4 RAL är tillämpligt. Arrangemanget har tidigare rapporterats och det har inte skett några ändringar i avtalet men nu är ett annat kännetecken tillämpligt.

text: När land J ändrar sitt skattesystem är inte det en sådan förändring som medför att det finns ett nytt arrangemang eller att någon rapporteringsfrist börjar löpa. Enbart den omständigheten att land J ändrar sitt skattesystem medför inte någon ny uppgiftsskyldighet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-83065-2025

title: Transaktioner som innehåller en rätt till fastighet tillsammans med andra delar, mervärdesskatt

text: Nytt: 2026-03-24

text: I avsnitt 2 finns en hänvisning till ställningstagandet ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, 2025-01-24, dnr

text: . Detta ställningstagande har ersatts av ett annat ställningstagande som i stället ska tillämpas, ” Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, 2026-03-24, dnr

text: Hänvisningen medför ingen ändring i sak för detta ställningstagande.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att när en transaktion innehåller en rätt till en fastighet tillsammans med andra delar ska en bedömning göras om rätten till fastigheten har ett självständigt syfte för kunden. Detta har betydelse vid bedömningen av om någon del i transaktionen kan anses underordnad en annan del i transaktionen.

text: Skatteverket anser att följande omständigheter talar för att en rätt till en fastighet har ett självständigt syfte;

text: att rätten till fastighet särskilt har avtalats mellan parterna,

text: att rätten till fastighet inte endast är villkorad av att andra varor eller tjänster tillhandahålls,

text: att värdet på rätten till fastigheten inte är låg eller marginell i förhållande till andra delar i transaktionen,

text: att rätten till fastighet är exklusiv och begränsar andra från en motsvarande rätt

text: att uthyrningstiden inte endast är tillfällig.

text: Skatteverket anser att rätten till fastighet ska anses som den bestämmande delen i transaktionen när det finns ett nära samband mellan delarna och det framgår tydligt att rätten till fastigheten har större betydelse än de andra delarna i transaktionen. Så är fallet när transaktionens huvudsakliga syfte är att ge kunden tillgång till en fastighet.

text: Skatteverket anser att följande omständigheter talar för att rätten till fastighet är den bestämmande delen;

text: att rätten till fastigheten är exklusiv och medför att ingen annan har en motsvarande rätt till fastigheten,

text: att avtalets utformning i huvudsak möjliggör att kunden ska få tillgång till en fastighet,

text: att kostnaden för rätten till fastighet inte är en obetydlig del av den totala kostnaden.

text: Detta ställningstagande ersätter följande ställningstaganden men innebär inte någon ändring i sak:

text: ” Tillgång till lokal för kortare tid som en del av ett enda sammansatt tillhandahållande, mervärdesskatt ” daterat den 6 september 2018, dnr

text: 202 339665-18/111

text: ” Upplåtelse av en garanterad kontorsplats med vissa varor och tjänster, mervärdesskatt ” daterat den 17 juni 2022, dnr

text: Ställningstagandet ersätter även nedanstående ställningstagande, men innebär en ändring i sak genom att en prövning ska göras om delarna i en transaktion kan ha ett nära samband vid bedömningen av om transaktionen avser ett eller flera tillhandahållanden:

text: ” Uthyrning av lokaler utrustade med viss utrustning för vårdverksamhet ” daterat den 3 juni 2005, dnr

text: 130 329765-05/111

text: 2 Frågeställning

text: I en transaktion kan det ingå flera olika delar i form av leverans av varor och tillhandahållande av tjänster. Hur en sådan transaktion ska bedömas har betydelse för både skyldigheten att betala skatt och vilken skattesats som ska gälla.

text: Skatteverket har i ställningstagandet ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, daterad den 24 januari 2025, dnr

text: , tagit fram en metod som verket kommer att använda för att avgöra hur bedömningen av ett eller flera tillhandahållanden ska göras. Bedömning av om en transaktion som innehåller en rätt till fastighet tillsammans med andra delar anses som ett eller flera tillhandahållanden kommer Skatteverket som utgångspunkt att göra utifrån det ställningstagandet.

text: I detta ställningstagande utvecklar Skatteverket sin syn på följande frågor:

text: 1. När har en rätt till fastighet ett självständigt syfte?

text: 2. Vad talar för att en rätt till fastighet ska anses som den bestämmande delen i en transaktion där det finns ett nära samband mellan delarna?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser

text: Med fastighet avses fast egendom enligt artikel 13b i genomförandeförordningen (

text: 2 kap. 11 § mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML).

