text: Angiven paragraf innehåller ytterligare förutsättningar som måste vara uppfyllda för att beslut om godkännande för F-skatt ska kunna fattas. Detta ställningstagande berör inte dessa förutsättningar och de har därför utelämnats vid beskrivningen av gällande rätt.

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 65842-19/111

nyckelord:
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete

title: Återkallelse av F-skatt – juridiska personer som inte bedriver verksamhet

text: 1 Sammanfattning

text: Ett godkännande för F-skatt kan efter övervägande återkallas när en juridisk person upphör att bedriva verksamhet utan att den juridiska personen upplöses. Detta kan aktualiseras när den juridiska personen begärt att få bli avregistrerad för mervärdesskatt eller som arbetsgivare med motiveringen att verksamhet inte längre bedrivs. Detsamma kan gälla om andra omständigheter tyder på att den juridiska personen under en längre tid, mer än ett år, inte bedriver någon form av verksamhet eller aktivitet.

text: 2 Frågeställning

text: Det har uppmärksammats att juridiska personer begär att få bli avregistrerade från mervärdesskatt eller som arbetsgivare med motiveringen att någon verksamhet inte längre bedrivs. Däremot begär den juridiska personen inte att godkännandet för F-skatt återkallas. Fråga har därför uppkommit om Skatteverket samtidigt kan återkalla godkännandet för F-skatt.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Författningar och förarbeten

text: Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas inkomster och utgifter på grund av näringsverksamhet. Med näringsverksamhet avses förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt,

text: 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: För juridiska personer räknas inkomster och utgifter på grund av innehav av tillgångar och skulder eller i form av kapitalvinster och kapitalförluster till inkomstslaget näringsverksamhet, även om inkomsterna eller utgifterna inte ingår i en näringsverksamhet enligt 1 §, 13 kap. 2 § IL.

text: Med näringsverksamhet avses verksamhet av sådant slag att intäkter i verksamheten enligt bestämmelserna i

text: 13 kap.

text: IL räknas till inkomstslaget näringsverksamhet för den som bedriver verksamheten eller, när verksamheten bedrivs av ett svenskt handelsbolag, för någon delägare i bolaget,

text: 3 kap. 14 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL.

text: Med rörelse avses annan näringsverksamhet än innehav av kontanta medel, värdepapper eller liknande tillgångar. Om kontanta medel, värdepapper eller liknande tillgångar innehas som ett led i rörelsen, räknas innehavet dock till rörelsen, 2 kap. §

text: 24 §

text: IL.

text: Skatteverket ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet. Detta gäller dock inte om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas, 9 kap. 1 § första och andra stycket SFL (1) .

text: Skatteverket ska återkalla ett godkännande för F-skatt om innehavaren begär det eller förutsättningarna för godkännande för F-skatt inte är uppfyllda enligt

text: 9 kap. 1 § andra stycket

text: SFL, se

text: 9 kap. 4 § första stycket

text: SFL.

text: I

text: prop. 1991/92:112 s. 93

text: ff. anges följande:

text: ”En F-skattsedel får efter ansökan utfärdas för en juridisk person som bedriver eller gör troligt att den kommer att bedriva verksamhet av sådant slag att intäkten därav räknas till intäkt av näringsverksamhet för den som bedriver verksamheten eller, när verksamheten bedrivs av ett handelsbolag, hos någon delägare i bolaget.

text: Enligt min mening ska skattemyndigheten inte behöva göra någon mera ingående utredning av om ett aktiebolag eller en ekonomisk förening bedriver eller avser att bedriva näringsverksamhet för att en F-skattsedel ska kunna utfärdas. En enkel ansökan torde i de flesta fall vara tillräcklig.”

text: En mer ingående prövning blir naturligtvis aktuell om den juridiska personen i fråga tidigare har fått sin F-skattsedel återkallad.”

text: I samma prop. anges på s. 124 följande:

text: ”I överensstämmelse med vad jag föreslagit i fråga om fysiska personers F-skattsedlar bör även för juridiska personer gälla att en F-skattsedel skall återkallas om den juridiska personen begär det. Det ligger också i sakens natur att återkallelse av F-skattsedeln bör kunna beslutas om den juridiska personen inte längre ska bedriva näringsverksamhet.

text: I en dom från Högsta förvaltningsdomstolen (HFD),

text: RÅ 2006 ref. 58

text: , har domstolen uttalat sig om begreppet näringsverksamhet i samband med prövningen av frågan om ett nybildat "vilande" aktiebolag vid tillämpning av reglerna om koncernbidrag ansetts bedriva näringsverksamhet. Av domen framgår att för juridiska personer finns inget annat inkomstslag än näringsverksamhet och inkomstslaget näringsverksamhet avgränsas av bestämmelserna i 13 kap. 1 och 2 §§ IL. Ett svenskt aktiebolag anses bedriva näringsverksamhet från det att det registreras till dess att bolaget upphör.

text: 3.2 Allmänna råd

text: I Skatteverkets allmänna råd om godkännande för F-skatt anges att skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas bör anses föreligga då ett aktiebolag bildats för att överlåtas och först därefter ska starta upp sin verksamhet, så kallat lagerbolag. Först när bolagen upphört att vara lagerbolag kan godkännande för F-skatt komma i fråga, SKV A 2012:6.

text: 4 Bedömning

text: En juridisk person kan enligt

text: inkomstskattelagen

text: bara ha inkomst av näringsverksamhet. Detta bekräftas också i

text: RÅ 2006 ref. 58

text: där HFD i ett mål gällande frågan om möjligheten till avdrag för koncernbidrag mellan moderföretag och dotterbolag i en nybildad koncern klargjort att ett aktiebolags inkomster och utgifter kan inte hänföras till något annat inkomstslag än inkomstslaget näringsverksamhet och att ett nybildat aktiebolag därigenom får anses bedriva en näringsverksamhet som fortgår intill dess bolaget upphör. Det medför att en juridisk person som ansöker om F-skatt normalt ska godkännas för F-skatt, eftersom det inte finns skäl att anta näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas, givet att övriga förutsättningar för godkännande för F-skatt är uppfyllda.

text: HFD:s uttalande i

text: RÅ 2006 ref. 58

text: innebär emellertid inte, enligt Skatteverkets uppfattning, att den juridiska personen alltid ska vara berättigad till att inneha ett godkännande för F-skatt. Rättsfallet handlade om huruvida man kunde lämna koncernbidrag mellan ett moder- och dotterbolag. Med hänsyn till uttalandena i

text: prop. 1991/92:112

text: har begreppet ”bedriva näringsverksamhet” en snävare innebörd i

text: skatteförfarandelagen

text: än vad det har i

text: inkomstskattelagen

text: Om den juridiska personen inte kommer igång med någon verksamhet eller vid ett senare tillfälle upphör att bedriva verksamhet, uppkommer frågan om den juridiska personens godkännande för F-skatt kan återkallas på grund av den juridiska personen inte aktivt bedriver verksamheten trots att eventuella inkomster normalt ska beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet.

text: Av förarbetena till införandet av F-skatten framgår att lagstiftarens avsikt var att ett godkännande för F-skatt skulle kunna återkallas om den juridiska personen inte längre bedriver näringsverksamhet,

text: prop. 1991/92:112

text: s.124. Något krav på att den juridiska personen upplösts genom exempelvis genom likvidation för att F-skatten ska kunna återkallas har inte uppställts.

text: Enbart de omständigheterna att den juridiska personens eventuella inkomster ska beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet och att ett nybildat aktiebolag får anses bedriva en näringsverksamhet som fortgår intill dess att bolaget upphör, medför inte ensamt att en juridisk person kan anses bedriva näringsverksamhet vid bedömningen av om bolaget uppfyller kraven för godkännande för F-skatt. Vid bedömandet av godkännande för F-skatt bör även en bedömning göras av om den juridiska personen bedriver rörelse, det vill säga någon form av verksamhet eller aktivitet. Först när bolaget bedriver eller har för avsikt att bedriva någon form av rörelse uppkommer ett behov av att bli godkänd för F-skatt.

text: Skatteverket har i allmänna rådet om godkännande för F-skatt angett att ett så kallat lagerbolag inte kan anses bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet. Först när bolaget upphör att vara ett lagerbolag kan fråga om godkännande för F-skatt aktualiseras. Ett bolag som inte kommit i gång med sin verksamhet eller som upphört att bedriva verksamhet kan enligt Skatteverkets uppfattning jämställas med ett lagerbolag i så motto att det inte bedriver eller har för avsikt att bedriva näringsverksamhet vid bedömningen av godkännande för F-skatt.

text: För att den juridiska personen ska ha rätt att behålla sitt godkännande för F-skatt krävs således, enligt Skatteverkets uppfattning, att den juridiska personen bedriver rörelse det vill säga någon form av verksamhet eller aktivitet. En juridisk person som upphör att bedriva verksamhet utan att den juridiska personen upplösts ska normalt inte vara godkänd för F-skatt.

text: Återkallelse av en juridisk persons godkännande för F-skatt med motiveringen att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas kan exempelvis övervägas när den juridiska personen begärt att få bli avregistrerad för mervärdesskatt eller som arbetsgivare med motiveringen att verksamhet inte längre bedrivs. Detsamma gäller i de fall den juridiska personen i inkomstdeklarationen uppgett att näringsverksamhet inte längre bedrivs. Ett övervägande om återkallelse av godkännande för F-skatt kan också aktualiseras när andra omständigheter tyder på att den juridiska personen under längre tid, mer än ett år inte längre bedriver någon form av verksamhet eller aktivitet.

text: Att en juridisk persons godkännande för F-skatt i förekommande fall återkallas med motiveringen att näringsverksamhet inte längre bedrivs, innebär inte att reglerna i övrigt påverkas vad gäller den juridiska personens beskattning eller att andra bestämmelser som är kopplade till definitionen i

text: 3 kap. 14 §

text: SFL sätts ur spel.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 76764-19/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Upphävande av ställningstagandet Skatteverkets bedömning av frågor som uppkommer i samband med att ett barn som fötts av surrogatmor utomlands flyttar till Sverige (Dnr 131 182694-16/111)

org: skv

text: Den rättsliga informationen finns numera inlagd i Rättsvägledning under området Folkbokföring, Moderskap, faderskap och föräldraskap, Internationella förhållanden, Barn fött av surrogatmor. Med anledning av detta upphävs ovan nämnda ställningstagande , publicerat 2016-04-20, från och med den 15 februari 2019.

type: stycke

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 76887-18/111

title: Upphävande av två ställningstaganden som rör social omsorg

text: Ställningstagandet ”Mervärdesskatt – barnomsorg” daterat den 16 juni 2009, dnr

text: 131 619552-08/111

text: , och ställningstagandet ”Mervärdesskatt – Samordnare av familjehem” daterat den 29 oktober 2010, dnr

text: 131 567993-10/111

text: , upphör att gälla.

text: Skatteverket har klargjort sin syn på hur undantaget från skatteplikt för social omsorg ska tillämpas i ställningstagandet ”Social omsorg, mervärdesskatt” daterat den 5 juli 2013, dnr

text: 131 340930-13/111

text: . Förtydliganden som anger hur barnpassning och samordnare av familjehem ska bedömas utifrån det synsätt som framgår av ställningstagandet om social omsorg från 2013 har dessutom tagits in i Rättslig vägledning. Förtydligandena innebär ingen ändring av slutsatserna i sak. Dock har resonemanget hur man kommer till dessa slutsatser ändrats så att resonemanget överensstämmer med ställningstagandet från 2013 och gällande praxis. Ställningstagandena om barnomsorg och samordnare av familjehem nämnda i första stycket kan därför upphävas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 78658-18/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Inkomstskatt

title: Värde för onoterade tillgångar med anledning av FATCA-avtalet, CRS och DAC 2

text: Nytt: 2023-11-28

text: Riksbanken ändrade källa för de valutakurser som publiceras, från Nasdaq till ECB den 27 november 2023. Skatteverkets uppfattning är, liksom tidigare, att de valutakurser som ska användas är de som Riksbanken publicerar. I ställningstagandet framgår att Nasdaqs valutakurser ska användas vid omräkning till svenska kronor. Denna skrivning avser enbart att visa på vilken källa som Riksbanken har använt vid sin publicering. Att Riksbanken nu byter källa påverkar inte ställningstagandet i sig. Skatteverket anser att Riksbankens publicerade valutakurser ska användas för omräkning oavsett vilken källa som används.

