identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 636467-05/111

title: Verksamhetsöverlåtelse vid olika situationer med mellanhänder

text: Nytt 2016-06-17:

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Verksamhetsöverlåtelse, dnr.

text: 131 287467-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Undantaget från skatteplikt i

text: 3 kap. 25 §

text: ML ska tillämpas i samtliga de fall när förutsättningarna för undantaget faktiskt är uppfyllda. Det föreligger således ingen valfrihet att nyttja denna bestämmelse. Dock ska undantaget i

text: 3 kap. 25 §

text: ML tolkas restriktivt. För det fall det inte framgår att förutsättningarna för undantaget är uppfyllda så ska detta undantag således inte tillämpas.

text: För det fall en verksamhetsöverlåtelse görs i flera led, dvs. med en eller flera mellanhänder mellan den som bedrev verksamheten och den som kommer att bedriva verksamheten, är överlåtelsen av tillgångarna undantagen från skatteplikt i varje led. Det avgörande i detta fall är att verksamheten är igångvarande.

text: När det är fråga om en faktisk verksamhetsöverlåtelse och ett mellanled är inblandat i transaktionskedjan ska enligt Skatteverkets bedömning samtliga transaktioner i denna kedja omfattas av undantaget från skatteplikt.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Skatteverket har genom skrivelse 2004-11-01 med dnr

text: 130 585737-04/111

text: redogjort för verkets tolkning av när undantaget från skatteplikt rörande verksamhetsöverlåtelse i

text: 3 kap. 25 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, är tillämpligt.

text: Därefter har flera följdfrågor inkommit om undantaget från skatteplikt vid verksamhetsöverlåtelse är tillämpligt när delleveranser sker till olika mellanled, t.ex. ett finansbolag. Tillsammans med frågorna har olika exempel på situationer där delleveranser skett till mellanled bifogats.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 3 kap. 25 §

text: ML undantas från skatteplikt omsättning av tillgångar i en verksamhet, när en sådan tillgång överlåts i samband med att verksamheten överlåts eller när en sådan tillgång överlåts i samband med fusion eller liknande förfarande, allt under förutsättning att förvärvaren skulle vara berättigad till avdrag för skatten eller återbetalning av skatten enligt 10 kap. 9-13 §§ ML.

text: Motsvarande bestämmelse i rådets sjätte direktiv (

text: ) finns i

text: artikel 5.8

text: (varor) och

text: artikel 6.5

text: (tjänster).

text: Regeringsrätten har i

text: RÅ 2001 not. 99

text: gjort en bedömning av

text: 3 kap. 25 §

text: ML i förhållande till bestämmelserna i sjätte direktivet. Av denna dom framgår att EG-domstolen i praxis (

text: och

text: ) har ansett att en verksamhetsöverlåtelse normalt anses föreligga om det som överlåtelsen omfattar behåller sin identitet i den meningen att de aktiviteter som bedrevs av överlåtaren med hjälp av det överlåtna fortsätter eller återupptas av förvärvaren. Således är det avgörande om företagsöverlåtelsen är en överföring av en pågående verksamhet eller ett i drift varande företag ("a going concern"). Tolkningen av undantaget i

text: 3 kap. 25 §

text: ML ska göras restriktivt och undantaget ska därför endast tillämpas när det klart framgår att förutsättningarna för verksamhetsöverlåtelse är uppfyllda.

text: RÅ 2001 not. 98

text: behandlar överlåtelse av verksamhet enligt

text: 8 § 18 lag (1968:430)

text: om mervärdeskatt, GML. Av utredningen framgår att bolaget förvärvade bland annat en restaurangs inventarier och varulager från restaurangidkaren. Den av restaurangidkaren förverkade hyresrätten till restauranglokalen förvärvades från ägaren till den fastighet där restaurangen drevs. Samma dag sålde bolaget vidare inventarierna och varulagret samt hyresrätten till en ny restauratör. Genom att de för verksamheten nödvändiga delarna, dvs. inventarierna, varulagret och hyresrätten, kunnat återsamlas på en hand har den nye förvärvaren kunnat överta och återuppta driften av en fullständig verksamhet. Med hänsyn till detta ansåg Regeringsrätten att överlåtelse av del av verksamhet förelåg och undantaget var tillämpligt. Då ärendet avsåg GML och därmed tid före Sveriges inträde i EU har Regeringsrätten inte gjort någon analys utifrån EG-rätten.

text: EG-domstolen har i

text: mål C-497/01

text: , Zita Modes, gjort uttalanden om tolkningen av artikel 5.8 i sjätte direktivet. Det framgår av punkt 40 att begreppet "överföring av samtliga tillgångar eller någon del därav, vare sig den sker mot vederlag eller ej eller som tillskott till ett bolag" ska tolkas så att det omfattar överlåtelse av en hel verksamhet eller en självständig del av denna verksamhet. Begreppet ska dock inte omfatta enbart överföring av tillgångar såsom försäljning av ett varulager. Domen behandlar dock inte överlåtelser i flera led.

text: Skatteverket har i skrivelse 2004-11-01 med dnr

text: 130 585737-04/111

text: bland annat angett att det föreligger ett krav på att förvärvaren av en verksamhet eller del av en sådan ska fortsätta att bedriva eller ha för avsikt att fortsätta bedriva verksamheten för att undantaget från skatteplikt avseende verksamhetsöverlåtelse ska bli tillämpligt. Dock krävs inte att det ska vara fråga om exakt samma verksamhet som ska drivas vidare av förvärvaren efter överlåtelsen. Det räcker med att den igångvarande verksamheten på något sätt fortgår.

text: Vidare har i skrivelsen angetts att de olika domarna från Regeringsrätten (

text: RÅ 2001 not. 99

text: och

text: RÅ 2001 not. 98

text: ) innebär att när en verksamhet överlåts och det förekommer ett mellanled i överlåtelsekedjan kan undantaget från skatteplikt avseende verksamhetsöverlåtelse vara tillämpligt under förutsättning att den ifrågavarande verksamheten fortsätter utan uppehåll i driften, dvs. det är fråga om en igångvarande verksamhet ("a going concern").

text: Följande tre kammarrättsdomar har behandlat problematiken med undantaget från skatteplikt vid verksamhetsöverlåtelse när ett mellanled funnits med i transaktionskedjan.