text: Upplåtelse av arrenden, hyresrätter, bostadsrätter, tomträtter, servitutsrätter och andra rättigheter till fastigheter undantas från skatteplikt. Undantaget för upplåtelse av nyttjanderätter till fastigheter omfattar också underordnade tillhandahållanden, exempelvis upplåtarens tillhandahållande av gas, vatten, el, värme och nätutrustning för mottagning av radio- och televisionssändningar, om tillhandahållandet är en del av upplåtelsen av nyttjanderätten (

text: 10 kap. 35 §

text: ML). Skatteplikt gäller dock för sådana upplåtelser av rätt till fastigheter som framgår av

text: 10 kap. 36 §

text: ML (jämför artikel 135.1 l och

text: artikel 135.2 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 Rättspraxis

text: 3.2.1 Högsta förvaltningsdomstolen

text: Högsta förvaltningsdomstolen har sammanfattat EU-domstolens praxis rörande ett eller flera tillhandahållanden på följande sätt (

text: HFD 2021 ref. 6

text: I och II).

text: När en transaktion utgörs av flera olika delar och handlingar, ska det göras en samlad bedömning av de omständigheter som kännetecknar transaktionen i fråga för att avgöra om det rör sig om ett enda tillhandahållande eller om två eller flera fristående tillhandahållanden.

text: I regel ska varje tillhandahållande anses som fristående och självständigt.

text: Om två eller flera delar av en transaktion har ett så nära samband att de objektivt sett utgör ett enda odelbart ekonomiskt tillhandahållande som det vore konstlat att dela upp är de emellertid att anse som ett enda tillhandahållande.

text: Det är också fråga om ett enda tillhandahållande när en tjänst utgör den huvudsakliga medan andra anses som underordnade denna. En tjänst ska betraktas som underordnad en huvudsaklig tjänst när kunderna inte efterfrågar den i sig, utan tjänsten för dem endast är ett medel att på bästa sätt åtnjuta den huvudsakliga tjänsten.

text: Enligt Högsta förvaltningsdomstolen har EU-domstolen definierat begreppet uthyrning av fast egendom enligt mervärdesskattedirektivet som en rätt som en ägare till en fast egendom upplåter till en nyttjanderättshavare att mot betalning och för en avtalad tidsperiod nyttja den fasta egendomen och förhindra att någon annan utövar en sådan rätt. Samtliga kriterier ska vara uppfyllda för att det ska anses vara fråga om uthyrning av fast egendom. Vidare ska begreppet tolkas restriktivt. Uthyrning av fast egendom är vanligtvis en förhållande passiv verksamhet som inte skapar något betydande mervärde och undantaget från skatteplikt ska endast under mycket speciella förhållanden omfatta en verksamhet som även innebär att ett antal andra kommersiella åtgärder utförs. Själva upplåtelsetiden är inte i sig avgörande för att klassificera en tjänst som uthyrning av fast egendom annat än när det gäller mycket korta perioder (

text: HFD 2021 ref. 6

text: I, punkterna 17-19).

text: Ett medlemskap som gav tillgång till ett öppet kontorslandskap tillsammans med andra tjänster gav inte kunden någon garanterad rätt till en viss yta samt rätten att utestänga andra från en motsvarande rätt. Genom detta var inte samtliga de kriterier som EU-domstolen ställt upp för att det ska kunna anses som en från skatteplikt undantagen uthyrning av fastighet (

text: HFD 2021 ref. 6

text: I, punkterna 23-24).

text: En prenumeration som garanterade kunden en viss arbetsstation innehöll en del som kunde sägas utgöra en fastighetsupplåtelse. I prenumerationen ingick även andra tjänster. En genomsnittlig kund ansågs efterfråga en kombination av dessa båda delar, d.v.s. rätten att disponera en arbetsstation och tillgången till de andra tjänsterna. Delarna skulle därför jämställas och ingen av dem kunde betraktas som huvudsaklig. När kunden i stället får rätt till ett visst låsbart utrymme och således kan utesluta andra från motsvarande rätt får nyttjanderätten till lokalen anses utgöra det dominerande inslaget i tillhandahållandet (

text: HFD 2021 ref. 6

text: II, punkterna 26-27).

text: Ett bolag som drev datacenter tillhandahöll tjänster som bestod av konnektivitet, flexibel kapacitet och tillgång till tjänster direkt i datacentret i kombination med att kunderna förvarade sin it-utrustning i datacentret och fick en exklusiv rätt att disponera ett utrymme såsom ett rack, en låsbar bur eller ett helt rum. För att kunna tillhandahålla tjänsterna krävdes säker leverans av el och kyla och bolaget byggde en omfattande infrastruktur för detta. Bolaget ingick avtal på minst tre år med sina kunder och fakturerade på grundval av konnektiviteten, elkapaciteten och utrymmet. Denna kombination bedömdes som ett enda tillhandahållande där den del som kunderna huvudsakligen efterfrågade var tillgången till konnektiviteten och den exklusiva rätten att disponera ett visst utrymme i datacentret ansågs inte vara av samma betydelse (