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Nedan anges hur värdet på onoterade tillgångar, t.ex. ägarandelar i juridiska personer, bör bestämmas vid lämnandet av kontrolluppgifter. Ställningstagandet gäller även värde i de lagar som gäller granskningen av finansiella konton (IDKL och IDKAL) men inte värde för livränteavtal och försäkringsavtal med kontantvärde.

text: Finns ett känt marknadsvärde för tillgången ska det värdet användas.

text: Värdet på onoterad ägarandel i en juridisk person bör anses motsvara ägarandelens del av skillnaden mellan bokförda tillgångar och skulder enligt den senast fastställda balansräkningen. Om den juridiska personen saknar en fastställd balansräkning bör värdet på ägarandelen bestämmas till andelens kvotvärde när det gäller andelar i aktiebolag.

text: Saknas ett kvotvärde för tillgången bör värdet motsvara skillnaden mellan bokförda tillgångar och skulder enligt den balansräkning som upprättats närmast den 31 december året innan uppgiften ska lämnas.

text: För tillgångar som utgivits till nominellt belopp, exempelvis kapitalandelsbevis och vinstandelsbevis bör värdet motsvara andelens nominella belopp.

text: Kan värdet inte beräknas enligt ovan kan som alternativ värdet istället anses motsvara andelsägarens anskaffningsvärde för tillgången.

text: 2 Frågeställning

text: Ett rapporteringsskyldigt finansiellt institut ska lämna kontrolluppgifter för saldo eller värde för ett finansiellt konto enligt

text: 22 a kap.

text: och

text: 22 b kap.

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: – SFL. Vid granskning av finansiella konton enligt IDKL och IDKAL används begreppet värde. Frågan gäller vad som avses med värde på onoterade tillgångar som t.ex. ägarandelar i juridiska personer eller onoterade tillgångar på ett depåkonto och hur detta ska beräknas. Frågeställningen avser inte värde för livränteavtal och försäkringsavtal med kontantvärde.

text: Hur värdet för onoterade tillgångar ska beräknas framgår varken av lagtext eller av förarbeten.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med FATCA-avtalet avses avtalet mellan Sveriges regering och Amerikas förenta staters regering för att förbättra internationell efterlevnad av skatteregler och för att genomföra FATCA.

text: Med automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton (CRS samt DAC 2) avses

text: OECD:s globala standard för automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton (CRS)

text: Rådets direktiv

text: av den 9 december 2014 om ändring av direktivet

text: vad gäller obligatoriskt automatiskt utbyte av upplysningar i fråga om beskattning, i svensk rätt (DAC 2).

text: Definitioner och regler för granskning av rapporteringspliktiga konton på grund av FATCA-avtalet finns i lag (

text: ) om identifiering av rapporteringspliktiga konton med anledning av FATCA-avtalet (IDKL). Motsvarande regler för CRS och DAC 2 finns i lag (

text: ) om identifiering av rapporteringspliktiga konton vid automatiskt utbyte av upplysningar om finansiella konton (IDKAL).

text: Reglerna om kontrolluppgifter med anledning av FATCA-avtalet finns i

text: 22 a kap.

text: SFL. Motsvarande regler om kontrolluppgifter med anledning CRS och DAC 2 finns i

text: 22 b kap.

text: SFL.

text: För rapporteringspliktiga konton ska uppgift bl.a. lämnas om saldo eller värde. Rapportering ska avse värdet vid årets slut. I den rapportering som sker med anledning av FATCA-avtalet ska om kontot avslutats under året värdet omedelbart före kontots avslutande anges (

text: 22 a kap. 5 §

text: SFL).

text: I både lagtexten om kontrolluppgifter (SFL) och i de lagar som gäller granskning av finansiella konton (IDKL och IDKAL) används begreppet värde. Av

text: prop. 2014/15:41 s. 108

text: och

text: prop. 2015/16:29 s. 114

text: framgår att när kontot är en ägarandel i en juridisk person är det andelens värde som avses. Om marknadsvärdet är känt är det i första hand detta som avses.

text: Med marknadsvärdet avses det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala om han själv skaffat motsvarande finansiella tillgång (

text: 61 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: Uppgift om värdet ska lämnas i kontrolluppgift senast den 15 maj närmast följande kalenderår (

text: 24 kap. 2 a §

text: SFL).

text: Kvotvärde är aktiens andel i aktiekapitalet (1 kap. 6 § Aktiebolagslag (

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Marknadsvärde för onoterade tillgångar, t.ex. ägarandelar i juridiska personer

text: Av förarbetena till 22 a och

text: 22 b kap.

text: SFL framgår att med värde som ska anges på kontrolluppgift avses marknadsvärde. Av förarbetena till IDKL och IDKAL framgår inte vad som avses med värde i detta sammanhang. Begreppet värde har förutom redovisningen på kontrolluppgift även betydelse vid de finansiella institutens granskning av konton. Bl.a. används begreppet värde vid de olika beloppsnivåerna för hög- och lågvärdekonton men även då saldo eller värde av olika konton ska läggas samman. Vid tillämpningen av IDKL och IDKAL får värde vid annan rapporteringsperiod användas, dvs. det finns en skillnad mot SFL där uppgift om värdet vid kalenderårets utgång ska lämnas om kontot inte avslutats under året (

text: prop. 2014/15:41

text: s.68 och

text: prop. 2015/16:29 s. 115

text: Skatteverket anser att begreppet värde ska användas på samma sätt oavsett vilken av de aktuella lagstiftningarna som används. Det innebär att även vid tillämpningen av IDKL och IDKAL bör med värde avses marknadsvärde i första hand.

text: I kommentaren till Standard for Automatic Exchange of Financial Account Information in Tax Matters, OECD (CRS-kommentaren) finns en punkt som anger att om det finansiella institutet regelbundet beräknar värdet på en ägarandel så ska detta värde rapporteras (Commentary on section 1 concerning General Reporting requirements, Subparagraph A(4) punkterna 10 – 14, s. 98, upplaga 2).

text: Av frågor och svar som publiceras på OECD:s portal för automatiskt informationsutbyte framgår t.ex. att anskaffningsvärdet för tillgången kan anges som värde om den finansiella institutionen inte räknat om värdet på grund av andra skäl (Commentary to Section 1, A(4)).

text: Någon motsvarighet till kommentaren till CRS finns inte för Sveriges FATCA-avtal. Utformningen av CRS bygger på det amerikanska modellavtalet. Regleringen av beräkningen av värde för tillgången i den svenska lagstiftningen är lika i både IDKL och IDKAL. Skatteverkets uppfattning är därför att viss vägledning för hur FATCA-avtalet ska tolkas även kan hämtas från CRS-kommentaren. Skatteverket anser att i detta fall bör det göras en likartad tolkning av bestämmelsernas tillämpning.

text: En utgångspunkt vid värderingen av tillgången är att det alltid är det kända marknadsvärdet som ska användas. Värdet för tillgången ska beräknas per den 31 december året innan kontrolluppgiften ska lämnas (

text: 24 kap. 1 §

text: SFL,

text: prop. 2014/15:41 s 108

text: och

text: prop. 2015/16:29 s. 114

text: När det gäller onoterade tillgångar som t ex. ägarandelar i juridiska personer saknas ofta ett känt värde och något beräknat marknadsvärde för andelen finns inte heller. Har det finansiella institutet beräknat ett värde för den rapportering som görs till kontohavaren kan detta normalt användas för rapporteringen enligt FATCA och CRS.

text: Nedan följer en redogörelse för hur Skatteverket anser att värderingen av onoterade tillgångar bör ske i de fall det saknas ett känt marknadsvärde. I det fall det skett väsentliga förändringar av värdet mellan dagen för balansräkningen och den 31 december året innan uppgift ska lämnas bör värdet justeras.

text: 4.1.1 Onoterade tillgångar som t.ex. ägarandelar i juridiska personer

text: Värdet på ägarandelar i den juridiska personen bör anses motsvara ägarandelens del av skillnaden mellan bokförda tillgångar och skulder enligt den senast fastställda balansräkningen. Om den juridiska personen saknar en fastställd balansräkning bör värdet på ägarandelen bestämmas till andelens kvotvärde.

text: Saknas ett kvotvärde för tillgången samt en fastställd balansräkning bör värdet motsvara skillnaden mellan bokförda tillgångar och skulder enligt den balansräkning som upprättats närmast den 31 december året innan uppgiften ska lämnas.

text: 4.1.2 Onoterade tillgångar utgivna till nominellt belopp

text: För tillgångar som utgivits till nominellt belopp, exempelvis kapitalandelsbevis och vinstandelsbevis, bör värdet motsvara tillgångens nominella belopp.

text: 4.2 Värdering när ett konto avslutats under året

text: Tillgångarna på ett finansiellt konto vid rapportering enligt FATCA-avtalet ska värderas vid tidpunkten omedelbart före kontots avslutande om kontot har avslutats under året. Av

text: prop. 2014/15:41 s. 109

text: framgår att med uttrycket ”omedelbart före” avses det saldo eller värde som kontot hade vid den tidpunkt då kontohavaren meddelade det rapporteringsskyldiga finansiella institutet att kontot skulle avslutas. Skatteverket anser att onoterade tillgångar, t.ex. onoterade ägarandelar i juridiska personer, bör värderas på motsvarande sätt som framgår av punkt 4.1.1 och 4.1.2 om marknadsvärdet inte är känt.

text: 4.3 Utländsk valuta och avrundning av belopp

text: En onoterad tillgång, t ex en ägarandel i en juridisk person vars värde är beräknat i annan valuta än svenska kronor ska omräknas till svenska kronor när uppgiften lämnas.

text: Skatteverket anser att omräkning bör göras utifrån den gemensamma mittkurs som NASDAQ OMX dagligen fastställer. Denna mittkurs publiceras bl.a. av Riksbanken. Den dagskurs som gäller för omräkningen är mittkursen den dag värderingen ska göras.


text: Angiven paragraf innehåller ytterligare förutsättningar som måste vara uppfyllda för att beslut om godkännande för F-skatt ska kunna fattas. Detta ställningstagande berör inte dessa förutsättningar och de har därför utelämnats vid beskrivning av gällande rätt.