text: Kammarrätten i Göteborg har 2004-06-30, mål nr 803-804-02, meddelat en dom som i korthet innebär att verksamhetsöverlåtelse ansågs föreligga även för omsättning av inventarier till mellanledet. Av utredningarna i målet framgår att säljaren hade överlåtit hela verksamheten till köparen, dvs. till den som skulle driva verksamheten vidare. Säljaren hade således avyttrat verksamheten på ett sådant sätt att denna även fortsättningsvis kunde drivas vidare på samma sätt som tidigare. Domstolen anger i domen att det inte klart har framgått vem som överlåtit inventarierna till mellanledet. Inventarieöverlåtelsen kan i verkligheten ha skett till mellanledet antingen av säljaren eller köparen av verksamheten. Mellanledet hyrde sedan ut inventarierna till köparen av verksamheten. Genom att de för verksamheten nödvändiga delarna hade återsamlats på en hand hade den nye förvärvaren kunnat överta och återuppta driften av en fullständig verksamhet, jfr

text: RÅ 2001 not. 98

text: . Kammarrätten fann därför att överlåtelserna ingick i sådana verksamhetsöverlåtelser som är undantagna från skatteplikt.

text: Kammarrätten i Sundsvall har i dom 2004-08-03, mål nr 359-04, angett att verksamhetsöverlåtelse förelåg mellan ett säljande bolag och ett köpande bolag i enlighet med uppvisat köpekontrakt mellan parterna. Att det hade förekommit andra avtal som tydde på att vissa inventarier egentligen överlåtits till ett finansbolag som i sin tur hade överlåtit samma inventarier till köparen genom ett avbetalningsköp har inte kammarrätten ansett medföra någon annan bedömning. Kammarrätten har således i detta mål helt utgått från det köpekontrakt som uppvisats och av detta har framgått att det varit fråga om hel verksamhet som överlåtits.

text: Slutligen har kammarrätten i Jönköping 2005-06-14, mål nr 3965-04, tillämpat en helhetssyn på en transaktionskedja. Kammarrätten fann att resonemanget i

text: RÅ 2001 not. 98

text: kunde appliceras på omständigheterna i målet. Av omständigheterna framgick att ersättning utgått för vissa inventarier som överlåtits via ett mellanled till det köpande bolaget. Verksamheten hade drivits vidare av köparen med samma personal. Det hade inte framkommit av utredningen att det fanns någon separat överlåtelsehandling av verksamheten i övrigt mellan säljaren och köparen. Domstolen gjorde den bedömningen att det var fråga om överlåtelse av del av verksamhet i varje led eftersom transaktionerna innebar att verksamheten kunde bedrivas vidare i det köpande bolaget.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Undantaget från skatteplikt i

text: 3 kap. 25 §

text: 3 kap. 25 §

text: Överlåtelse av enbart varor eller tjänster utgör enligt Skatteverkets bedömning i normalfallet inte en undantagen verksamhetsöverlåtelse. För att det ska kunna vara fråga om en verksamhetsöverlåtelse måste det undersökas om köparen övertar annat som inte finns med i överlåtelseavtalet mellan säljaren och köparen. Det kan vara t.ex. hyresavtal, pågående arbeten, kundstock eller personal. En helhetsbedömning kan således leda fram till att överlåtelsen visar sig uppfylla kraven för att vara en verksamhetsöverlåtelse. Det kan dock inte ses som en verksamhetsöverlåtelse om köparen enbart övertar ett inventarium av säljaren.

text: Om verksamhetsöverlåtelsen görs i flera led, dvs. med en eller flera mellanhänder mellan den som bedrev verksamheten och den som kommer att bedriva verksamheten, är överlåtelsen av tillgångarna undantagen från skatteplikt i varje led. En förutsättning är dock att verksamheten är igångvarande.

text: Om ett inventarium i verksamheten överlåts till annan än den som övertar verksamheten ska inventarieöverlåtelsen vanligtvis ses som en separat försäljning av vara som omfattas av skatteplikt. Om transaktionen däremot ingår bland ett antal transaktioner som tillsammans utgör en verksamhetsöverlåtelse och inventariet i slutändan kommer att återsamlas hos den som kommer att fortsätta med driften av verksamheten ska även försäljningen av varan ses som ett led i verksamhetsöverlåtelsen och därmed undantas från skatteplikt. Så kan vara fallet när t.ex. ett enskilt inventarium säljs till ett mellanled för vidare försäljning till den som ska driva verksamheten vidare, under förutsättning att inventarieförsäljningen ingår bland ett antal transaktioner som tillsammans utgör en verksamhetsöverlåtelse.

text: Det som avgör är att förutsättningarna för undantaget rörande verksamhetsöverlåtelse faktiskt är uppfyllda.

text: Nedan följer fem olika exempel på situationer med mellanled i transaktionskedjan vid en verksamhetsöverlåtelse. I samtliga situationer talas om en säljare, ett mellanled och en köpare. Med säljare avses den som tidigare bedrivit verksamheten. Med köpare avses den som övertar verksamheten och driver denna vidare. Mellanledet, t.ex. ett finansbolag, är det led som på något sätt är inblandad i transaktionskedjan mellan säljaren och köparen.

text: Exempel 1

text: Säljaren överlåter samtliga inventarier och varulagret till ett mellanled som i sin tur säljer tillgångarna till en köpare som driver verksamheten vidare.

text: I detta fall är det fråga om en verksamhetsöverlåtelse i varje led, dvs. både mellan säljaren och mellanledet och mellan mellanledet och köparen. Således ska varje överlåtelse av tillgångarna undantas från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 25 §

text: ML.

text: Exempel 2

text: Säljaren, som har bedrivit åkeriverksamhet, överlåter en lastbil till ett mellanled som i sin tur överlåter lastbilen till en köpare. Köparen övertar inget annat av säljaren men kommer att bedriva en liknande åkeriverksamhet med lastbilen.

text: I detta fall är förutsättningarna för undantaget rörande verksamhetsöverlåtelse inte uppfyllda eftersom det endast är fråga om ett inventarium som överlåts. Detta trots att köparen kommer att bedriva en liknande verksamhet. För att det ska kunna vara fråga om en verksamhetsöverlåtelse ska även något ytterligare övertas av köparen såsom t.ex. kundstock eller pågående uppdrag. I detta fall är det således fråga om en skattepliktig försäljning av vara i varje led.

text: Exempel 3

text: Säljaren överlåter sin verksamhet till köparen med undantag av ett inventarium, t.ex. en lastbil. Säljaren överlåter sedan inventariet till ett mellanled som i sin tur överlåter samma inventarium enligt avbetalningskontrakt med äganderättsförbehåll till köparen.

text: I det här fallet har säljaren överlåtit verksamheten till köparen och denna transaktion är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 25 §

text: ML.

text: I och med att mellanledets inköp och vidareförsäljning av inventariet utgör transaktioner som ingår i en verksamhetsöverlåtelse ska även mellanledets inköp och försäljning av inventariet ses som del av verksamhetsöverlåtelse och därmed undantas från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 25 §

text: ML.