text: HFD 2021 ref. 5

text: En kommun tillhandhöll genom separata avtal dels utarrendering av mark för uppläggning av båtar under vintertid och dels upplåtelse av hamnanläggning för förtöjning av båtar till sina kunder. Enligt Högsta förvaltningsdomstolen är det som talar för att detta ska ses som ett enda tillhandahållande och att det vore konstlat att dela upp delarna att upplåtelserna sammantaget gör det möjligt till förtöjning och förvaring av båtarna året runt vilket kan vara av värde för kunderna. Enligt domstolens mening kan det dock inte anses att en förutsättning för att upplåtelsen av hamnanläggningen ska vara till nytta för kunden att kunden också får tillgång till ett markområde där båtarna vinterförvaras. Inte heller kan kundernas nytta av att få tillgång till ett markområde för vinterförvaring anses vara beroende av att säljaren också tillhandahåller båtplatser i vattnet. Utöver detta sker upplåtelserna i olika avtal med olika prissättning. Vid en samlad bedömning anses inte upplåtelserna ha ett så nära samband att det skulle vara konstlat att skilja delarna från varandra. Det kan vidare antas att såväl tillgång till hamnanläggningen som tillgång till vinterförvaring har ett självständigt värde för kunderna, därmed framstår ingen av delarna som underordnade den andra delen. Upplåtelserna av markområde respektive hamnanläggning utgör därför separata tjänster (

text: HFD 2017 not. 12

text: , samt

text: HFD 2018 ref. 40

text: 3.2 2 EU-domstolen

text: EU-domstolen har bland annat i följande domar uttalat sig om hur en transaktion som består av flera olika delar, där någon del avser en rätt till en fastighet, ska bedömas.

text: Mervärdesskattedirektivet ska tolkas på så sätt att uthyrning av fast egendom och tillhandahållanden av tjänster som har ett samband med uthyrningen kan utgöra ett enda tillhandahållande. Den rättighet som hyresvärden ges enligt hyresavtalet att säga upp nämnda avtal om hyresgästen inte betalar serviceavgifterna utgör därvid en indikation på att det föreligger ett enda tillhandahållande även om samma rättighet inte med nödvändighet är avgörande för bedömningen av om det föreligger ett sådant tillhandahållande. Att sådana tillhandahållanden av tjänster skulle kunna tillhandahållas av tredje man, innebär däremot inte att det kan slås fast att dessa tillhandahållanden inte kan utgöra ett enda tillhandahållande (

text: , Field Fisher Waterhouse, punkten 28).

text: Det framstår som att träning och användning av sportanläggningar utgör två delar av ett sammansatt tillhandahållande, vilka med beaktande av syftet med tillhandahållandet är av likvärdig betydelse, samtidigt som uppstallning av hästarna samt hästarnas utfordring och annan hästskötsel är underordnade jämfört med dessa båda delar. Eftersom endast utnyttjandet av sportanläggningar omfattas av den reducerade skattesatsen enligt mervärdesskattedirektivet kan denna skattesats inte tillämpas för det enda sammansatta tillhandahållande (

text: , Baštová, punkten 75).

text: Ett avtal om rätt för ett bolag att installera cigarettautomater i affärslokaler syftar inte till att ge passiv besittningsrätt till en yta eller plats som ger bolaget rätt att besitta den som om det var ägare av den och motsätta sig att andra får en sådan rätt. Avtalet fastställer inte någon exakt bestämd yta eller plats i lokalen och ger inte bolaget någon rätt att kontrollera eller begränsa tillträdet till platsen där automaten finns. Besittningen av en del av en yta eller plats i en affärslokal innebär endast ett medel för att utföra den tjänst som är syftet med avtalet, d.v.s. att säkerställa rätten till försäljning med ensamrätt av cigaretter i lokalen genom installation av automater. Detta utgör inte uthyrning av fast egendom (

text: , Sinclair Collins, punkterna 27-31).

text: En prövning ska göras om en transaktion som avser uthyrning av fast egendom som används tillsammans med all utrustning och alla inventarier som behövs för att driva verksamheten ska betraktas som en enda tjänst eller som tillhandahållande av flera olika fristående tjänster som ska bedömas var för sig i mervärdesskattehänseende. Den lösa egendomen som var föremål för hyresavtalet kunde inte skiljas från uthyrningen av fastigheten. Viss lös egendom, t.ex. utrustning och köksmaskiner, har ingått i fastigheten och anses vara en oskiljaktig del av denna. De inventarier som hyrts eller överlåtits i samband uthyrningen av fastigheten och som använts för driften av restaurangen kan inte anses ha ett eget syfte. Istället måste dessa ses som ett medel för att på bästa sätt åtnjuta den huvudsakliga tjänsten som utgörs av uthyrning av den fasta egendomen. Uthyrningen av den fasta egendomen måste anses som den huvudsakliga tjänsten och övriga delar, d.v.s. uthyrning av utrustning och inventarier, är endast underordnade (

text: , Mailat, punkterna 38-40).