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 81287-19/111

title: Fråga om F-skatt när tillstånd att vistas i Sverige saknas

text: 1 Sammanfattning

text: Personer från land utanför EES-området eller Schweiz och som behöver tillstånd från Migrationsverket för att vistas i Sverige måste visa upp sådan handling eller handlingar i samband med att personen ansöker om godkännande för F-skatt. En person som saknar tillstånd att vistas i Sverige har inte möjlighet att bedriva näringsverksamhet här i landet varför ansökan om godkännande för F-skatt normalt ska avslås.

text: En person som bedriver näringsverksamhet i Sverige men som inte längre har laglig rätt att vistas i landet kan inte anses uppfylla kraven på yrkesmässighet varför godkännandet för F-skatt normalt bör återkallas.

text: En person som har för avsikt att bedriva näringsverksamhet i Sverige och som har rätt att vistas i Sverige under en tremånadersperiod kan anses uppfylla kraven på yrkesmässighet under den perioden förutsatt att övriga förutsättningar för godkännande för F-skatt är uppfyllda.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om en person från ett land utanför EES-området eller Schweiz och som behöver tillstånd från Migrationsverket för att vistas i Sverige kan godkännas för F-skatt när sådant tillstånd saknas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller har för avsikt att bedriva näringsverksamhet i Sverige för F-skatt. Om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas, ska sökanden inte godkännas för F-skatt,

text: 9 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL. (1)

text: Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas inkomster och utgifter på grund av näringsverksamhet. Med näringsverksamhet avses förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt,

text: 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: En utlänning som reser in i eller vistas i Sverige ska ha Schengenvisering eller nationell visering,

text: 2 kap. 3 § utlänningslagen (2005:716)

text: , UTL.

text: En utlänning som vistas i Sverige mer än tre månader ska ha uppehållstillstånd, 2 kap. 5 § UTL.

text: Med asyl avses enligt

text: utlänningslagen

text: ett uppehållstillstånd som beviljas en utlänning därför att han eller hon är flykting eller alternativt skyddsbehövande,

text: 1 kap. 3 §

text: UTL.

text: Beslut om uppehållstillstånd meddelas av Migrationsverket, 5 kap. 20 § UTL.

text: Skatteverket ska lämna en underrättelse till Polismyndigheten när utlänning första gången ansöker om godkännande för F-skatt och inte kan visa att hen har uppehållstillstånd,

text: 7 kap. 1 § utlänningsförordningen (2006:97)

text: 4 Bedömning

text: Den som har för avsikt att bedriva näringsverksamhet i Sverige ska godkännas för F-skatt förutsatt att övriga förutsättningar för godkännande är uppfyllda.

text: Näringsverksamhet är förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt.

text: Med kravet på yrkesmässighet följer att verksamheten ska bedrivas regelbundet, varaktigt och med en viss omfattning.

text: För att en person ska kunna godkännas för F-skatt krävs således att avsikten är att verksamheten ska bedrivas regelbundet och varaktigt i Sverige. En person som inte har nödvändiga tillstånd att vistas i Sverige saknar enligt Skatteverkets uppfattning förutsättningar att bedriva en yrkesmässig verksamhet i Sverige, eftersom personen inte lagligen kan vistas här.

text: Personer som ansökt om asyl i Sverige har rätt att vistas i Sverige under den tid som asylprövningen tar. Om en sådan person har för avsikt att bedriva eller bedriver näringsverksamhet, kan kravet på yrkesmässighet anses vara uppfyllt. Om Migrationsverket beslutar att avslå ansökan om asyl har sökanden inte längre rätt att lagligen vistas i Sverige varför förutsättningar för att bedriva näringsverksamhet yrkesmässigt inte längre finns. Om sökanden överklagar Migrationsverkets beslut har sökanden rätt att vistas här i landet under den tid överklagandet prövas. Om personen har rätt att vistas här under domstolsprövningen kan kraven för yrkesmässigt för en redan påbörjad näringsverksamhet anses uppfyllda.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 826772-19/111

title: Avdrag för lantmäterikostnader vid nybildning av fastighet

text: 1 Sammanfattning

text: Avstyckning av en fastighet innebär att en viss del av fastigheten avskiljs och bildar en ny fastighet. Lantmäteriet tar ut en avgift för fastighetsförrättningen, vilken ska ingå i omkostnadsbeloppet för den nybildade fastigheten. Motsvarande gäller också vid nybildning av fastighet genom klyvning och sammanläggning.

text: Omkostnadsbeloppet vid en delavyttring kan beräknas enligt två olika metoder, dels på grundval av förhållandena på den sålda delen (metod 1), dels efter försäljningsintäktens storlek i förhållande till hela taxeringsenhetens marknadsvärde (metod 2).

text: I det fallet att omkostnadsbeloppet beräknas enligt metod 1 ska avgiften till Lantmäteriet i sin helhet hänföras till den nybildade fastigheten. Det innebär att ingen del av avgiften kan hänföras till stamfastigheten.

text: I det fallet att omkostnadsbeloppet beräknas enligt metod 2 ska avgiften ingå i omkostnadsbeloppet för den ursprungliga taxeringsenheten. Det innebär att en viss del av avgiften kommer att ingå i omkostnadsbeloppet för den sålda delen.

text: 2 Frågeställning

text: För att bilda en ny fastighet, t.ex. vid avstyckning av en fastighet, tar Lantmäteriet ut en s.k. förrättningsavgift. Storleken av avgiften varierar beroende på hur omfattande och komplicerad förrättningen är.

text: Enligt praxis (se bl.a. RÅ 1947 Fi 1551 och RÅ 1968 Fi 898) får avgiften inte dras av som en löpande driftsutgift i näringsverksamhet (näringsfastighet). Det samma gäller i inkomstslaget kapital (privatbostadsfastighet) eftersom avgiften inte kan anses vara en utgift för att förvärva och bibehålla en inkomst. Avgiften ska istället beaktas vid kapitalvinstberäkningen när fastigheten har sålts.

text: Frågan är därmed hur avgiften till Lantmäteriet ska behandlas vid en kapitalvinstberäkning?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Civilrätt

text: Nybildning av fastighet sker genom avstyckning, klyvning eller sammanläggning och ombildning av fastighet sker genom fastighetsreglering (

text: 2 kap. 1 § fastighetsbildningslagen (1970:988)

text: , FbL).

text: Avstyckning innebär att en viss del av fastigheten avskiljs och bildar en ny fastighet. Den avstyckade delen av fastigheten kallas för styckningslott och den återstående delen av fastigheten kallas för stamfastighet (10 kap. 1 § FbL).

text: Klyvning innebär att en samägd fastighet delas upp i lotter, som bildar nya fastigheter (11 kap. 1 § FbL). Sådana nybildade fastigheter kan i många fall ha olika marknadsvärden, varför det kan bli aktuellt med en kontant ersättning mellan delägarna av den tidigare samägda fastigheten.

text: Försäljning av en viss del av en fastighet är giltig endast om det sker en avstyckning och ansökan om en sådan fastighetsbildning har skett senast sex månader efter köpet (

text: 4 kap. 7 § jordabalken

text: 3.2 Skatterätt

text: Kapitalvinsten beräknas som skillnaden mellan försäljningspriset, minskad med utgifterna för försäljningen, och omkostnadsbeloppet (

text: 44 kap. 13 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL). Med omkostnadsbelopp avses utgifter för köpet (anskaffningsutgifter) ökade med utgifter för förbättringar (

text: 44 kap. 14 §

text: IL).

text: Kapitalvinsten ska beräknas för varje såld taxeringsenhet eller del av taxeringsenhet (

text: 45 kap. 3 §

text: IL).

text: Om två eller flera taxeringsenheter tidigare under innehavet har ingått i samma taxeringsenhet, får beräkningen göras som om de vid försäljningen fortfarande var en enda taxeringsenhet (

text: 45 kap. 4 §

text: IL).

text: Avser försäljningen endast en del av taxeringsenheten, ska omkostnadsbeloppet beräknas på grundval av förhållandena på den sålda delen (metod 1) (

text: 45 kap. 19 §

text: IL).

text: Omkostnadsbeloppet får vid en delförsäljning också beräknas till ett belopp som motsvarar så stor del av hela taxeringsenhetens omkostnadsbelopp som försäljningsintäkten utgör av hela fastighetens marknadsvärde vid försäljningen (metod 2) (

text: 45 kap. 20 §

text: IL).

text: Klyvning av fastighet enligt 11 kap. FbL medför kapitalvinstbeskattning för den delägare som har erhållit kontant ersättning med 5 000 kr eller mer (

text: 45 kap. 5 §

text: IL).

text: Högsta förvaltningsdomstolen har godtagit att kostnaden för avstyckningen fick ingå i styckningslottens omkostnadsbelopp (RÅ 1978 1:56).

text: 4 Bedömning

text: I SOU 1995 :137 ”Kapitalförluster och organisationskostnader vid beskattningen” s. 144 anges följande.

text: ”Vad först gäller lantmäterikostnader som uppkommit vid sådan fastighetsbildningsåtgärd som är att hänföra till nybildning av fastighet, dvs. avstyckning, klyvning eller sammanläggning saknas anledning till att betrakta dessa på annat sätt än kostnader för anskaffning av fastigheten. Det är uppenbart fråga om en kostnad för anskaffningen av en fastighet. Lantmäterikostnader som uppkommit vid sådana fastighetsbildningsåtgärder bör jämställas med lagfartskostnader.”

text: Skatteverket instämmer i utredningens bedömning att avgiften till Lantmäteriet kan jämställas med lagfartskostnader och således ska anses som en del av anskaffningsutgiften för den genom avstyckning, klyvning eller sammanläggning nybildade fastigheten. Det innebär att avgiften inte kan anses som en utgift för försäljningen och det gäller också i de fall försäljningen avser en viss areal, som därefter avstyckas till en ny fastighet.

text: 45 kap. 3 §

text: IL). En nybildad fastighet kommer först för det nästföljande året att utgöra en egen taxeringsenhet. Försäljning av stamfastigheten eller den nybildade fastigheten under samma år som avstyckningen har skett, behandlas därför som en delavyttring av den för året befintliga taxeringsenheten.

text: Om två eller flera taxeringsenheter tidigare under innehavet har ingått i samma taxeringsenhet, ska beräkningen göras som om de vid försäljningen fortfarande var en enda taxeringsenhet (

text: 45 kap. 4 §

text: IL). Året efter att en fastighet har bildats genom exempelvis en avstyckning, kan den nybildade fastigheten bli en egen taxeringsenhet. Denna enhet har dock tidigare under innehavet ingått i stamfastighetens taxeringsenhet. Det innebär att försäljning av den nybildade fastigheten eller stamfastigheten kan behandlas som en delavyttring av den ursprungliga större taxeringsenheten.

text: Vid delavyttring kan omkostnadsbeloppet beräknas enligt två olika metoder, dels på grundval av förhållandena på den sålda delen (metod 1), dels efter försäljningsintäktens storlek i förhållande till hela taxeringsenhetens marknadsvärde (metod 2).

text: I det fallet att omkostnadsbeloppet beräknas enligt metod 1 anser Skatteverket att avgiften till Lantmäteriet i sin helhet ska hänföras till den nybildade fastigheten. Det innebär att ingen del av avgiften kan hänföras till stamfastigheten.

text: I det fallet att omkostnadsbeloppet beräknas enligt metod 2 ska istället avgiften ingå i omkostnadsbeloppet för den ursprungliga taxeringsenheten. Det innebär att en viss del av avgiften kommer att ingå i omkostnadsbeloppet för den sålda delen.