text: Exempel 4

text: Säljaren överlåter samtliga tillgångar i verksamheten till mellanledet. Därefter överlåter mellanledet verksamheten till köparen med undantag av vissa inventarier. Inventarierna hyrs därefter ut av mellanledet till köparen.

text: Säljarens överlåtelse till mellanledet utgör en verksamhetsöverlåtelse som är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 25 §

text: ML. Det har ingen betydelse att vissa inventarier inte överlåts vidare till köparen, så länge de ska användas i den fortgående verksamhet som överlåts till köparen. Även mellanledets överlåtelse av tillgångarna är undantagen från skatteplikt enligt samma paragraf.

text: Mellanledets uthyrning av inventarierna omfattas dock inte av

text: 3 kap. 25 §

text: ML. Det framgår av

text: 3 kap. 25 §

text: ML att det ska vara fråga om en överlåtelse av tillgångarna i verksamhet och inte om upplåtelse av nyttjanderätten till tillgångarna i verksamheten. Mellanledets uthyrning är i stället skattepliktig.

text: Exempel 5

text: Säljaren överlåter verksamheten med undantag för ett inventarium till köparen. Inventariet överlåts till ett mellanled som i sin tur överlåter till ett annat mellanled som slutligen säljer inventariet enligt avbetalningskontraktet med äganderättsförbehåll till köparen.

text: I detta fall ska säljarens överlåtelse till köparen ses som en verksamhetsöverlåtelse som är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 25 §

text: ML.

text: Även överlåtelsen av inventariet ska ses som en verksamhetsöverlåtelse som är undantagen från skatteplikt (jfr exempel 3). Att det är fråga om flera mellanled medför inte någon annan bedömning utan samma bedömning ska göras för varje mellanled.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 639108-11/111

nyckelord:
Andra ämnesområden
Inkomstskatt

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Skattereduktion vid förskottsbetalning eller betalning a conto

org: skv

text: Notera att procentsatsen för rotavdrag ändrades från 50 procent till 30 procent av arbetskostnaden 2016-01-01.

type: stycke

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: För att skattereduktion för husarbete ska kunna medges krävs att kunden vid varje betalningstillfälle enbart betalar del av den fakturerade arbetskostnaden, normalt hälften. Detta gäller även i de fall kunden och utföraren kommit överens om att betalning ska ske a conto eller genom delbetalning. Arbetskostnaden bör vara uträknad och dokumenterad i varje enskild faktura. När det arbete som a contobetalningen eller delbetalningen avser är utfört kan utföraren ansöka om utbetalning från Skatteverket.

text: Vid betalning i förskott över ett årsskifte gäller särskilda regler. För att kunden ska få skattereduktion för en betalning som görs år 1 krävs att nedanstående punkter är uppfyllda. Detsamma gäller för att utföraren ska få utbetalning från Skatteverket.1) Det arbete som hänför sig till den aktuella delbetalningen måste ha utförts senast den 31 januari år 2.2) Utföraren måste dessutom ha ansökt om utbetalning hos Skatteverket senast den 31 januari år 2.

text: Eftersom varje betalning har ett eget värde oavsett om betalningen sker som förskottsbetalning, a conto, delbetalning eller slutbetalning kan skattereduktion inte medges om kunden har betalat hela den delfakturerade arbetskostnaden i förskott eller enligt a conto. Detta gäller även om en slutreglering av betalningen görs i samband med att arbetet slutförs och slutfaktura skickas ut.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om vad som gäller när en kund betalar i förskott eller enligt a conto till en utförare. Kan köparen få skattereduktion i samband med att slutavräkning görs trots att han betalat hela arbetskostnaden på förskottsfaktura eller a conto?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Utföraren får begära utbetalning från Skatteverket efter det att hushållsarbetet har utförts och betalats. Begäran ska vara skriftlig och ska ha kommit in till Skatteverket senast den 31 januari året efter det beskattningsår då arbetet betalades, 8 § lag om förfarande vid skattereduktion för hushållsarbete (

text: ), FSHL.

text: Köparen ska tillgodoräknas preliminär skattereduktion med ett belopp motsvarande den utbetalning som Skatteverket beslutat om till utföraren, 17 § FSHL.

text: Underlag för skattereduktion består bland annat av belopp som legat till grund för preliminär skattereduktion som har tillgodoräknats för beskattningsåret,

text: 67 kap. 18 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: I

text: prop. 2008/09:77 s. 39

text: anges bland annat följande,

text: "Skattereduktionen grundar sig på att den skattskyldige haft en utgift för det utförda arbetet. Reduktionen bör därför, liksom enligt nuvarande lagstiftning, hänföras till det beskattningsår då köparen betalat utgiften (se avsnitt 5.2.10). En förutsättning för utbetalning är dels att arbetet har utförts, dels att köparen har betalat för arbetet.En fråga i sammanhanget är under hur lång tidsperiod utföraren ska ha möjlighet att begära utbetalning från Skatteverket. Om frågan inte regleras borde sedvanlig tioårig preskriptionsfrist gälla (

text: 2 § första stycket preskriptionslagen

text: [1981:130]). Det finns emellertid ingen anledning att låta en utförare åberopa en fordran på utbetalning från Skatteverket under så lång tid.Enligt regeringens mening bör det krävas att begäran om utbetalning kommer in senast den 31 januari året efter aktuellt beskattningsår. Den 31 januari är samma datum som gäller för lämnande av kontrolluppgifter, vilket är naturligt eftersom avsikten är att skattereduktionen ska kunna förtryckas.Det innebär t.ex. att om arbetet utförs och köparens betalning sker under 2009 (beskattningsåret) ska begäran om utbetalning komma in till Skatteverket senast den 31 januari 2010. Om arbetet däremot utförs under 2009 och köparens betalning sker under 2010 (beskattningsåret) ska begäran om utbetalning i stället komma in till Skatteverket senast den 31 januari 2011. Efter detta datum mister en utförare sin möjlighet att få utbetalning från Skatteverket. En ansökan som kommer in efter detta datum ska avvisas."

text: I författningskommentaren till 8 § FSHL anges följande,

text: "Av första stycket framgår att arbetet, utöver att ha betalats, måste ha utförts för att utbetalning ska kunna begäras.Av andra stycket framgår att en begäran om utbetalning från Skatteverket ska vara skriftlig. Med skriftlig avses även att begäran lämnas elektroniskt (se 10 §). Begäran om utbetalning ska göras senast den 31 januari året efter det beskattningsår då arbetet betalades (i praktiken kalenderår, eftersom det är köparens beskattningsår som avses och fysiska personers beskattningsår alltid är kalenderår). Detta innebär att i de fallen utföraren har erhållit en förskottsbetalning från köparen år 1 och arbetet har utförts år 2 kan utbetalning från Skatteverket inte begäras förrän år 2 och då senast den 31 januari. Eftersom begäran förutsätter att arbetet är utfört, måste utförandet i sådant fall ha skett senast den 31 januari. Om utförandet sker den 1 februari eller senare kan begäran om utbetalning inte prövas."