text: En hyresvärds närvaro i anläggningarna skulle kunna utgöra ett indicium på en mer aktiv roll än vad som är brukligt vid uthyrning av fast egendom. De olika tjänsterna i form av förvaltning, underhåll och städning som hyresvärden tillhandahåller, utöver upplåtelsen av anläggningen, är nödvändiga för att anläggningen ska kunna nyttjas på åsyftat sätt. Det ekonomiska värdet, cirka 80 % av den avtalade ersättningen, för dessa tjänster kan också vara ett indicium på att en transaktion i sin helhet ska kvalificeras som ett tillhandahållande av tjänster, snarare än uthyrning av fast egendom. Även längden på den tid under vilken den fasta egendomen ska användas är av betydelse för att avgöra om en tjänst ska anses som en uthyrning av fastighet eller om det istället ska klassificeras som tillhandahållande av en annan tjänst. För att det ska vara frågan om en uthyrning av fastighet får användningen i princip inte vara enbart tillfällig eller övergående (

text: , Régie communale autonome du stade Luc Varenne, punkterna 26-39).

text: Det undantag som föreskrivs i

text: artikel 13

text: B b i sjätte direktivet kan förklaras med att även om uthyrning av fast egendom är en ekonomisk verksamhet, är den vanligtvis en förhållandevis passiv verksamhet som inte skapar något betydande mervärde. En sådan verksamhet ska således särskiljas från annan verksamhet som antingen är av industriellt eller kommersiellt slag, såsom sådan verksamhet som avses med undantagen i punkterna 1–4 i den bestämmelsen, eller sådan verksamhet som i högre grad kännetecknas av att en tjänst tillhandahålls än av att egendom endast ställs till förfogande, såsom rätten att nyttja en golfbana, rätten att använda en bro mot att en vägavgift erläggs eller rätten att installera cigarettautomater i en affärslokal (C-278-18, Sequeira Mesquita, punkten 19).

text: Datacentertjänster där en tjänsteleverantör ställer apparatskåp i ett datacenter till sina kunders förfogande i syfte att de ska installera sina servrar däri, och där tjänsteleverantören tillhandahåller kunderna varor och underordnade tjänster, såsom elektricitet och olika tjänster för att säkerställa att servrarna används under optimala förhållanden, utgör inte sådan uthyrning av fast egendom som undantas från skatteplikt. Detta gäller när leverantören dels inte endast passivt ställer en yta eller plats till sina kunders förfogande på så sätt att de garanteras en rätt att ta den i besittning som om de var ägare av den och dels apparatskåpen inte ingår som en integrerad del av den byggnad i vilken de är installerade och inte heller är varaktigt installerade i byggnaden. Dessa datacentertjänster utgör inte tjänster med anknytning till fast egendom enligt artikel 47 i mervärdesskattedirektivet och

text: artikel 31

text: a i tillämpningsförordningen när kunderna inte åtnjuter någon exklusiv nyttjanderätt till den del av byggnaden där apparatskåpen har installerats (

text: , Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö, punkterna 49 och 63).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Transaktioner med olika delar där en rätt till fastighet ingår

text: När en transaktion består av flera olika delar måste det bedömas om det är fråga om ett enda tillhandahållande eller flera separata tillhandahållanden.

text: Skatteverket har i ställningstagandet ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, tagit fram en metod som verket kommer använda för att avgöra hur bedömningen av ett eller flera tillhandahållanden ska göras.

text: En vara eller en tjänst ska enligt denna metod anses vara underordnad ett huvudsakligt tillhandahållande när kunden inte efterfrågar den i sig, utan varan eller tjänsten endast är ett medel för att kunden på bästa sätt ska kunna använda den huvudsakliga varan eller tjänsten. Vid bedömning av om en vara eller en tjänst ska anses som underordnad ett huvudsakligt tillhandahållande ska beaktas om den delen saknar ett självständigt syfte utifrån kundens synvinkel.

text: Skatteverket anser att när en transaktion innehåller en rätt till en fastighet tillsammans med andra delar ska en bedömning göras om rätten till fastigheten har ett självständigt syfte för kunden, se avsnitt 4.2 nedan. Detta har betydelse vid bedömningen av om någon del i transaktionen kan anses underordnad en annan del i transaktionen.

text: När en transaktion innehåller en rätt till en fastighet tillsammans med andra delar som också har ett självständigt syfte ska en bedömning göras om delarna har ett nära samband. Om delarna har ett nära samband ska en bedömning göras om rätten till fastigheten är den bestämmande delen i transaktionen, se avsnitt 4.3 nedan.