text: Exempel

text: Karim äger fastigheterna Stenen 1 och Stenen 1:1, som är en avstyckning från Stenen 1. Fastigheterna är separata taxeringsenheter men har tidigare under innehavet ingått i samma taxeringsenhet. Karim säljer Stenen 1:1 för 400 tkr och vid försäljningen är fastigheternas sammanlagda marknadsvärde 2 mnkr. Avgiften till Lantmäteriet för avstyckningen är 50 tkr.

text: Vid beräkning av omkostnadsbeloppet enligt metod 1, ska hela avgiften till Lantmäteriet ingå i omkostnadsbeloppet för Stenen 1:1, eftersom avgiften kan anses hänförlig till den nybildade fastigheten som har sålts. I det fallet att Karim istället hade sålt stamfastigheten Stenen 1, får ingen del av avgiften ingå i omkostnadsbeloppet. Avgiften kommer istället att ingå i omkostnadsbeloppet för Stenen 1:1 vid en kommande kapitalvinstberäkning.

text: Vid beräkning av omkostnadsbeloppet enligt metod 2, ska avgiften istället ingå i omkostnadsbeloppet för den ursprungliga taxeringsenheten som omfattade både Stenen 1 och Stenen 1:1. Försäljningsintäkten för Stenen 1:1 är 1/5 (400 tkr/2 mnkr) av det sammanlagda marknadsvärdet. Det innebär att 10 tkr (1/5 x 50 000) av avgiften till Lantmäteriet kommer att ingå i omkostnadsbeloppet för Stenen 1:1. Resterande del, 40 tkr, kommer att ingå i omkostnadsbeloppet för stamfastigheten Stenen 1.


text: Rådets direktiv

text: av den 16 december 2008 om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv

text: Uttalandet är en författningskommentar till

text: 20 § lagen (1994:1563)

text: om tobaksskatt (LTS). Författningskommentaren till 5 kap. 1 § LSE hänvisar till författningskommentaren till 20 § LTS. 20 § 1 a LTS motsvaras i LSE av 5 kap. 1 § 1 a.

text: Rådets direktiv av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (

text: ). Detta direktiv har ersatts av punktskattedirektivet.

text: Avser bränsle enligt 1 kap. 3 a § LSE.

text: Enligt 5 kap. 1 § 1 a LSE.

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 87171-18/111

title: Volymomräkning av bränsle enligt 2 kap. 2 § lagen om skatt på energi – villkor för omräkning är inte tillämpligt i vissa fall

text: Nytt: 2024-04-22

text: Detta ställningstagande har blivit ersatt av ställningstagande, dnr

text: Sammanfattning

text: Skatteverket anser att följande gäller för det särskilda villkor för volymomräkning av bränsle i

text: 2 kap. 2 § första stycket lagen (1994:1776)

text: om skatt på energi (LSE), som avser situationen när skattskyldighet inträder vid leverans till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen. Villkoret är inte tillämpligt på bränsle som avses i 1 kap. 3 a § LSE och som upplagshavarens skattskyldighet inträder för enligt 5 kap. 1 § 1 LSE.

text: Frågeställning

text: I 2 kap. 2 § första stycket LSE finns bestämmelser om att den skattskyldige i vissa fall får räkna om bränslets volym vid skattskyldighetens inträde. Om skattskyldighet inträder vid leverans till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen, får dock omräkning göras endast om detta särskilt avtalats mellan säljaren och köparen. I vissa fall tas bränsle ut från ett skatteupplag utan att en flyttning enligt ett uppskovsförfarande påbörjas, för att levereras till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränsle. Fråga har uppkommit om det nämnda villkoret för volymomräkning är tillämpligt i dessa fall.

text: Gällande rätt m.m.

text: För bränslen som beskattas enligt 2 kap. 1 § första stycket 1–3 LSE eller enligt 2 kap. 1 a § LSE gäller angivna skattebelopp bränslets volym vid en temperatur av 15°C. Om en skattskyldig visar att bränslet när skattskyldigheten inträder har en annan temperatur får volymen räknas om till 15°C. Om skattskyldighet inträder vid leverans till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen, får dock omräkning göras endast om detta särskilt avtalats mellan säljaren och köparen (2 kap. 2 § första stycket LSE).

text: Bland de bränslen som beskattas enligt 2 kap. 1 § första stycket 1–3 LSE finns bränslen som avses i 1 kap. 3 a § LSE. För sådana bränslen inträder skattskyldigheten för upplagshavare som är skattskyldig enligt 4 kap. 1 § 1 LSE när

text: bränsle tas ut från ett skatteupplag utan att flyttas enligt 3 a kap. 2 och 3 §§ LSE,

text: bränsle tas emot på en direkt leveransplats,

text: bränsle tas i anspråk i skatteupplaget eller lagerbrister uppkommer, eller

text: godkännandet av skatteupplaget återkallas (5 kap. 1 § 1 LSE).

text: I förarbetena till bestämmelserna i 5 kap. 1 § 1 LSE om skattskyldighetens inträde för upplagshavare uttalas följande:

text: ”Bestämmelserna i punkt 1 om skattskyldighetens inträde för upplagshavare ändras och knyts närmare till uppskovsförfarandet och terminologin i punktskattedirektivet (1) . Genom punkt 1 a föreskrivs att skattskyldighet inträder för upplagshavaren när varor tas ut från skatteupplaget utan att flyttas enligt ett uppskovsförfarande. Det innebär att skattskyldighet alltid inträder enligt denna punkt när varorna tas ut från ett skatteupplag utan att en flyttning enligt 8 b och 8 c §§ påbörjas. Det gäller när upplagshavaren t.ex. tar ut varorna från skatteupplaget för att av någon anledning förvara dem på en annan plats eller för att sälja dem (utan att flytta varorna till en aktör som omfattas av 8 b §).” (

text: prop. 2009/10:40 s. 171

text: (2) )

text: I förarbetena till tidigare gällande bestämmelser i 5 kap. 1 § LSE uttalas följande:

text: ”Det kan alltså konstateras att reglerna om när skattskyldighet inträder i cirkulationsdirektivet (3) inte är kopplade till några civilrättsliga begrepp. Avgörande är i stället var varorna fysiskt befinner sig eller med andra ord om varorna befinner sig inom eller utom suspensionsordningen. Att äganderätt eller motsvarande inte har någon betydelse för beskattningen framgår tydligt av ett uttalande i rådsprotokollet i anslutning till artikel 15. Där förklarar rådet och kommissionen att bestämmelserna i artikel 4 a (upplagshavare) och artikel 15 (transport mellan skatteupplag) inte förutsätter att den person som är registrerad som upplagshavare skall äga eller ha någon annan rätt till de varor som han sänder i väg inom suspensionsordningen.” (

text: prop. 2000/01:118 s. 67

text: ”Utgångspunkten för en förändring bör vara att det skall framgå tydligt att skattskyldighetens inträde är beroende av var varorna fysiskt befinner sig. Detta uppnås genom att begreppen ”levereras” och ”köpare” tas bort från lagtexten och genom att skattskyldighetens inträde görs beroende av om varorna lämnat skatteupplaget eller inte.” (

text: prop. 2000/01:118 s. 68

text: Bedömning

text: Av 5 kap. 1 § 1 a LSE framgår att för den som är skattskyldig i egenskap av godkänd upplagshavare inträder skattskyldighet bl.a. när bränslet (4) tas ut från skatteupplaget utan att en flyttning enligt ett uppskovsförfarande påbörjas.

text: Av förarbetena till den tidigare lydelsen av 5 kap. 1 § LSE framgår att begreppen ”levereras” och ”köpare” togs bort från lagtexten för att det skulle framgå tydligt att skattskyldighetens inträde är beroende av var varorna fysiskt befinner sig. Även av förarbetena till gällande lydelse av paragrafen framgår tydligt att bestämmelserna i punkten 1 a inte är kopplade till några civilrättsliga begrepp.

text: Skattskyldigheten för upplagshavaren inträder alltså när bränslet tas ut från skatteupplaget utan att en flyttning enligt ett uppskovsförfarande påbörjas och inte vid leveransen till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen. Inte heller enligt någon av punkterna 1 b–1 d i 5 kap. 1 § LSE inträder skattskyldigheten för upplagshavaren vid leveransen till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen, utan vid andra händelser. Det är därför Skatteverkets uppfattning att följande gäller för det särskilda villkor för volymomräkning av bränsle i 2 kap. 2 § första stycket LSE, som avser situationen när skattskyldighet inträder vid leverans till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen. Villkoret är inte tillämpligt på bränsle som avses i 1 kap. 3 a § LSE och som upplagshavarens skattskyldighet inträder för enligt 5 kap. 1 § 1 LSE.

text: Exempel: I fall när upplagshavarens skattskyldighet inträder vid den tidpunkt när bränsle som beskattas enligt 2 kap. 1 § första stycket 1–3 LSE tas ut ur skatteupplaget (5) , innebär Skatteverkets ställningstagande följande. Bränslets volym när det lämnar skatteupplaget får räknas om till volymen vid 15°C utan att detta särskilt avtalats mellan säljaren och köparen. Detta gäller under förutsättning att upplagshavaren visar att bränslet har en annan temperatur än 15°C när bränslet lämnar skatteupplaget.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 89756-18/111

nyckelord:
Andra ämnesområden
Socialavgifter

title: Rätten till PGI när tillstånd att arbeta saknas

text: 1 Sammanfattning

text: Någon kontroll av om en person har tillstånd att arbeta i Sverige ska inte göras i samband med beslut om pensionsgrundande inkomst (PGI).

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om Skatteverket har anledning att kontrollera att den som ska beskattas för tjänsteinkomster har haft tillstånd att arbeta i Sverige eller om det räcker med att personen har arbetat i Sverige för att beslut om PGI ska kunna fattas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Försäkrad enligt

text: socialförsäkringsbalken (2010:110)

text: , SFB, är den som uppfyller de krav i fråga om bosättning, arbete eller andra omständigheter som avses i

text: 4 kap. 2 §

text: SFB samt gällande krav på försäkringstider. För att omfattas av försäkringsskyddet ska den försäkrade dessutom uppfylla de andra villkor som gäller för respektive förmån enligt 5–

text: 7 kap.

text: SFB (

text: 4 kap. 3 §

text: SFB).

text: Den som, enligt vad som följer av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen, omfattas av lagstiftningen i en annan stat är inte försäkrad för sådana förmåner enligt denna balk som motsvarar förmåner som avses i förordningen,

text: 4 kap. 5 §

text: SFB.

text: En person som är lokalt anställd vid en svensk utlandsmyndighet är inte försäkrad enligt SFB när det gäller den anställningen,

text: 4 kap. 5 a §

text: SFB.

text: Med förmån avses i

text: socialförsäkringsbalken

text: dagersättningar, pensioner, livräntor, kostnadsersättningar, bidrag samt andra utbetalningar eller åtgärder som den enskilde är försäkrad för enligt 4–

text: 7 kap.

text: 2 kap. 11 §

text: SFB).

text: Den som enligt

text: utlänningslagen (2005:716)

text: behöver ha arbetstillstånd i Sverige eller ett uppehållstillstånd med motsvarande verkan har inte rätt till arbetsbaserade förmåner förrän ett sådant tillstånd har beviljats,

text: 6 kap. 14 §

text: SFB. Begränsningen gäller inte arbetsskadeersättning.