text: 4 Bedömning

text: Skattereduktion för husarbete kan bara medges för belopp som har legat till grund för preliminär skattereduktion under beskattningsåret, 67 kap. För att preliminär skattereduktion ska kunna medges och utbetalning till utföraren göras krävs att det aktuella arbetet är såväl utfört som betalat.

text: FSHL innehåller inte några särskilda regler vad gäller förskottsbetalningar eller betalningar a conto. Inte heller finns det något krav på att ett arbete ska vara helt slutfört och slutbesiktigat för att preliminär eller slutlig skattereduktion ska kunna medges. Däremot är det ett krav att den del av arbetet som betalningen avser ska vara utfört.

text: I avsaknad av särregleringar för betalning av byggarbeten (ROTarbete) ska de regler som finns i FSHL tillämpas. A conto-betalning är närmast att betrakta som en form av delbetalning som ofta sker i förskott och där slutreglering av betalningen kommer att ske i samband med slutbetalning av det utförda arbetet.

text: I fakturamodellen har varje betalning ett eget värde oavsett om betalningen sker som förskottsbetalning, a conto, delbetalning eller slutbetalning. Om kunden vill ha skattereduktion för husarbete så krävs det att kunden vid varje betalningstillfälle enbart betalar en del av aktuell arbetskostnad, normalt hälften, oavsett om betalningen sker i förskott eller inte. Av fakturan ska det framgå hur stor del av betalningen som utgör arbetskostnad och hur stor den beräknade skattereduktion är. Utföraren kan ansöka om utbetalning från Skatteverket när arbetet är utfört, dock senast 31 januari året efter det att betalning gjordes.

text: Om kunden väljer att betala hela den delfakturerade arbetskostnaden (förskott eller a conto) kan skattereduktion inte medges för den delen av betalningen eftersom skattereduktion bara kan medges när kunden betalat del av arbetskostnaden, normalt halva arbetskostnaden.

text: Exempel

text: Lisa ska lägga om sitt yttertak. Arbetet påbörjas i november år 1. Den totala kostnaden för arbetet är 120 000 kr inklusive moms (fast pris) varav 80 000 kr avser arbetskostnad. Lisa kommer överens med utföraren att hon ska betala 30 000 kr i november år 1, innan arbetet påbörjas, och därefter 30 000 kr i december år 1, efter en månads arbete. I samband med slutbesiktningen som görs i januari år 2, ska Lisa betala resterande 60 000 kr.

text: För att Lisa ska kunna få skattereduktion på samtliga betalningar krävs det att hon bara betalar del av arbetskostnaden vid varje utbetalningstillfälle. Arbetskostnaden utgör, i det här exemplet, två tredjedelar av det fasta priset. Av det fakturerade beloppet i november år 1, om 30 000 kr, avser 20 000 kr arbetskostnad och resterande 10 000 kr materialkostnad. Lisa betalar 20 000 kr (10 000 kr för arbete och 10 000 kr för material) och utföraren har rätt att ansöka om utbetalning om 10 000 kr när den del av arbetet som betalningen avser har utförts, dock senast den 31 januari år 2. Detsamma gäller betalningen som faktureras och betalas i december år 1. När slutfakturering görs i januari år 2 avser 40 000 kr arbete och 20 000 kr materialkostnader. Lisa betalar då halva arbetskostnaden (20 000 kr) och resterande del av materialkostnaden. Utföraren kan därefter ansöka om utbetalning med ytterligare 20 000 kr från Skatteverket. Den ansökan ska ha inkommit senast 31 januari år 3.

text: För de delbetalningar för arbete som Lisa gör i november och december år 1 måste utföraren ha utfört arbetet och ansökt om utbetalning senast den 31 januari år 2. Om ansökan kommer in efter detta datum kan utföraren inte få någon utbetalning från Skatteverket. För den delbetalning för arbete som Lisa gör i januari år 2 måste utföraren ansöka om utbetalning från Skatteverket senast den 31 januari år 3.

text: Om Lisa betalar hela de fakturerade a conto-beloppen så kan utföraren inte ansöka om utbetalning i fakturamodellen för de delbetalningarna eftersom hela arbetskostnaden är betald. Lisa kan därför inte få skattereduktion för de delbetalningar som hon har betalat fullt ut.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 639684-14/111

status: upphävt

text: Nytt: 2017-11-20

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av ställningstagandet ”Beskattningsbar person som agerar i denna egenskap vid import, mervärdesskatt”, dnr

text: 202 458372-17/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att det kan presumeras att en juridisk person som meddelar sitt registreringsnummer till mervärdesskatt till Tullverket vid importen agerar i sin egenskap av beskattningsbar person. Meddelandet kan ske genom åberopande av ett EORI-nummer som är kopplat till importörens registreringsnummer till mervärdesskatt. Följden av åberopandet blir att mervärdesskatten vid importen ska redovisas till Skatteverket i mervärdesskattedeklarationen.

text: 2 Frågeställning

text: Från och med den 1 januari 2015 ska beskattningsbara personer som agerar i denna egenskap och är registrerade till mervärdesskatt i Sverige redovisa och betala importmoms till Skatteverket i stället för till Tullverket.

text: Ställningstagandet behandlar hur begreppet ”beskattningsbara personer som agerar i denna egenskap” ska tolkas i detta sammanhang.

text: Detta ställningstagande har tagits fram i samarbete med Tullverket.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Bestämmelser om skyldighet att med anledning av import eller införsel som avses i 3 kap. 3 eller 3 a § betala annan skatt än tull finns i bland annat

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: 5 kap. 11 § första stycket tullagen

text: Mervärdesskatt ska tas ut enligt

text: skatteförfarandelagen

text: i stället för

text: tullagen

text: om deklaranten eller, om deklaranten är ett ombud, den för vars räkning ombudet handlar,

text: 1. är registrerad till mervärdesskatt i Sverige senast vid tidpunkten för tulltaxeringsbeslutet,

text: och

text: 2. agerar i egenskap av beskattningsbar person enligt

text: mervärdesskattelagen

text: vid importen eller införseln (

text: 5 kap. 11 a § tullagen

text: i dess lydelse enligt SFS 2014:51).