text: 4.2 Har rätten till fastighet ett självständigt syfte

text: När en rätt till en fastighet ingår i vad som har avtalats mellan parterna kan innehållet i avtalet ge en indikation på om rätten till fastighet har ett särskilt värde i transaktionen. Ett avtal ger normalt en bra utgångspunkt vid bedömningen av om syftet med transaktionen avser att tillhandahålla en eller flera olika delar samt betydelsen av de ingående delarna för en kund. Om rätten till fastighet inte har avtalats särskilt mellan parterna är det en indikation på att rätten till fastighet saknar ett självständigt syfte för kunden.

text: Av avtalet framgår normalt också om de olika delarna är villkorade av att andra varor eller tjänster tillhandahålls. Om det framgår att en annan del i transaktionen endast är villkorad av att rätten till fastighet tillhandahålls är detta en indikation på att rätten till fastighet har ett självständigt syfte och att den andra delen kan vara underordnad rätten till fastighet. Om rätten till fastighet endast är villkorad av att en annan del i transaktionen tillhandahålls är detta en indikation på att rätten till fastighet inte har ett självständigt syfte och att rätten till fastighet kan vara underordnad den andra delen. Om de olika delarna i transaktionen är villkorade av varandra är det en indikation på att de olika delarna kan ha ett självständigt syfte och kan ha ett nära samband.

text: Vid bedömningen av om värdet på rätten till fastigheten är låg eller marginell i förhållande till andra delar i transaktionen är det i huvudsak inte det monetära värdet som ska beaktas, utan istället i hur stor utsträckning kundens behov uppfylls genom tillgången till en viss del i transaktionen. Det monetära värdet kan vid denna bedömning beaktas och vara en indikation på vad värdet av rätten till fastighet är för kunden.

text: En rätt till en fastighet kan i vissa fall vara exklusiv och därmed begränsa andra aktörer från en motsvarande rätt till en fastighet. Att begränsa andra från en motsvarande rätt kan antingen ske genom upplåtelse eller överlåtelse. En begränsning av andra kan avse antingen en begränsning för samtliga andra aktörer eller en begränsning av vissa andra aktörer. På detta sätt kan en rätt till en fastighet vara mer eller mindre exklusiv beroende på vilka andra som begränsas från en motsvarande rätt till fastigheten. Värdet för rätten till fastighet ökar normalt i motsvarande utsträckning som den är exklusiv. Exempelvis så finns det en mer exklusiv rätt till en fastighet om kunden får tillgång till ett låsbart rum än om rätten består av tillgång till en bestämd yta som inte är låsbar. På samma sätt så är rätten till en bestämd yta som begränsar samtliga andra mer exklusiv än tillgång till en gemensam yta som ett fåtal kunder kan få tillgång till.

text: Vid upplåtelser av en rätt till en fastighet har uthyrningstiden betydelse vid bedömningen av om rätten till en fastighet har ett självständigt syfte för kunden. Vid bedömning av uthyrningstidens längd är det i första hand den faktiska uthyrningstiden som ska beaktas, om denna avviker från en avtalad uthyrningstid. När en av delarna i en transaktion avser en rätt till en fastighet så ökar i normalfallet det självständiga syftet med rätten till fastighet i takt med den tid som passerar. En upplåtelse av en rätt till fastighet för kortare tid kan avse allt ifrån några minuter till ett flertal dagar. När en upplåtelse av fastighet sker för kortare tid och tillhandahålls tillsammans med andra varor eller tjänster är det ofta andra delar i transaktionen än rätten till fastighet som kunden efterfrågar, i så fall saknar rätten till fastigheten ett självständigt syfte.

text: Vissa fastigheter innehåller speciell utrustning som ger fastigheten en särskild funktion, exempelvis en biltvätt, en kundtoalett eller en inspelningsstudio. Ett erbjudande om tillgång till en sådan fastighet för kortare tid innebär inte att säljaren endast passivt ställer en fastighet till kundens förfogande. Kunden får istället anses efterfråga att få tillgång till lokalens särskilda utrustning och funktion, tillgången till fastigheten kan i sig inte anses ha ett självständigt syfte för kunden. Om en sådan rätt till fastighet istället upplåts tillsammans med utrustningen under längre tid är upplåtelsetiden något som talar för att även rätten till fastigheten kan ha ett självständigt syfte för kunden.

text: 4.3 Rätt till fastighet vid bedömning av bestämmande del

text: Om delarna i en transaktion har ett nära samband genom att de tillsammans skapar en ny vara eller en ny tjänst anses delarna jämställda och någon bedömning behöver därför inte göras kring om det finns en bestämmande del.

text: Skatteverket anser att rätten till fastighet ska anses som den bestämmande delen i transaktionen när det framgår tydligt att rätten till fastigheten har större betydelse än de andra delarna i den aktuella transaktionen. Så är fallet när transaktionens huvudsakliga syfte är att ge kunden tillgång till en fastighet.