text: PGI beräknas av Skatteverket på inkomster som den försäkrade har haft och som är pensionsgrundande,

text: 59 kap. 2 §

text: SFB.

text: PGI inkomst fastställs för varje år som en person har varit försäkrad och haft sådana inkomster här i landet som är pensionsgrundande,

text: 59 kap. 5 §

text: SFB.

text: Som inkomst av anställning räknas lön eller annan ersättning i pengar eller annan avgiftspliktig förmån som en försäkrad har fått som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst,

text: 59 kap. 8 §

text: SFB.

text: 4 Bedömning

text: PGI ska beslutas för den som har varit försäkrad och haft inkomster som är pensionsgrundande. En person som arbetat i Sverige är enligt definitionen i

text: 4 kap.

text: SFB försäkrad för arbete. För att omfattas av försäkringsskyddet ska den försäkrade dessutom uppfylla övriga villkor som gäller för respektive förmån. Regleringen om försäkrad är generell och i lagtexten anges endast två undantag när en person inte är försäkrad för förmåner. Det är dels när en person enligt

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen, omfattas av lagstiftningen i en annan stat och dels när en person är lokalt anställd vid en svensk utlandsmyndighet. Det finns inte något krav på att en person ska ha tillstånd att vistas eller arbeta i Sverige för att uppfylla de generella kraven på försäkrad i Sverige.

text: I

text: 6 kap.

text: SFB finns bland annat bestämmelser om vad som räknas som arbete i Sverige, särskilda personkategorier, de arbetsbaserade förmånerna och socialförsäkringsskyddets tidsmässiga omfattning i samband med arbete i Sverige. Av 14 § framgår att den som behöver ett arbetstillstånd för att arbeta i Sverige eller ett uppehållstillstånd med motsvarande verkan inte har rätt till arbetsbaserade förmåner förrän ett sådant tillstånd har beviljats. Däremot har en sådan person rätt till arbetsskadeersättning eller i förekommande fall arbetsskadeersättning till efterlevande.

text: En person som arbetar i Sverige trots att erforderliga tillstånd saknas är således försäkrad enligt

text: socialförsäkringsbalken

text: men saknar rätt till arbetsbaserade förmåner förutom rätt till arbetsskadeersättning. Med förmån enligt SFB avses dagersättningar, pensioner, livräntor, kostnadsersättningar, bidrag samt andra utbetalningar eller åtgärder som den enskilde är försäkrad för. Av SFB:s definition av begreppet förmån framgår klart att utbetalning av pension är en förmån. Däremot framgår inte klart om beslut om PGI är att jämställa med en förmån enligt SFB och det framgår varken av lagtext eller förarbeten om ett beslut om PGI är en åtgärd som omfattas av begränsningen i

text: 6 kap. 14 §

text: SFB.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning är ett beslut om PGI inte att jämställa med en sådan förmån som omfattas av begränsningen i

text: 6 kap. 14 §

text: SFB. Ett beslut om PGI ligger till grund för beräkning av en framtida utbetalning av en förmån, utbetalning av pension, men beslutet i sig är inte en förmån eftersom det är först i samband med utbetalningen av pensionsförmånen som en slutlig prövning görs av om personen uppfyller kraven för rätt till pension eller inte. Det är därför Skatteverkets uppfattning att den som är försäkrad (omfattas av den arbetsbaserade försäkringen) har rätt till beräkning av PGI på arbetsinkomst som tjänats in på arbete i Sverige och att detta gäller oavsett om personen har rätt att vistas eller arbeta här i landet. Det innebär att Skatteverket kan fatta ett beslut om PGI utan att kontrollera om den som ska beskattas för inkomsten har haft rätt att arbeta i Sverige.


text: Skatteverkets ställningstagande 2010-09-22, dnr

text: 131 602507-10/111

text: , ”Mervärdesskatt, inventarier i stadigvarande bostad”

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 90662-18/111

status: upphävt

title: Avdragsrätt för mervärdesskatt vid inköp och installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el

text: Nytt: 2020-11-09

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2020-11-09, dnr.

text: Nytt: 2019-11-28

text: Med anledning av en dom från Högsta förvaltningsdomstolen den 25 oktober 2019 (

text: HFD 2019 ref. 50

text: ) kommer Skatteverket att se över hela ställningstagandet. Exempel 3 ska dock inte längre tillämpas. Se Skatteverkets rättsfallskommentar Avdragsrätt för ingående skatt avseende investering av solcellsanläggning för mer information.

text: 1 Sammanfattning

text: Om all el som produceras i en solcellsanläggning ska levereras in på elnätet mot ersättning finns full avdragsrätt för ingående skatt på inköp och installation av anläggningen.

text: Om endast överskottsel ska levereras in på elnätet mot ersättning får, enligt Skatteverkets uppfattning, det primära syftet med en installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el i normalfallet anses vara att anläggningen ska leverera el till en byggnad eller till flera byggnader. Skatteverket anser då att karaktären och den faktiska användningen av de byggnader som solcellsanläggningen ska leverera el till ska beaktas vid bedömningen av avdragsrätten för inköpet och installationen. En solcellsanläggning kan även användas för att sälja egenproducerad el till lokalhyresgäster. För att avgöra om avdragsrätt finns måste man då i vissa fall även beakta om försäljningen av el är skattepliktig eller inte.

text: Ovanstående innebär att

text: Om anläggningen ska leverera el till en byggnad som i sin helhet används för en verksamhet som medför skattskyldighet finns full avdragsrätt för inköpet och installationen.

text: Om anläggningen ska leverera el till en byggnad som i sin helhet används för boende så blir avdragsförbudet för stadigvarande bostad tillämpligt för hela inköpet och installationen. Någon avdragsrätt finns därmed inte. Detta gäller oavsett om byggnaden är t.ex. en villa eller ett hyreshus. Även om hyresvärdens försäljning av el till hyresgästerna är skattepliktig finns ingen avdragsrätt.

text: Om anläggningen ska leverera el till en byggnad som har karaktär av boende för privat bruk, t.ex. en villa, som används både för boende och för en verksamhet som medför skattskyldighet finns ingen avdragsrätt för ingående skatt för inköpet och installationen. Skatteverket anser att anläggningen då har ett sådant samband med byggnadens allmänna funktion som privatbostad att avdragsförbudet blir tillämpligt fullt ut.

text: Om anläggningen ska leverera el till en byggnad som inte används för privat bruk utan för ekonomisk verksamhet, t.ex. ett hyreshus med bostäder och lokaler, blir avdragsförbudet i vissa fall inte tillämpligt fullt ut. Det förutsätter att en verksamhet som medför skattskyldighet ska bedrivas i en del av byggnaden som är klart avskild från bostadsutrymmena och särskilt anpassad för verksamheten. Delvis avdragsrätt finns då för inköpet och installationen. Avdragsförbudet blir inte heller tillämpligt fullt ut om hyresvärdens uthyrning av lokalerna är undantagen från skatteplikt men försäljningen av el till lokalhyresgästerna är skattepliktig. Detta förutsätter att de uthyrda lokalerna är avskilda från bostadsutrymmena. I sådant fall finns delvis avdragsrätt.

text: Ovanstående bedömning ska även tillämpas avseende avdragsrätten för ingående skatt på kostnader för reparationer, drift och underhåll av anläggningen. Vid bedömningen av avdragsrätten saknar det betydelse om anläggningen blir fast egendom eller lös egendom.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet 2015-12-01, dnr

text: 131 603903-15/111

text: , Avdragsrätten vid inköp och installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el; mervärdesskatt. Ställningstagandet har kompletterats med avdragsrätten för en solcellsanläggning i det fall skattepliktig försäljning av el sker till hyresgäster.

text: 2 Frågeställning

text: I detta ställningstagande redogör Skatteverket för sin syn på frågor om avdragsrätt vid installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el. En fråga är om avdragsförbudet för stadigvarande bostad kan bli tillämpligt. En annan fråga är om avdragsrätten påverkas om den egenproducerade elen säljs till hyresgäster.

text: Vad som, enligt Skatteverket, generellt gäller när en hyresvärd säljer el till sina hyresgäster framgår av ställningstagandet 2018-02-09 med dnr

text: 202 54979-18/111

text: , ”En hyresvärds tillhandahållande av el, gas eller vatten; mervärdesskatt”.

text: Frågan om jämkning av ingående skatt på installationen av solcellsanläggningen kan bli aktuell behandlas inte i ställningstagandet.

text: 131 603903-15/111

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser om skattskyldighet

text: Mervärdesskatt ska betalas till staten vid sådan omsättning inom landet av varor och tjänster som är skattepliktig och görs av en beskattningsbar person i denna egenskap, i den utsträckning den beskattningsbara personen inte är befriad från skatt på omsättningen (

text: 1 kap. 1 § första stycket 1 mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML). Bestämmelsen motsvaras av artikel 2.1

text: a

text: och

text: c

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet.

text: Den som är skyldig att betala mervärdesskatt (skattskyldig) för sådan omsättning är, med vissa undantag, den som omsätter varan eller tjänsten (

text: 1 kap. 2 § första stycket 1

text: ML). Jämför artikel 193 i mervärdesskattedirektivet.

text: 3.2 Undantaget från skatteplikt för upplåtelse av fastighet

text: Omsättning av fastigheter samt överlåtelse och upplåtelse av nyttjanderätt till fastigheter är undantaget från skatteplikt, med de begränsningar som följer av

text: 3 kap. 3 §

text: ML (

text: 3 kap. 2 § första stycket

text: ML).

text: Undantaget för upplåtelse av nyttjanderätter till fastigheter omfattar också underordnade tillhandahållanden, exempelvis upplåtarens tillhandahållande av gas, vatten, elektricitet, värme och nätutrustning för mottagning av radio- och televisionssändningar, om tillhandahållandet är en del av upplåtelsen av nyttjanderätten (

text: 3 kap. 2 § andra stycket

text: ML).

text: Utarrendering och uthyrning av fast egendom undantas från skatteplikt enligt artikel 135.1 l i mervärdesskattedirektivet.

text: 3.3 Avdragsrätt och rätt till återbetalning

text: Den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet får göra avdrag för den ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import i verksamheten (

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ML). Jämför artikel 168 i mervärdesskattedirektivet.

text: När begreppen avdrag respektive avdragsrätt för ingående skatt används nedan i ställningstagandet avses även rätt till återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 9-13 §§ ML. När begreppet verksamhet som medför skattskyldighet används nedan avses även verksamhet som berättigar till återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 9-13 §§ ML. Bestämmelser om rätt till avdrag och återbetalning av mervärdesskatt finns i bl.a. artikel 169 i mervärdesskattedirektivet.

text: Avdrag får inte göras för sådan ingående skatt som hänför sig till stadigvarande bostad (

text: 8 kap. 9 §

text: ML).

text: Avdragsförbudet för stadigvarande bostad avser all ingående skatt som kan hänföras till bostaden, d.v.s. såväl kostnader för inventarier som reparationer samt kostnader för drift och underhåll (

text: SOU 1994:88 s. 242

text: I det fall den ingående skatten endast delvis avser förvärv eller import som medför avdragsrätt eller avser förvärv eller import som görs gemensamt för flera verksamheter, av vilka någon inte medför skattskyldighet, eller görs för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet får avdrag göras endast för skatten på den del av ersättningen eller inköpspriset som hänför sig till den del av förvärvet eller importen som medför avdragsrätt respektive hänför sig till verksamhet som medför skattskyldighet. Om denna del inte kan fastställas får avdragsbeloppet istället bestämmas genom uppdelning efter skälig grund (

text: 8 kap. 13 §

text: ML). Jämför artikel 173 i mervärdesskattedirektivet.