text: Bestämmelserna ska begränsas till att endast avse importer som görs av en beskattningsbar person som agerar i denna egenskap. Detta för att privatpersoner som bedriver enskild näringsverksamhet, som de är registrerad till mervärdesskatt för, inte ska tvingas redovisa mervärdesskatt för privat import i näringsverksamhetens mervärdesskattedeklaration. Utan begränsningen att importen ska göras av en beskattningsbar person som agerar i denna egenskap finns risk för att framförallt oavsiktliga fel uppkommer (

text: prop. 2013/14:16 s. 19

text: 4 Bedömning

text: En juridisk person som är registrerad till mervärdesskatt och som importerar varor gör som regel detta i egenskap av beskattningsbar person. Det är enligt Skatteverkets bedömning endast i undantagsfall som en juridisk person som är registrerad till mervärdesskatt importerar varor i annan egenskap än som beskattningsbar person.

text: Skatteverket anser att samma bedömning inte kan göras när det gäller fysiska personer. Det framgår av förarbetena att begreppet ”beskattningsbara personer som agerar i denna egenskap” har införts för att fysiska personer, som är registrerade till mervärdesskatt på grund av att de bedriver enskild näringsverksamhet, ska kunna importera varor för privat bruk utan att behöva redovisa importen i den enskilda näringsverksamhetens mervärdesskattedeklaration.

text: I samband med att en vara importeras uppger importören sitt s.k. EORI-nummer till Tullverket. Detta EORI-nummer är i sin tur kopplat till importörens registreringsnummer till mervärdesskatt om importören är registrerat till mervärdesskatt. När importören uppger sitt EORI-nummer har en mervärdesskatteregistrerad importör enligt Skatteverkets bedömning på något sätt meddelat sitt registreringsnummer till mervärdesskatt.

text: Skatteverket anser därför att det vid bestämmande av beskattningsmyndighet av förenklingsskäl kan presumeras att en juridisk person som på något sätt meddelar sitt registreringsnummer till mervärdesskatt till Tullverket vid importen agerar i sin egenskap av beskattningsbar person. Skatteverket presumeras därmed vara beskattningsmyndighet i samtliga fall när den juridiska personen uppger sitt registreringsnummer till mervärdesskatt till Tullverket.

text: Presumtionen för en juridisk person som inte uppger vare sig sitt EORI-nummer eller sitt registreringsnummer till mervärdesskatt till Tullverket vid importen är att denne inte agerar i egenskap av beskattningsbar person.

text: Denna presumtion påverkar inte den juridiska personens rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt. En bedömning av avdrags- eller återbetalningsrätten ska ske enligt de allmänna reglerna i 8 och

text: 10 kap.

text: ML.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 64013-17/111

title: Försäljning eller gåva av fastighet som väsentligt har förändrats före överlåtelsen

text: 1 Sammanfattning

text: Vid bedömningen av om en överlåtelse av fastighet är en försäljning eller gåva ska ersättningen för överlåtelsen jämföras med överlåtelseårets taxeringsvärde enligt den s.k. huvudsaklighetsprincipen. Det gällande taxeringsvärdet ska dock inte ligga till grund för bedömningen, om det har inträffat något före överlåtelsen som föranleder att ett nytt taxeringsvärde ska beslutas vid nästa års fastighetstaxering. Överlåtelsens karaktär ska i ett sådant fall bestämmas med hänsyn till det taxeringsvärde som skulle ha gällt för överlåtelseåret, om fastighetstaxeringen hade skett med hänsyn till fastighetens beskaffenhet vid överlåtelsen istället för vid ingången av året.

text: 2 Frågeställning

text: Vid överlåtelse av fastighet för en ersättning som är lägre än marknadsvärdet (s.k. blandat fång) gäller den s.k. huvudsaklighetsprincipen. Den innebär att en överlåtelse behandlas i sin helhet som en försäljning om ersättningen motsvarar eller är högre än taxeringsvärdet för överlåtelseåret. Är ersättningen lägre än både marknadsvärdet och taxeringsvärdet behandlas istället överlåtelsen i sin helhet som en gåva, förutsatt att det också finns en gåvoavsikt. En jämförelse ska alltså göras mellan ersättningen för överlåtelsen och fastighetens taxeringsvärde.

text: Taxeringsvärdet bestäms med hänsyn till förhållandena vid ingången av året. Fastigheten kan sedan under året ha förändrats i en sådan omfattning att taxeringsvärdet inte längre återspeglar ett korrekt uppskattat marknadsvärde. Fastighetens värde kan ha förändrats av ett flertal olika anledningar, t.ex.

text: Markarealen har minskat/ökat genom avstyckning eller fastighetsreglering

text: Byggnad har uppförts eller rivits

text: Skog har avverkats

text: Skatteverket har i ställningstagandet ”Avyttring eller gåva vid överlåtelse av svensk fastighet utan taxeringsvärde” (2011-01-25, dnr

text: 131 680180-10/111

text: ) behandlat tillämpningen av huvudsaklighetsprincipen i de fall där fastigheten saknar taxeringsvärde.

text: Vad gäller om det finns ett taxeringsvärde för den överlåtna fastigheten, men värdet baseras på väsentligt andra förhållanden än de som föreligger vid överlåtelsen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Högsta förvaltningsdomstolen har i ett flertal domar behandlat avgränsningen mellan försäljning och gåva av en fastighet (

text: RÅ 1950 ref 33

text: II,

text: RÅ 1969 ref 32

text: , RÅ 1981 1:29, RÅ 1982 Aa 69, RÅ 1983 1:34, RÅ 1984 Aa 14,

text: RÅ 1990 not 396

text: RÅ 2004 ref. 42

text: ). Den huvudsakliga innebörden av överlåtelsen bestämmer om den är en gåva eller en försäljning som medför kapitalvinstbeskattning. Vid den här bedömningen jämförs ersättningens storlek med fastighetens värde, som i det här fallet anses motsvara det taxeringsvärde som gäller för överlåtelseåret. Högsta förvaltningsdomstolen har i

text: RÅ 2004 ref. 42

text: sammanfattat den här principen enligt följande.

text: ”Vid överlåtelse av fastigheter för ett pris understigande marknadsvärdet har transaktionens karaktär i praxis bestämts enligt den s.k. huvudsaklighetsprincipen. Denna kan beskrivas så att en överlåtelse mot en ersättning som understiger fastighetens taxeringsvärde i sin helhet ansetts utgöra en gåva och inte utlöst någon inkomstbeskattning medan en överlåtelse mot en ersättning som uppgår till eller överstiger fastighetens taxeringsvärde i sin helhet ansetts utgöra en avyttring och inkomstbeskattas på vanligt sätt.”