text: Vid bedömningen kring vilken del i transaktionen som är den bestämmande delen är det av betydelse att avgöra hur exklusiv rätten till fastigheten är. Tillgång till ett eget låsbart utrymme är ett exempel på att rätten till fastigheten är exklusiv. Ett avtal ger oftast en bra utgångspunkt vid bedömningen av vilka delar som ingår i en transaktion och om syftet i huvudsak möjliggör att en kund ska få tillgång till en fastighet eller om det finns andra delar som kan anses som bestämmande för transaktionen. Av avtalet framgår normalt också under hur lång tid som rätten till fastighet ges, vilket är en faktor att beakta vid bedömningen av om transaktionen i huvudsak möjliggör att kunden ska få tillgång till en fastighet. Om det av omständigheterna framgår att kostnaden för rätten till fastigheten är en obetydlig del i förhållande till kostnaderna för de övriga delarna i tillhandahållandet talar det för att rätten till fastighet inte är den bestämmande delen.

text: Ett exempel på när rätten till fastighet är den bestämmande delen i ett tillhandahållande är när säljaren på längre tid tillhandahåller kunden en rätt till ett låsbart rum tillsammans med kontorsservice i form av t.ex. wifi, bemannad receptionsservice, säkerhetstjänster, kaffe m.m., städning och underhåll. Rätten till ett sådant låsbart rum får anses vara av större betydelse än kontorsservicen.

text: Om säljaren istället endast garanterar kunden en viss arbetsstation tillsammans med kontorsservicen, är rätten till fastighet inte lika exklusiv. Ingen av dessa delar i transaktionen är tydligt av större betydelse. Mot bakgrund av att endast rätten att disponera en arbetsstation omfattas av undantag från skatteplikt kan undantaget inte tillämpas på detta enda tillhandahållande. Tillhandahållandet är skattepliktigt och omfattas av skattesatsen 25 procent.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: 202 339665-18/111

text: 130 329765-05/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-83312-2026

nyckelord:
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete

title: Ställningstagandet ”Beslut om preliminär A-skatt eller SINK-skatt ska inte fattas när den som ansöker saknar tillstånd att arbeta i Sverige och kommer från land utanför EES eller Schweiz” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ” Beslut om preliminär A-skatt eller SINK-skatt ska inte fattas när den som ansöker saknar tillstånd att arbeta i Sverige och kommer från land utanför EES eller Schweiz” dnr

text: 202 360758-17/111

text: daterat den 6 november 2017, ska inte längre tillämpas.

text: Rättslig information om anmälan om preliminär A-skatt och ansökan om beslut om särskild inkomstskatteredovisning (SINK) framgår av vägledningssidorna i Rättslig vägledning. Skatteverkets prövning av anmälan om preliminär A-skatt och ansökan om beslut om särskild inkomstskatteredovisning är kopplad till

text: skatteförfarandelagens

text: bestämmelser och uppgift om nödvändiga tillstånd för att arbeta i Sverige krävs därmed inte.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-841366

title: Skattetillägg vid ändrade uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklaration

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att uppgifter om betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration inte utgör en avstämningsuppgift i förhållande till uppgifter som har lämnats eller skulle ha lämnats i arbetsgivardeklarationen för samma redovisningsperiod.

text: Om en skattskyldig har lämnat oriktig uppgift i en arbetsgivardeklaration och därefter kompletterar med nya uppgifter om betalningsmottagare ska därför skattetillägg tas ut om det inte är fråga om en rättelse på eget initiativ. Motsvarande gäller om grunden för uttag av skattetillägg är skönsbeskattning.

text: En uppgift om betalningsmottagare i en arbetsgivardeklaration utgör dock en avstämningsuppgift i förhållande till den som angivits som betalningsmottagare. Betalningsmottagaren får därför inte påföras skattetillägg på grund av oriktigt uppgift eller skönsbeskattning om övriga förutsättningar i

text: 49 kap. 10 § första stycket 1

text: eller

text: 15 § första stycket 1 b

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL, är uppfyllda.

text: Det här ställningstagandet ersätter Skatteverkets ställningstagande ”Skattetillägg vid kontrolluppgiftsavstämning” ( dnr

text: 131 125611-14/111

text: ) i den del det blivit inaktuellt på grund av införandet av uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer.

text: 2 Frågeställning

text: Uppgifter på individnivå om utbetalda ersättningar för arbete och skatteavdrag lämnades tidigare enbart i årliga kontrolluppgifter. Kontrolluppgifterna utgör avstämningsuppgifter enligt

text: 49 kap. 10 d § 1

text: SFL. Skattetillägg får därför inte tas ut om en oriktig uppgift framgår vid en avstämning mellan lämnade kontrolluppgifter och de arbetsgivardeklarationer som lämnats under det beskattningsår som kontrolluppgifterna avser (

text: 49 kap. 10 § första stycket 1

text: SFL). Detta gäller även om kontrolluppgiften lämnas först efter det att Skatteverket uppmärksammat den oriktiga uppgiften (se Skatteverkets ställningstagande ”Skattetillägg vid kontrolluppgiftsavstämning”).