text: 3.4 Rättspraxis

text: EU-domstolen har ansett att försäljning av el från en solcellsanläggning som befinner sig på eller i anslutning till en privatbostad är en ekonomisk verksamhet när den el som produceras kontinuerligt levereras in på elnätet mot ersättning (

text: , Fuchs).

text: Enligt Högsta förvaltningsdomstolens (HFD) mening måste avdrag för ingående skatt som hänför sig till en byggnad eller del av en byggnad i vissa fall kunna medges även om byggnaden till sin karaktär är en bostad. Detta bör vara fallet då byggnaden eller byggnadsdelen på något sätt anpassats för verksamheten och den del där verksamheten bedrivs är klart avskild från bostadsdelen (

text: RÅ 2003 ref. 100

text: I och II).

text: HFD har ansett att en lägenhet som används för uthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet inte används för permanent boende och är därmed inte stadigvarande bostad i ML:s mening (

text: RÅ 2002 not. 174

text: Avdragsförbudet för stadigvarande bostad har ansetts tillämpligt vid uthyrning till en statlig institution som i sin tur skulle hyra ut bostäderna till gästforskare. Avdragsförbudet var tillämpligt trots att uthyrningen till institutionen var skattepliktig. Bostäderna var till sin karaktär stadigvarande bostäder och skulle även användas på detta sätt av forskarna (

text: RÅ 2010 ref. 43

text: Kammarrätten har prövat avdragsförbudet när det gäller kostnader för installation av bergvärme i en villafastighet. Bolagets ägare med familj bodde i byggnaden och på det nedre planet fanns även en kontorsdel där bolaget bedrev sin verksamhet. Kammarrätten ansåg dock att installationen av bergvärme hade ett sådant samband med byggnadens funktion som bostad, att avdragsrätt inte medgavs till någon del (Kammarrätten i Stockholms dom 2009-03-10, mål nr 3541-08).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Allmänt om avdragsrätt och avdragsförbud för stadigvarande bostad

text: När en vara eller en tjänst förvärvas för att användas till en verksamhet som medför skattskyldighet så finns i normalfallet avdragsrätt för ingående skatt på förvärvet.

text: Avdragsrätten saknas dock om förvärvet avser stadigvarande bostad.

text: Normalt avses med stadigvarande bostad en byggnad eller del av en byggnad som är inrättad för boende (byggnadens karaktär). Även en byggnads användning har betydelse vid bedömningen av om byggnaden omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad eller inte. Vid inkomstbeskattningen görs skillnad mellan privatbostadsfastighet och näringsfastighet. Någon motsvarande skillnad finns inte i ML. I princip är det inte hur fastigheten benämns som är avgörande vid bedömningen av om avdragsförbudet är tillämpligt eller inte. Det avgörande är byggnadens karaktär och hur den används.

text: Av rättspraxis framgår att avdragsförbudet för stadigvarande bostad måste uppfattas som en schablonregel. Det är inte enbart boende i form av privat konsumtion som avses. Avdragsförbudet kan även omfatta anskaffningar som används i en verksamhet som medför skattskyldighet.

text: Avdragsrätt kan dock finnas i vissa fall även om byggnaden har karaktär av stadigvarande bostad. Detta gäller om en byggnad eller byggnadsdel med bostadskaraktär anpassats för verksamheten och denna del är klart avskild från bostadsdelen. En förutsättning för avdragsrätt är att byggnaden eller byggnadsdelen uteslutande används för verksamhet som medför skattskyldighet.

text: För en byggnad som har karaktär av boende för privat bruk, t.ex. en villa, och som också används för boende kan avdragsförbudet bli tillämpligt fullt ut även om det i en avskild del av byggnaden bedrivs en verksamhet som medför skattskyldighet. Det kan finnas vissa förvärv som har ett sådant samband med byggnadens allmänna funktion som privatbostad att avdragsrätt inte ska medges.

text: 4.2 Avdragsrätt för ingående skatt på inköp och installation

text: Nedan följer Skatteverkets bedömning av avdragsrätten för ingående skatt på inköp och installation av en solcellsanläggning i ett antal olika situationer.

text: All el levereras in på elnätet mot ersättning

text: Om all el som produceras i anläggningen levereras in på elnätet mot ersättning så kommer anläggningen i sin helhet att användas i en verksamhet som medför skattskyldighet. Detta förutsätter att fastighetsägaren inte är befriad från skatt på omsättningen. Utgående skatt ska då redovisas för all försäljning av el. I dessa fall måste fastighetsägaren köpa tillbaka den el som ska förbrukas i byggnaden från elhandelsföretaget och betala mervärdesskatt för. Det finns då full avdragsrätt för ingående skatt på kostnaden för inköpet och installationen av anläggningen.

text: Endast överskottsel säljs

text: Om endast överskottsel ska säljas får, enligt Skatteverkets uppfattning, det primära syftet med en installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el i normalfallet anses vara att anläggningen ska leverera el till en eller flera byggnader. I sådant fall får det ses som att anläggningen är till för byggnadens allmänna funktion som sådan. Detta gäller även om fastighetsägaren blir skattskyldig till mervärdesskatt för försäljning av överskottsel.

text: Skatteverket anser då att karaktären och den faktiska användningen av de byggnader som solcellsanläggningen ska leverera el till ska beaktas vid bedömningen av avdragsrätten för installationen.

text: Ovanstående innebär att även om solcellsanläggningen på en hyresfastighet med bostäder också används för att producera el för skattepliktig försäljning till bostadshyresgäster så saknas avdragsrätt för ingående skatt på kostnader för inköp och installation av anläggningen eftersom förvärvet omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad.

text: En solcellsanläggning kan även användas för att sälja egenproducerad el till lokalhyresgäster. För att avgöra om avdragsrätt finns måste man då i vissa fall även beakta om försäljningen av el är mervärdesskattepliktig eller inte. En skattepliktig försäljning av el till lokalhyresgäster medför att anläggningen till viss del kommer att användas för en skattepliktig verksamhet även i de fall uthyrningen av byggnaden i sig är undantagen från skatteplikt. Delvis avdragsrätt finns då för ingående skatt avseende anläggningen. För det fall byggnaden har karaktär av boende för privat bruk t.ex. en villa, och används både för boende och lokaluthyrning, finns dock ingen avdragsrätt vid skattepliktig försäljning av el till lokalhyresgäster. Skatteverket anser att anläggningen då har ett sådant samband med byggnadens allmänna funktion som privatbostad att hela anläggningen omfattas av avdragsförbudet.

text: Ovanstående innebär att

text: Om anläggningen ska leverera el till en byggnad som i sin helhet används för boende blir avdragsförbudet tillämpligt för hela inköpet och installationen. Detta gäller oavsett om byggnaden är t.ex. en villa eller ett hyreshus. Även om hyresvärdens försäljning av el till hyresgästerna är skattepliktig finns ingen avdragsrätt.

text: Om anläggningen ska leverera el till en byggnad som har karaktär av boende för privat bruk, t.ex. en villa, som används både för boende och för en verksamhet som medför skattskyldighet finns ingen avdragsrätt för ingående skatt för inköpet och installationen. Anläggningen har då ett sådant samband med byggnadens allmänna funktion som privatbostad att avdragsförbudet blir tillämpligt fullt ut.

text: Om anläggningen ska leverera el till en byggnad som inte används för privat bruk utan för ekonomisk verksamhet, t.ex. ett hyreshus med bostäder och lokaler, blir avdragsförbudet i vissa fall inte tillämpligt fullt ut. Det förutsätter att en verksamhet som medför skattskyldighet ska bedrivas i en del av byggnaden som är klart avskild från bostadsutrymmena och som också är särskilt anpassad för verksamheten. Delvis avdragsrätt finns då för inköpet och installationen. Eftersom den faktiska användningen av solcellsanläggningen inte är känd vid förvärvstillfället kan en fördelning av avdragsrätten ske efter skälig grund. Avdragsförbudet blir inte heller tillämpligt fullt ut om hyresvärdens uthyrning av lokalerna är undantagen från skatteplikt men försäljningen av el till lokalhyresgästerna är skattepliktig. Detta förutsätter att de uthyrda lokalerna är avskilda från bostadsutrymmena. I sådant fall finns delvis avdragsrätt (se exempel 4 och 5).

text: Ovanstående bedömning ska även tillämpas avseende avdragsrätten för ingående skatt på kostnader för reparationer, drift och underhåll av anläggningen. Vid bedömningen av avdragsrätten saknar det betydelse om anläggningen blir fastighet eller lös egendom. 1

text: 4.3 Exempel

text: Exempel 1- Hyreshusfastighet med delvis frivillig skattskyldighet

text: Ägaren till en hyreshusfastighet installerar en solcellsanläggning på sin byggnad. Syftet med installationen är att anläggningen ska leverera el till byggnadens allmänna funktion som sådan.

text: Hyresgästerna har egna el abonnemang med olika elhandelsföretag. Endast överskottsel säljs till ett elhandelsföretag. Fastighetsägaren är skattskyldig för försäljningen. Bottenvåningen i byggnaden omfattas av frivillig skattskyldighet för uthyrning av lokaler, vilket medför att fastighetsägaren redovisar mervärdesskatt på uthyrningen. Byggnaden används därmed både för verksamhet som medför skattskyldighet och för boende. Verksamheten som medför skattskyldighet är klart åtskild från boendedelen. Avdragsförbudet är därför inte tillämpligt fullt ut. Delvis avdragsrätt för inköpet och installationen kan medges efter skälig grund (se exempel 4 och 5).

text: Exempel 2 - Villafastighet

text: En villaägare installerar en solcellsanläggning på sin tomt. Villan används enbart för boende. Syftet med installationen är att anläggningen ska leverera el till villan. Endast överskottsel säljs till ett elhandelsföretag. Villaägaren är skattskyldig för försäljningen. Eftersom anläggningen kommer att leverera el till en byggnad som i sin helhet avser stadigvarande bostad blir avdragsförbudet för stadigvarande bostad tillämpligt fullt ut. Ingen avdragsrätt finns för installationen. Detta gäller även om villan ägs av t.ex. ett aktiebolag där företagsledaren använder villan för boende.

text: Exempel 3 - Bostadsrättsfastighet som används enbart för boende

text: En bostadsrättsförening installerar en solcellsanläggning på sin bostadsrättsfastighet. Byggnaden används enbart för boende. Syftet med installationen är att anläggningen ska leverera el till byggnaden. Endast överskottsel säljs till ett elhandelsföretag. Föreningen är skattskyldig för försäljningen. Eftersom anläggningen kommer att leverera el till en byggnad som i sin helhet avser stadigvarande bostad blir avdragsförbudet tillämpligt fullt ut. Detta gäller även om bostadsrättsföreningen har skattepliktig försäljning av el till bostadsrättsinnehavarna. Avdragsrätt saknas för inköpet och installationen av solcellsanläggningen.