text: Allmän fastighetstaxering sker vart sjätte år. För de typer av taxeringsenheter som kan innehålla bostäder, sker därutöver en förenklad fastighetstaxering tre år efter den allmänna fastighetstaxeringen. Om exempelvis allmän fastighetstaxering för en småhusenhet sker 2015 och därefter 2021, så sker det en förenklad fastighetstaxering 2018 och 2024. För övriga år sker det en särskild fastighetstaxering för sådana fastigheter som är nybildade eller väsentligt förändrade.

text: Vid särskild fastighetstaxering fastställs det föregående årets fastighetstaxering oförändrad, såvida det inte har skett en sådan väsentlig förändring av taxeringsenheten som medför att ett nytt taxeringsvärde ska bestämmas (16 kap. 1-5 §§ fastighetstaxeringslag (

text: ), FTL).

text: Ny taxering ska i vissa fall ske om taxeringsenhetens värde ökat eller minskat genom en förändring av enhetens fysiska beskaffenhet (

text: 16 kap. 3 § första stycket

text: FTL), t.ex. genom en tillbyggnad, förändring av markarealen eller att skog har avverkats.

text: Ny taxering ska alltid ske om bebyggelse har skett eller om en byggnad har rivits, brunnit ned eller förts bort (

text: 16 kap. 3 § andra stycket

text: FTL).

text: Ny taxering ska i vissa fall ske vid förändring av detaljplan, beslut av myndighet som avser rätten att använda fastigheten, samt om anslutningsavgift för va-anläggning, fjärrvärme eller gatukostnad har betalats (

text: 16 kap. 4 §

text: FTL).

text: Beslut om fastighetstaxering gäller från ingången av taxeringsåret till ingången av det taxeringsår då sådant beslut fattas nästa gång. Med taxeringsår menas det kalenderår för vilket fastighetstaxering bestäms (

text: 1 kap. 3 §

text: FTL).

text: Fastighetstaxering sker på grundval av fastighetens beskaffenhet vid taxeringsårets ingång (

text: 1 kap. 6 §

text: FTL).

text: I doktrin har Peter Melz i ”Kapitalvinstbeskattningens problem” s. 346 anfört följande.

text: ”En annan fråga är om taxeringsvärdet kan frångås om det inte längre är aktuellt till följd av förändringar på fastigheten. Om förändringarna är av tillräcklig omfattning åsätts nytt taxeringsvärde vid en särskild fastighetstaxering, och detta taxeringsvärde kommer då att beaktas. Samma bör gälla om förändringen är sådan att den kommer att medföra omtaxering, men denna har ännu inte hunnit ske.”

text: 4 Bedömning

text: Huvudsaklighetsprincipen är inte lagreglerad, utan har utvecklats genom rättspraxis. Av betydelse har varit sambandet med den numera avskaffade gåvoskatten, där underlaget för skatten var fastighetens taxeringsvärde. Avgränsningen mellan försäljning och gåva ska ske genom en jämförelse mellan ersättningen för överlåtelsen och fastighetens värde, som i det här sammanhanget anses motsvara fastighetens taxeringsvärde.

text: Skatteverket anser att det vid tillämpning av huvudsaklighetsprincipen är av stor betydelse att taxeringsvärdet på ett korrekt sätt återspeglar fastighetens verkliga värde. Om det har skett en väsentlig förändring av fastigheten bör det för överlåtelseåret gällande taxeringsvärdet inte användas som jämförelsevärde. Bedömningen av överlåtelsens karaktär bör alltså inte baseras på ett taxeringsvärde som har bestämts med hänsyn till väsentligt andra förhållanden än de som föreligger vid överlåtelsen.

text: I 16 kap. 2-4 a §§ FTL anges ett antal olika situationer som innebär att fastigheten har förändrats i en sådan omfattning att ett nytt taxeringsvärde ska beräknas. Om fastigheten före överlåtelsen har förändrats i en sådan omfattning att det föranleder att ett nytt taxeringsvärde ska beslutas vid nästa års fastighetstaxering, ska överlåtelseårets taxeringsvärde inte ligga till grund vid tillämpning av huvudsaklighetsprincipen. Överlåtelsens karaktär ska istället bestämmas med hänsyn till det taxeringsvärde som skulle ha bestämts för överlåtelseåret, om fastighetstaxeringen hade baserats på fastighetens beskaffenhet vid överlåtelsen och inte vid ingången av året.

text: I många fall vill parterna kunna förutse om den tänkta ersättningen medför att överlåtelsen ska anses som ett köp eller som en gåva vid tillämpning av huvudsaklighetsprincipen. Skatteverket kan bistå med att bedöma om det för nästföljande år finns grund för att bestämma ett nytt taxeringsvärde och vid sådant fall beräkna det värde som ska jämföras med ersättningen för överlåtelsen. Vid vissa förändringar av fastigheten är det också möjligt att ansöka om att Skatteverket mot en avgift beslutar om ett s.k. uppskattningsvärde enligt lag (1971:171 om särskilt uppskattningsvärde på fastighet.

text: Exempel 1

text: Lars äger en fastighet som vid ingången av 2016 endast bestod av tomtmark med taxeringsvärdet 500 tkr. Under våren uppförs ett småhus på tomten och under hösten överlåter Lars den numera bebyggda fastigheten till sin dotter för 2 mnkr. Fastigheten har före överlåtelsen förändrats på ett sådant sätt att ett nytt taxeringsvärde ska bestämmas vid fastighetstaxeringen 2017. Jämförelsevärdet är därför det taxeringsvärde som skulle ha bestämts för 2016 om fastigheten var bebyggd redan vid ingången av 2016. Lars går in på Skatteverkets hemsida, där han själv kan beräkna taxeringsvärdet för sin småhusenhet med hänsyn till förhållandena vid överlåtelsen. Det tänkta taxeringsvärdet beräknas till 2,5 mnkr, vilket innebär att överlåtelsen ska behandlas som en gåva till dottern.

text: Exempel 2

text: Eva äger en jordbruksfastighet med taxeringsvärdet 5 mnkr. Under våren 2016 sker det en fastighetsreglering där en väsentlig del av åkermarken överförs till en annan fastighet. Under hösten överlåter Eva den numera mindre fastigheten till sin make för 4 mnkr. Fastigheten har före överlåtelsen förändrats i en sådan omfattning att ett nytt taxeringsvärde ska bestämmas vid fastighetstaxeringen 2017. Jämförelsevärdet är därför det taxeringsvärde som skulle ha bestämts för 2016 om fastigheten vid ingången av 2016 hade samma areal som vid överlåtelsen. Det tänkta taxeringsvärdet beräknas till 3,5 mnkr, vilket innebär att överlåtelsen för 4 mnkr ska behandlas som en försäljning.