text: De individuppgifter som tidigare enbart lämnades i årliga kontrolluppgifter ska fr.o.m. beskattningsåret 2019 som huvudregel lämnas löpande i arbetsgivardeklarationer. Av

text: 49 kap. 10 d § 1

text: SFL följer att även uppgifter om betalningsmottagare utgör avstämningsuppgifter.

text: Fråga har uppkommit om en skattskyldig som lämnat oriktig uppgift i en arbetsgivardeklaration inte får påföras skattetillägg på grund av att senare lämnade uppgifter om betalningsmottagare utgör avstämningsuppgifter enligt

text: 49 kap. 10 d § 1

text: SFL.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationen

text: En skattedeklaration ska lämnas av den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som har gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det (

text: 26 kap. 2 § 1

text: SFL). Skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ska redovisas i en arbetsgivardeklaration för redovisningsperioder. En arbetsgivardeklaration ska innehålla uppgift om bl.a. sammanlagda skatteavdrag och arbetsgivaravgifter för den aktuella perioden (

text: 26 kap. 19 §

text: SFL).

text: En arbetsgivardeklaration ska även för varje betalningsmottagare innehålla uppgifter om bl.a. skatteavdragets belopp och den ersättning som utbetalaren är skyldig att betala arbetsgivaravgifter för (26 kap. 19 a § första stycket 3 och 4 SFL). För varje betalningsmottagare ska bl.a. bruttolöner och förmåner redovisas (6 kap. 3 § första stycket skatteförfarandeförordningen [2011:1261]).

text: Uppgifterna om betalningsmottagare avser ersättningen på individnivå och utgör en del av arbetsgivardeklarationen (

text: prop. 2016/17:58 s. 55

text: ff.).

text: 3.2 Skattetillägg

text: Skattetillägg ska tas ut vid oriktig uppgift och skönsbeskattning (49 kap. 4 och 6 §§ SFL).

text: Skattetillägg får inte tas ut om den oriktiga uppgiften framgår av avstämningsuppgifter som har varit tillgängliga för Skatteverket inom ett år från utgången av beskattningsåret eller om den uppgiftsskyldige på eget initiativ har rättat den oriktiga uppgiften eller lämnat uppgift om att skatteavdrag inte har gjorts (49 kap. 10 § första stycket 1 och 2 SFL). Vidare ska vid skönsbeskattning skattetillägg inte beräknas på skatt som annars skulle ha bestämts enligt de avstämningsuppgifter som har varit tillgängliga för Skatteverket inom ovan nämnda tid (

text: 49 kap. 15 § första stycket 1 b

text: SFL).

text: Med avstämningsuppgifter avses bl.a. kontrolluppgifter som ska lämnas utan föreläggande, uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer och underrättelser om lagfart som lämnas med stöd av författning (

text: 49 kap. 10 d § 1

text: SFL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Skatteverkets ställningstagande om kontrolluppgifter och avstämningen mot skattedeklarationer

text: Om arbetsgivaren lämnar kontrolluppgifter och inte uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationen, redovisar arbetsgivaren totalsumman av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag i de månatliga arbetsgivardeklarationerna. Efter utgången av beskattningsåret lämnar arbetsgivare kontrolluppgifter som möjliggör kontroll av betalningsmottagarens inkomstdeklaration och hur skatteavdragen ska fördelas. Kontrolluppgifterna har inte någon koppling till en viss arbetsgivardeklaration, eftersom arbetsgivardeklarationerna avser förhållanden under en viss månad, medan kontrolluppgifterna avser förhållanden under hela beskattningsåret.

text: Trots att kontrolluppgifter lämnas för andra än uppgiftslämnaren själv kontrolleras även arbetsgivardeklarationer regelmässigt mot senare lämnade kontrolluppgifter, dvs. kontrolluppgifterna används även för att kontrollera uppgiftslämnarens egen beskattning. Denna kontroll minskar risken för slutligt skatteundandragande, varför det har ansetts motiverat att låta kontrolluppgifterna få betydelse för uttag av skattetillägg även i förhållande till arbetsgivardeklarationen (

text: prop. 1991/92:43 s. 66

text: ). Efter införandet av

text: skatteförfarandelagen

text: innebär detta att något skattetillägg inte får tas ut om en oriktig uppgift i arbetsgivardeklarationen framgår av kontrolluppgifter som lämnats inom viss tid efter beskattningsårets utgång. Detta finns beskrivet i Skatteverkets ställningstagande ”Skattetillägg vid kontrolluppgiftsavstämning”.

text: 4.2 Innebär införandet av uppgifter om betalningsmottagare någon skillnad i förhållande till vad som gäller för kontrolluppgifter?