text: Exempel 4 - Jordbruksfastighet

text: En solcellsanläggning installeras på en mangårdsbyggnad på en jordbruksfastighet. Mangårdsbyggnaden avser stadigvarande bostad. På fastigheten finns även en ekonomibyggnad där det bedrivs en verksamhet som medför skattskyldighet. Mangårdsbyggnaden är på 100 kvadratmeter och ekonomibyggnaden är på 400 kvadratmeter. Syftet med installationen är att anläggningen ska leverera el både till mangårdsbyggnaden och till ekonomibyggnaden. Endast överskottsel ska säljas till ett elhandelsföretag. Fastighetsägaren är skattskyldig för försäljningen. Eftersom anläggningen inte bara ska leverera el till en byggnad som omfattas av avdragsförbudet så kan delvis avdragsrätt medges. Det blir samma bedömning om anläggningen istället installeras på ekonomibyggnaden för att leverera el till båda byggnaderna.

text: Eftersom den faktiska användningen inte är känd vid förvärvstillfället ska en fördelning ske efter skälig grund. Skälighetsbedömningen ska göras utifrån förvärvets användning. En fördelning av ingående skatt som avser fastighetskostnader bör enligt Skatteverkets uppfattning normalt göras med yta som utgångspunkt för fördelningen.

text: Anläggningen ska användas till att leverera el både till mangårdsbyggnaden och till ekonomibyggnaden. Med ytan som fördelningsnyckel uppgår den del av anläggningen som avser mangårdsbyggnadens elförsörjning till 20 procent (100/500) och den del som avser ekonomibyggnaden uppgår till 80 procent (400/500).

text: 40 000 kronor av ingående skatten (80 % x 50 000 kr) avser försörjningen av ekonomibyggnaden. Avdragsrätt finns för denna del. 10 000 kronor av ingående skatten (20 % x 50 000 kr) avser mangårdsbyggnaden som omfattas av avdragsförbudet. Ingen avdragsrätt finns för denna del.

text: Om det finns en annan fördelningsnyckel som mer exakt visar hur anläggningen används i verksamheten, t.ex. en beräknad elförbrukning i respektive byggnad så ska förbrukningen användas som fördelningsnyckel. Ett exempel på ett tillförlitligt underlag för att styrka att förbrukningen mer exakt visar hur anläggningen används är föregående års elförbrukning i respektive byggnad.

text: Exempel 5 - Hyreshusfastighet med både bostäder och lokaler

text: Ägaren till en hyreshusfastighet installerar en solcellsanläggning på sin byggnad. I byggnaden finns bostäder och lokaler där uthyrningen är undantagen från skatteplikt. Bostadsutrymmena omfattar 400 kvadratmeter inkl. utrymmen som avser stadigvarande bostad såsom lägenhetsförråd och tvättstuga). Lokalutrymmena omfattar 100 kvadratmeter. Lokalerna är helt avskilda från bostäderna. Anläggningen ska till 80 procent användas för försäljning av el till bostadshyresgäster och 20 procent för försäljning till lokalhyresgäster. Särdebitering av el ska ske utifrån den faktiska elförbrukningen. Försäljningen av el är därmed skattepliktig.

text: Ingående skatt på inköpet och installationen av solcellsanläggningen uppgår till 50 000 kronor. Vid bedömningen av hyresvärdens avdragsrätt för den ingående skatten på detta förvärv måste hänsyn tas till att det i byggnaden bedrivs både verksamhet som medför skattskyldighet (försäljning av el) och verksamheter som inte medför skattskyldighet (uthyrning av bostäder och lokaler) samt till avdragsförbudet för stadigvarande bostad. Då anläggningen inte bara ska leverera el till en byggnad som omfattas av avdragsförbudet kan delvis avdragsrätt medges. Eftersom den faktiska användningen inte är känd vid förvärvstillfället ska en fördelning ske efter skälig grund. Skälighetsbedömningen ska göras utifrån anläggningens användning.

text: En fördelning av ingående skatt som avser fastighetskostnader bör normalt göras med yta som utgångspunkt för fördelningen. När uthyrningen i fastigheten inte medför skattskyldighet anser Skatteverket att det blir mest rättvisande att fördelningen också ska göras utifrån de omsättningar som avser lokalerna i byggnaden (d.v.s. uthyrning av lokaler och försäljning av skattepliktig el till lokalhyresgästerna). Lokalhyran uppgår till 95 000 kronor per år och försäljning av el till lokalhyresgästerna beräknas uppgå till 5 000 kronor inklusive mervärdesskatt per år. Den totala omsättningen till lokalhyresgästerna är alltså totalt 100 000 kronor.

text: Den ingående skatten på solcellsanläggningen, 50 000 kronor, ska därför först fördelas mellan bostadsutrymmena och lokalutrymmena.

text: Den ingående skatt som avser bostadsutrymmena uppgår till 40 000 kronor (400/500 x 50 000). Denna ingående skatt omfattas av avdragsförbudet och därmed finns ingen avdragsrätt.

text: Den ingående skatt som avser lokalutrymmena uppgår till 10 000 kronor (100/500 x 50 000). Med omsättning som fördelningsnyckel uppgår den ingående skatt som är hänförlig till försäljningen av el till lokalhyresgästerna till 500 kronor (5 000/100 000 x 10 000). För denna del finns avdragsrätt.

text: Om uthyrningen av lokalerna skulle omfattas av frivillig skattskyldighet bör fördelning av den ingående skatten på solcellsanläggningen göras enbart utifrån ytan i fastigheten. Den ingående skatt som avser yta som omfattas av frivillig skattskyldighet uppgår då till 10 000 kronor (100/500 x 50 000). För denna del finns avdragsrätt.

text: Exempel 6 - All producerad el säljs till ett elhandelsföretag

text: En solcellsanläggning installeras på en mangårdsbyggnad på en jordbruksfastighet. Mangårdsbyggnaden avser stadigvarande bostad. All producerad el säljs till ett elhandelsföretag. Den el som ska förbrukas på jordbruksfastigheten måste fastighetsägaren köpa tillbaka från elhandelsföretaget och betala mervärdesskatt för. Avdragsförbudet är inte tillämpligt eftersom solcellsanläggningen enbart används till att producera el för försäljning till ett elhandelsföretag. Full avdragsrätt finns för inköpet och installationen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 93646-18/111

title: Tredjemansersättningar som ett värdepappersinstitut enligt lag inte får behålla, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-06-01

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: När ett värdepappersinstitut tar emot tredjemansersättningar som enligt lag ska föras över till värdepappersinstitutets kund ska varken mottagandet eller överföringen bli föremål för mervärdesskatt. Överföringen av beloppet till kunden ska inte heller påverka beskattningsunderlaget för den tjänst som värdepappersinstitutet tillhandahåller kunden.

text: 2 Frågeställning

text: Från och med den 3 januari 2018 får ett värdepappersinstitut enligt lag inte ta emot och behålla ersättningar från någon annan än kunden. Förbudet gäller bara när ett värdepappersinstitut har informerat en kund om att det tillhandahåller oberoende investeringsrådgivning och när ett värdepappersinstitut tillhandahåller portföljförvaltning. Fråga har nu uppkommit om vad mervärdesskattekonsekvenserna blir när ett värdepappersinstitut tar emot ersättningar från någon annan än kunden (fortsättningsvis tredjemansersättningar) och överför dessa ersättningar till kunden.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Mervärdesskattelagen

text: Med omsättning av tjänst förstås bland annat att en tjänst tillhandahålls mot ersättning (

text: 2 kap. 1 § tredje stycket 1 mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML, jämför

text: artikel 2.1 c i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Från skatteplikt undantas sådan omsättning som utgör värdepappershandel eller därmed jämförlig verksamhet. Med värdepappershandel förstås bland annat omsättning och förmedling av aktier, andra andelar och fordringar (

text: 3 kap. 9 §

text: ML, jämför artikel 135.1 f i mervärdesskattedirektivet).

text: Beskattningsunderlaget vid omsättning av tjänst utgörs av ersättningen (

text: 7 kap. 3 § 1

text: ML). Med ersättning förstås allt det som säljaren har erhållit eller ska erhålla för tjänsten från köparen eller tredje part (

text: 7 kap. 3 c §

text: ML, jämför artikel 73 i mervärdesskattedirektivet).

text: I beskattningsunderlaget ska inte ingå belopp som motsvarar prisnedsättningar och rabatter till kunden och som medges vid tidpunkten för tillhandahållandet. Inte heller belopp som motsvarar prisnedsättningar som ges efter det att tillhandahållandet ägt rum ska ingå i beskattningsunderlaget. Den skattskyldige och kunden kan dock avtala om att prisnedsättningar som ges efter tillhandahållandet ska ingå i beskattningsunderlaget (7 kap. 6 § första och andra styckena ML, jämför artikel 79 och 90.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 Lag om värdepappersmarknaden

text: Ett värdepappersinstitut som har informerat en kund om att institutet tillhandahåller investeringsrådgivning på oberoende grund eller som tillhandahåller portföljförvaltning får, i samband med att det tillhandahåller en sådan tjänst till kunden, inte ta emot och behålla en ersättning eller förmån från någon annan än kunden. Förbudet gäller inte mindre icke-monetära förmåner som värdepappersinstitutet har informerat kunden om och som kan höja kvaliteten på tjänsten till kunden och som är av en sådan omfattning och art att de inte kan anses hindra institutet från att uppfylla sin skyldighet att tillvarata kundens intressen (9 kap. 22 § lag [2007:528] om värdepappersmarknaden).

text: 3.3 Finansinspektionens föreskrifter

text: Ett värdepappersinstitut som tillhandahåller oberoende investeringsrådgivning eller portföljförvaltning till en kund och i samband med det tar emot en förmån eller ersättning från tredjepart ska, så snart det är möjligt, överföra förmånen eller ersättningen till kunden. Institutet ska utforma och tillämpa en rutin för detta samt underrätta kunden om de ersättningar och förmåner som institutet överför till dem (7 kap. 6 § Finansinspektionens föreskrifter om värdepappersrörelse,

text: FFFS 2017:2

text: 3.4 Rättspraxis

text: Högsta förvaltningsdomstolen har fastställt ett förhandsbesked rörande så kallad courtagedelning. Skatterättsnämnden ansåg att omsättning av den tjänst för vilken en kapitalförvaltare erhöll ersättning av en depåbank i form av andel av courtage och andel av up-front provision omfattades av undantaget från skatteplikt för förmedling av aktier, andra andelar och fordringar i

text: 3 kap. 9 §

text: ML. I det aktuella ärendet lade kapitalförvaltaren in order i kundens namn till depåbanken med stöd av en fullmakt som kunden utfärdat. Enligt Skatterättsnämnden hade kapitalförvaltaren ställning av en sådan mellanman som gjorde det som var nödvändigt för att parterna skulle sluta ett avtal utan att ha något eget intresse vad gällde avtalets innehåll. Kapitalförvaltarens uppgift var att sammanföra depåbanken med kunderna och därmed bereda depåbanken tillfälle att sluta avtal om köp eller försäljning av värdepapper. Skatterättsnämnden ansåg i enlighet med vad EU-domstolen uttalat i målet

text: , Ludwig, att såväl tjänstens natur som ändamålet med denna fick anses vara att kapitalförvaltaren tillhandahöll depåbanken en sådan förmedlingstjänst rörande värdepapper som omfattades av undantaget i mervärdesskattedirektivet (

text: RÅ 2009 ref. 49

text: 4 Bedömning

text: Tredjemansersättningar i form av provisioner som ett värdepappersinstitut erhåller grundar sig på avtal mellan värdepappersinstitutet och exempelvis ett fondbolag. När värdepappersinstitutet köper fondandelar i sin kunds namn eller för sin kunds räkning erhåller värdepappersinstitutet en ersättning från fondbolaget. Denna ersättning avser enligt Skatteverkets uppfattning en förmedlingstjänst som värdepappersinstitutet har tillhandahållit fondbolaget. Omsättningen av en sådan förmedlingstjänst är enligt rättspraxis undantagen från skatteplikt.