text: Exempel 3

text: Per äger en skogsfastighet med taxeringsvärdet 20 mnkr. Under våren avverkas en del av skogen, men inte i en sådan omfattning att det ska ske en ny fastighetstaxering. Per överlåter under hösten fastigheten till sin son för 19 mnkr och fastighetens marknadsvärde är vid överlåtelsen 22 mnkr. Eftersom fastigheten har överlåtits under såväl marknadsvärdet som taxeringsvärdet, ska överlåtelsen behandlas som en gåva.

text: Exempel 4

text: Anna äger en småhusfastighet med taxeringsvärdet 2 mnkr, varav tomtmark 500 tkr. Småhuset brinner ner under våren och Anna överlåter fastigheten till sin syster för 700 tkr. Vid överlåtelsen består fastigheten endast av tomtmark. Ersättningen för fastigheten överstiger överlåtelseårets taxeringsvärde för tomtmarken, vilket innebär att överlåtelsen ska behandlas som en försäljning.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 64027-17/111

text: Nytt: 2017-11-23

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av ställningstagandet ”Förändring av villkoren för upplåtelse av en privatbostadsrätt”, dnr

text: 202 461377-17/111

text: 1 Sammanfattning

text: En väsentlig förändring av villkoren för upplåtelse av bostadsrätt innebär att den anses avyttrad och medför därmed en kapitalvinstbeskattning. Försäljningsintäkten är marknadsvärdet av den nya förändrade bostadsrätten med justering för om ersättning har erhållits eller lämnats för förändringen.

text: En mindre förändring av villkoren medför dock inte att bostadsrätten anses vara avyttrad. Erhållen ersättning ska då tas upp till beskattning i kapital som en inkomst hänförlig till innehav av tillgång. Lämnad ersättning får läggas till bostadsrättens anskaffningsutgift.

text: Om lägenheten förändras utan att det sker någon förändring av villkoren för upplåtelsen, ska erhållen ersättning vanligtvis beskattas som en inkomst hänförlig till uthyrning av privatbostadsrätt.

text: 2 Frågeställning

text: Ställningstagandet ”Kapitalvinst - sammanläggning eller uppdelning av bostadsrätt” 2006-06-19 (dnr

text: ) behandlar beskattningen när en bostadsrätt ombildas till två nya bostadsrätter, eller omvänt att två bostadsrätter ombildas till en ny bostadsrätt.

text: Det kan också förekomma att två bostadsrättshavare vill förändra sina bostäder så att den enes lägenhet blir större medan den andres lägenhet i motsvarande mån blir mindre. En sådan förändring av lägenhetsytan kan liknas vid en fastighetsreglering där mark överförs från en fastighet till en annan fastighet enligt

text: 5 kap.

text: fastighetsbildningslagen

text: . Motsvarande civilrättsliga lagstiftning saknas dock för bostadsrätter och det finns därför inte heller några särskilda bestämmelser som anger hur detta ska beskattas.

text: En bostadsrätt kan också utökas med något som tidigare inte har varit upplåtet med bostadsrätt. Det kan t.ex. vara ett vindsutrymme, en intilliggande hyreslägenhet eller en parkeringsplats som införlivas i bostadsrätten.

text: Frågan är hur sådana förändringar av bostadsrätten ska beskattas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Civilrätt

text: En bostadsrättsförening kan upplåta lägenhet med bostadsrätt. Med bostadsrätt avses den rätt i föreningen som en medlem har på grund av upplåtelse av en lägenhet (1 kap. 3 § bostadsrättslag (

text: ), BrL). Bostadsrätt är alltså i grunden en nyttjanderätt till en viss lägenhet.

text: Upplåtelseavtalet ska ange den lägenhet som upplåtelsen avser (4 kap. 5 § BrL). Den ekonomiska planen ska bl.a. innehålla uppgift om lägenheternas storlek och en kortfattad lägenhetsbeskrivning. Bostadsrätten omfattar alltså lägenhetens storlek och utseende enligt upplåtelseavtalet, eventuellt kompletterat med uppgifter om lägenheten i den ekonomiska planen.

text: Det civilrättsliga förfarandet vid förändring av en bostadsrätt har bl.a. behandlats i

text: SOU 1998:80

text: ”Bostadsrättsregister”. På sidan 189-190 anför utredningen följande.

text: ”Vi har förstått att det i praktiken förekommer att bostadsrättshavare ”säljer av” en del av sin bostadsrätt. Detta förfarande är enligt vår mening inte förenligt med BRL. Vi menar, även om vi är medvetna om att olika synsätt finns, att en ”avstyckning” eller ”sammanläggning” endast kan göras inom ramen för

text: 6 kap. 11 §

text: BRL. Det innebär att i formell mening måste bostadsrätten övergå till föreningen. Därefter krävs ett beslut om att den aktuella bostadsrätten eller bostadsrätterna skall upphöra. Detta beslut kan bara tas av föreningsstämman”

text: ”Det sagda medför följande. Om en bostadsrättshavare önskar avskilja en del av ytan för att denna skall bli eller ingå som en del i en ny lägenhet eller slå ihop flera lägenheter, krävs ett beslut om att aktuella bostadsrätter skall upphöra.”

text: Huvudprincipen är att föreningen inte ensidigt kan förändra villkoren i upplåtelseavtalet för en bostadsrätt. Föreningsstämman kan dock, utan bostadsrättshavarens samtycke, fatta beslut om en förändring av en viss bostadsrättslägenhet med anledning av en om- eller tillbyggnad. Ett sådant beslut kräver dock s.k. kvalificerad majoritet och att hyresnämnden godkänner beslutet (9 kap. 16 § punkten 2 BrL).

text: 3.2 Skatterätt

text: Kapitalvinst ska tas upp till beskattning i inkomstslaget kapital (42 kap. 1 § inkomstskattelag (

text: ), IL). Med kapitalvinst avses vinst vid avyttring av tillgång (

text: 41 kap. 2 §

text: IL). Med avyttring avses försäljning, byte eller liknande överlåtelse av tillgång (

text: 44 kap. 3 §

text: IL). Avyttring av en tillgång medför alltså en kapitalvinstbeskattning.

text: I

text: RÅ 2003 not. 107

text: behandlades frågan om ändring av villkoren för en teckningsoption medförde att optionen ansågs vara avyttrad. Ändringen innebar att teckningstiden förlängdes med tre månader och att teckningskursen höjdes. Sammantaget medförde detta ingen förändring av optionens marknadsvärde. Skatterättsnämnden anförde att det var fråga om en väsentlig förändring av villkoren och att optionen därmed ansågs avyttrad för sitt marknadsvärde. Högsta förvaltningsdomstolen gjorde samma bedömning och fastställde förhandsbeskedet.