text: Genom införandet av uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer behöver arbetsgivare endast i undantagsfall lämna kontrolluppgifter om utbetald ersättning. De uppgifter Skatteverket behöver för att kontrollera mottagarna av ersättningen lämnas i stället löpande under året i de månadsvisa arbetsgivardeklarationerna. Till den del den tidigare kontrolluppgiftsskyldigheten ersatts av uppgifter om betalningsmottagare kan därför ingen avstämning ske mellan kontrollmaterial och arbetsgivardeklarationer på det sätt som avses i

text: prop. 1991/92:43 s. 66

text: Även om uppgifter lämnas i en arbetsgivardeklaration kommer de att användas som kontrolluppgifter (

text: prop. 2016/17:58 s. 99

text: och

text: ). Det innebär att en betalningsmottagare inte heller fortsättningsvis får påföras skattetillägg om den oriktiga uppgiften framgår av en avstämningsuppgift. Motsvarande gäller vid skönsbeskattning om skatten annars skulle ha kunnat bestämmas enligt en avstämningsuppgift. Till skillnad från kontrolluppgifter utgör dock uppgifter om betalningsmottagare en del av arbetsgivardeklarationen. Enligt Skatteverkets mening kan en uppgift om betalningsmottagare för en skattskyldig inte utgöra både en deklarationsuppgift och en avstämningsuppgift för samma redovisningsperiod. Uppgiften om betalningsmottagare tas inte fram och jämförs med arbetsgivardeklarationen eftersom den är en del av deklarationen.

text: Detta innebär att uppgifter om betalningsmottagare inte utgör avstämningsuppgifter i förhållande till uppgifter som har lämnats eller skulle ha lämnats i arbetsgivardeklaration för samma redovisningsperiod. Skattetillägg får dock inte tas ut om lämnandet av sådana nya uppgifter om betalningsmottagare utgör en rättelse på eget initiativ enligt

text: 49 kap. 10 § första stycket 2

text: SFL.

text: Det här ställningstagandet ersätter Skatteverkets ställningstagande ”Skattetillägg vid kontrolluppgiftsavstämning” i den del det blivit inaktuellt på grund av införandet av uppgifter om betalningsmottagare i arbetsgivardeklarationer.

text: 5 Exempel

text: 5.1 Exempel: Nya uppgifter om betalningsmottagare lämnas före utgången av året efter beskattningsåret (rättelse på eget initiativ)

text: A AB, som tidigare har lämnat arbetsgivardeklarationer för vissa redovisningsperioder, lämnar i augusti året efter beskattningsåret nya uppgifter om betalningsmottagare med ytterligare lönesumma på 300 000 kr avseende personen X. A AB:s komplettering utgör en begäran om omprövning rörande arbetsgivaravgifter.

text: X har inte redovisat ersättningen i sin inkomstdeklaration.

text: Kompletteringen utgör inte avstämningsuppgifter gentemot A AB:s arbetsgivardeklarationer. Eftersom Skatteverket inte har meddelat A AB om någon pågående utredning i frågan utgör kompletteringen dock en rättelse på eget initiativ som innebär att skattetillägg inte får tas ut (

text: 49 kap. 10 § första stycket 2

text: SFL).

text: Kompletteringen utgör dock avstämningsuppgifter gentemot X:s inkomstdeklaration. Eftersom avstämningsuppgifterna inkommit före utgången av året efter beskattningsåret, dvs. inom tidsgränsen i

text: 49 kap. 10 § första stycket 1

text: SFL, får skattetillägg inte tas ut trots att X har lämnat en oriktig uppgift i sin inkomstdeklaration.

text: 5.2 Exempel: Nya uppgifter om betalningsmottagare lämnas före utgången av året efter beskattningsåret (inte rättelse på eget initiativ)

text: Skatteverket påbörjar i september året efter beskattningsåret en utredning av B AB:s arbetsgivaravgifter för vissa redovisningsperioder under beskattningsåret. Efter förfrågan lämnar B AB samma månad nya uppgifter om betalningsmottagare med ytterligare lönesumma på 300 000 kr avseende personen Y.

text: Y har inte redovisat ersättningen i sin inkomstdeklaration.

text: Kompletteringen utgör inte avstämningsuppgifter gentemot B AB:s arbetsgivardeklarationer. Eftersom B AB lämnat kompletteringen som en följd av Skatteverkets förfrågan utgör kompletteringen inte heller en rättelse på eget initiativ. Förutsättningar föreligger därför för att ta ut skattetillägg på grund av oriktig uppgift.

text: Kompletteringen utgör dock avstämningsuppgifter gentemot Y:s inkomstdeklaration. Eftersom avstämningsuppgifterna inkommit före utgången av året efter beskattningsåret, dvs. inom tidsgränsen i

text: 49 kap. 10 § första stycket 1

text: SFL, får skattetillägg inte tas ut trots att Y har lämnat en oriktig uppgift i sin inkomstdeklaration.