text: När ett värdepappersinstitut har informerat en kund om att det tillhandahåller oberoende investeringsrådgivning eller när ett värdepappersinstitut tillhandahåller portföljförvaltning får institutet emellertid inte ta emot och behålla ersättningen från fondbolaget. Värdepappersinstitutet ska i stället överföra ersättningen till sin kund. Eftersom värdepappersinstitutet i ett sådant fall aldrig kan förfoga över det belopp de får från exempelvis ett fondbolag ska beloppet inte ses som en ersättning till värdepappersinstitutet för någon förmedlingstjänst som värdepappersinstitutet har tillhandahållit fondbolaget. Värdepappersinstitutet har under sådana förhållanden inte omsatt någon tjänst till fondbolaget.

text: Enligt Skatteverkets bedömning är överföringen till värdepappersinstitutets kund inte ersättning för någon tjänst som kunden har tillhandahållit värdepappersinstitutet. Tredjemansersättningen ska alltså inte vara föremål för mervärdesskatt när den överförs från värdepappersinstitutet till värdepappersinstitutets kund.

text: Överföringen av tredjemansersättningen till kunden görs på grund av gällande lag och inte på grund av något avtal mellan värdepappersinstitutet och kunden. Värdepappersinstitutet kan aldrig förfoga över beloppet. Överföringen ska därför enligt Skatteverkets uppfattning inte ses som en sådan nedsättning av priset som ges i efterhand och som ska påverka beskattningsunderlaget för den tjänst i form av rådgivning eller portföljförvaltning som värdepappersinstitutet har tillhandahållit kunden. Den ersättning som värdepappersinstitutet har fått från kunden för rådgivningen eller förvaltningen är i ett sådant fall också densamma som den hade varit om någon tredjemansersättning inte hade tagits emot och överförts till kunden.

text: Sammantaget innebär ovanstående att när ett värdepappersinstitut tar emot tredjemansersättningar som enligt lag ska föras över till värdepappersinstitutets kund ska varken mottagandet eller överföringen bli föremål för mervärdesskatt. Överföringen av beloppet till kunden ska inte heller påverka beskattningsunderlaget för den tjänst som värdepappersinstitutet tillhandahåller kunden.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 95344-18/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

title: Arbetsgivardeklaration på individnivå – redovisning av pensionsutbetalningar ska göras av den som slutligen står för kostnaden för pensionen

text: 1 Sammanfattning

text: Från och med den 1 januari 2019 ska redovisning i en arbetsgivardeklaration i huvudsak ske på individnivå. Om redovisning har skett eller skulle ha skett på individnivå i en arbetsgivardeklaration ska en kontrolluppgift inte lämnas. Ersättning som betalas ut på grund av en pensionsförsäkring berörs inte av förändringarna. Dessa utbetalningar ska även fortsättningsvis redovisas i ”klump” i en arbetsgivardeklaration och på en kontrolluppgift.

text: Statens tjänstepensionsverk, SPV, administrerar de statliga tjänstepensionerna åt statliga myndigheter. Dessa pensionsutbetalningar ska SPV redovisa i sin arbetsgivardeklaration på individnivå.

text: Företag som tillhandahåller en tjänst som innebär att de administrerar och betalar ut pensionen åt andra arbetsgivare ska inte lämna en arbetsgivardeklaration på individnivå avseende de ersättningar som de betalar ut för annans räkning. En arbetsgivardeklaration på individnivå ska i stället lämnas av arbetsgivaren, d.v.s. den som slutligen står för pensionskostnaden. Detsamma gäller för de pensionsutbetalningar som SPV gör på uppdrag av andra än statliga myndigheter. En arbetsgivardeklaration på individnivå ska för dessa utbetalningar lämnas av arbetsgivaren och inte av SPV.

text: Om pensionen betalas ut på grund av en pensionsförsäkring är det alltid försäkringsgivaren som ska redovisa ersättningen i sin arbetsgivardeklaration, men inte på individnivå, och på kontrolluppgift. Detta gäller även om utbetalningen görs av någon annan än försäkringsgivaren, t.ex. en betalningsförmedlare eller en pensionsadministratör.

text: 2 Frågeställning

text: I samband med införandet av reglerna om redovisning på individnivå i en arbetsgivardeklaration har fråga uppkommit om den som på uppdrag från kunder administrerar och betalar ut pension kan redovisa pensionsutbetalningen på individnivå i sin egen arbetsgivardeklaration eller i förekommande fall på kontrolluppgift?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Den som betalar ut ersättning för arbete, ränta, utdelning eller annan avkastning som är skattepliktig enligt

text: inkomstskattelagen

text: är skyldig att göra skatteavdrag,

text: 10 kap. 2 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL.

text: Den som är skyldig att göra skatteavdrag eller betala arbetsgivaravgifter eller som gjort ett skatteavdrag utan att vara skyldig att göra det ska lämna en arbetsgivardeklaration, 26 kap. 2 och 3 §§ SFL.

text: En arbetsgivardeklaration ska för varje betalningsmottagare innehålla uppgift om bland annat den ersättning som utbetalaren är skyldig att göra skatteavdrag för, skatteavdragets belopp, den ersättning som utbetalaren är skyldig att betala arbetsgivaravgifter för och ersättning som är underlag för statlig ålderspensionsavgift. Om ersättningen avser utbetalning på grund av en pensionsförsäkring eller ett återköp av en sådan försäkring ska uppgift på individnivå inte lämnas i arbetsgivardeklarationen,

text: 26 kap. 19 a §

text: SFL i sin lydelse från den 1 januari 2019.

text: Kontrolluppgift ska lämnas om utgiven ersättning och förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst,

text: 15 kap. 1 §

text: SFL.

text: En kontrolluppgift ska lämnas av den som gett ut ersättning eller förmån,

text: 15 kap. 3 §

text: SFL.

text: Ett pensionsförsäkringsavtal ska innehålla villkor om att försäkringsgivaren ska lämna kontrolluppgifter avseende utbetald ersättning på grund av försäkringen,

text: 58 kap. 16 a § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: En kontrolluppgift ska inte lämnas om ersättningen eller förmånen har redovisats eller skulle ha redovisats per betalningsmottagare av utgivaren i en arbetsgivardeklaration,

text: 15 kap. 8 § 3

text: SFL i dess lydelse från den 1 januari 2019.

text: Det är den som har betalat ut beloppet eller gett ut förmånen som ska lämna kontrolluppgift. I regel är det arbetsgivaren eller uppdragsgivaren när det är fråga om lön, arvoden och förmåner. När det gäller sociala förmåner är det den myndighet som har beslutat om förmånen som ska lämna kontrolluppgiften. I fråga om pensioner och livräntor är det försäkringsföretaget e.d. som ska lämna kontrolluppgiften. I de fall utbetalningen sker genom förmedling av någon annan, t.ex. då löner betalas ut genom en banks försorg, är det den som har lämnat förmedlingsuppdraget som ska lämna kontrolluppgiften, se

text: prop. 2001/02:25 s. 175

text: SPV ansvarar för frågor som rör den statliga tjänstepensioneringen och statens tjänstegrupplivförsäkring. Myndigheten ska besluta om och betala ut tjänstepensionsförmåner och särskilda pensionsersättningar enligt avtalet om trygghetsfrågor. Förmånerna ska bekostas av staten. Myndigheten får i anslutning till sitt verksamhetsområde i begränsad omfattning utföra uppdragsverksamhet åt andra än statliga myndigheter under förutsättning att den uppdraget avser har nära anknytning till statlig verksamhet och att de för uppdragsgivarens tillämpliga tjänstepensionsbestämmelser liknar de statliga tjänstepensionsbestämmelserna. De förmåner som inte ska bekostas av staten betalar SPV ut på uppdrag av den som ska bekosta förmånen, förordning (

text: ) om utbetalning av statliga tjänstepensions- och grupplivförmåner och förordning (

text: ) med instruktion för Statens tjänstepensionsverk.

text: 4 Bedömning

text: Arbetsgivare som tryggar utfästa pensioner i egen regi enligt tryggandelagen eller utfäster direktpension och säkerställer den exempelvis genom en arbetsgivarägd pantsatt kapitalförsäkring ansvarar för den framtida utbetalningen av pensionen. Om en sådan arbetsgivare väljer att anlita ett företag, en pensionsadministratör, som administrerar pensionen och betalar ut den för arbetsgivarens räkning ska redovisning ske i arbetsgivardeklarationen på individnivå för den arbetsgivare som slutligen står för pensionskostnaden. Företag som bedriver administrationsverksamhet avseende pensionsutbetalningar ska alltså inte redovisa pensionsersättningar som de betalar ut för annans räkning i sin egen arbetsgivardeklaration. Dessa företag är i detta sammanhang närmast att jämställa med en bank som betalar ut löner på uppdrag av en arbetsgivare, se

text: prop. 2001/02:25 s. 175

text: SPV får i begränsad omfattning utföra uppdragsverksamhet åt andra än statliga myndigheter. För de pensionsutbetalningar som SPV gör på uppdrag av andra än statliga myndigheter och där staten inte står för pensionskostnaden ska redovisning av pensionsutbetalningarna ske på individnivå i arbetsgivardeklarationen för den som slutligen står för pensionskostnaden.

text: Försäkringsgivaren är den som betalar ut ersättning på grund av en pensionsförsäkring och är den som ska redovisa pensionen i sin arbetsgivardeklaration. Sådan ersättning ska inte redovisas på individnivå i arbetsgivardeklarationen. I och med att ersättningen inte redovisas på individnivå ska försäkringsgivaren även efter 1 januari 2019 lämna kontrolluppgift på utbetalad ersättning (pension). Om en försäkringsgivare anlitar en betalningsförmedlare eller en pensionsadministratör för utbetalning av pension på grund av en pensionsförsäkring är det ändå försäkringsgivaren som ska redovisa ersättningen i sin arbetsgivardeklaration, men inte på individnivå, och är den som är skyldig att lämna kontrolluppgiften (

text: 58 kap. 16 a §

text: IL).

text: Särskilt om SPV

text: SPV arbetar bland annat med att administrera och betala ut den statliga tjänstepensionen för exempelvis anställda och tidigare anställda vid statliga myndigheter. De pensionsutbetalningar som SPV gör och som ska bekostas av staten med stöd av förordningen (

text: ) ska SPV, enligt Skatteverket bedömning, redovisa på individnivå i sin egen arbetsgivardeklaration. Detsamma gäller utbetalning av delpensioner och pensionsutbetalningar som avser Luftfartsverket, Sjöfartsverket och Affärsverket svenska kraftnät. Om en försäkringsgivare anlitar SPV för utbetalning av pension på grund av en pensionsförsäkring är det försäkringsgivaren som ska redovisa ersättningen i sin arbetsgivardeklaration, men inte på individnivå, och är den som är skyldig att lämna kontrolluppgiften (

text: 58 kap. 16 a §

text: IL).