text: Enligt praxis anses en omvandling av aktier som innebär att de ges rätt till ökad eller minskad utdelning, som en sådan förändring av andelsrätten att de anses vara avyttrade och därmed medför en kapitalvinstbeskattning (se t.ex.

text: RÅ 1997 ref. 81

text: RÅ 2000 ref. 44

text: , och

text: RÅ 2005 ref.76

text: 4 Bedömning

text: Enligt praxis kan en förändring av villkoren för ett värdepapper innebära att det ursprungliga värdepappret anses ha ersatts av ett nytt värdepapper, varvid ett byte anses ha skett. Detta är t.ex. fallet när rätten till utdelning har förändrats för en aktie eller när villkoren för en option väsentligt har förändrats.

text: Bostadsrätt är den rätt som medlemmen har genom upplåtelseavtalet. Skatteverket anser att en förändring av villkoren för upplåtelsen innebär att hela den tidigare bostadsrätten har ersatts av en ny bostadsrätt genom ett byte, eller så kvarstår den tidigare bostadsrätten. Det innebär att erhållen ersättning för att avstå en viss del av lägenhetsytan inte kan behandlas som att bostadsrätten endast delvis har avyttrats.

text: Ett viktigt villkor i upplåtelseavtalet är storleken av lägenhetsytan och vad som i övrigt omfattas av upplåtelsen, såsom förråd, parkeringsplats, uteplats och liknande utrymme. Skatteverket anser att en väsentlig förändring av dessa villkor för upplåtelsen innebär att bostadsrätten har ersatts av en ny bostadsrätt, vilket medför att den tidigare bostadsrätten anses ha avyttrats. Försäljningsintäkten är marknadsvärdet av den nya förändrade bostadsrätten med justering för om ersättning har erhållits eller lämnats för förändringen.

text: 4.1 Väsentlig förändring av villkoren

text: Det är inte möjligt att närmare ange vad som är en sådan väsentlig förändring av bostadsrätten som medför att den ska anses ha avyttrats, t.ex. ett visst antal kvadratmeter eller en viss procentuell förändring av lägenhetsytan.

text: En väsentlig förändring av upplåtelseavtalet bör vanligtvis föreligga om två bostadsrättshavare har kommit överens om att förändra storleken av sina lägenheter, t.ex. genom att ett rum i den ena lägenhet överförs till den andra lägenheten. Om lägenheten utökas eller minskas med en inte obetydlig yta bör detta vara en sådan väsentlig förändring av upplåtelsen att bostadsrätten anses ha avyttrats. Det kan vara en yta som tidigare inte varit upplåten med bostadsrätt eller att en viss yta övergår till att disponeras av föreningen. En väsentlig förändring av bostadsrätten kan också föreligga om bostadsrätten utvidgas med rätten att disponera en viss parkeringsplats och att det väsentligt ökar bostadsrättens marknadsvärde.

text: En väsentlig förändring av bostadsrätten bör ske genom att stämman beslutar om att föreningen ska lösa in bostadsrätten och därefter upplåta en ny bostadsrätt. Det förekommer dock att förändringen av villkoren för upplåtelsen sker genom ett s.k. tilläggsavtal eller att det ursprungliga upplåtelseavtalet justeras med en ny uppgift om insats, andelstal och lägenhetsyta. Enligt Skatteverket bör också ett sådant förfarande medföra att bostadsrätten anses vara avyttrad. Avyttringen sker när bostadsrätten löses in av föreningen, alternativt när det ursprungliga upplåtelseavtalet ändras eller kompletteras med ett tilläggsavtal.

text: Exempel 1

text: Per och Lotta äger var sin bostadsrätt. De har kommit överens om att 30 kvm av Pers lägenhet ska överföras till Lottas lägenhet för 500 000 kr. Föreningens styrelse har godkänt förändringen och gör en formell ändring av de tidigare upplåtelseavtalen med uppgift om nya insatser, andelstal och lägenhetsytor.

text: Detta anses vara en sådan väsentlig förändring av bostadsrätterna, som innebär att det har bildats två nya bostadsrätter. De tidigare bostadsrätterna anses därför ha avyttrats, vilket medför en kapitalvinstbeskattning. Pers nya bostadsrätt värderas till 2 500 000 kr och Lottas nya bostadsrätt värderas till 1 500 000 kr. För sin tidigare bostadsrätt har Per fått en ny bostadsrätt som är värd 2 500 000 + kontant ersättning från Lotta med 500 000 kr. Sammantaget har han därmed sålt sin bostadsrätt för 3 000 000 kr. Lotta har fått en ny bostadsrätt som är värd 1 500 000 kr, men hon har också betalat kontant ersättning till Per med 500 000 kr. Hon har därmed sålt sin tidigare bostadsrätt för 1 500 000 – 500 000 = 1 000 000 kr. Anskaffningsutgiften för den nya bostadsrätten är dess marknadsvärde, dvs. 2 500 000 kr respektive 1 500 000 kr.

text: De nya bostadsrätterna anses som köp av en s.k. ersättningsbostad, vilket medför att Per och Lotta, helt eller delvis, kan få uppskov med beskattningen av kapitalvinsten om övriga villkor för uppskov är uppfyllda.

text: 4.2 Mindre förändring av villkoren

text: En mindre förändring av upplåtelseavtalet innebär inte att bostadsrätten ska anses skattemässigt avyttrad och medför således ingen kapitalvinstbeskattning. En sådan mindre förändring kan exempelvis vara en överföring av ett mindre förrådsutrymme, liksom mindre förändringar till följd av vissa ombyggnadsåtgärder, t.ex. att våtutrymmen förändras i samband med ett stambyte, installation av en hiss eller annan liknande åtgärd. Det kan alltså ofta vara sådana ändringar av bostadsrätten som föreningen kan besluta om med stöd av 9 kap. 16 § punkten 2 BrL. Detta gäller oavsett om föreningen har löst in bostadsrätten och upprättat ett nytt upplåtelseavtal, eller om föreningen endast har ändrat eller kompletterat det tidigare upplåtelseavtalet.

text: Ersättning som betalas för exempelvis en mindre ökning av lägenhetsytan får läggas till anskaffningsutgiften för bostadsrätten. Det gäller oavsett om betalning sker till en annan bostadsrättshavare eller till föreningen. Erhållen ersättning ska beskattas som en kapitalinkomst på grund av innehav av bostadsrätten (

text: 42 kap. 1 §

text: IL). Återbetalning av insats ska dock minska bostadsrättens anskaffningsutgift (

text: 46 kap. 5 §

text: IL).

text: Exempel 2

text: Lars och Eva äger var sin bostadsrätt. Föreningen har beslutat om en ombyggnad som bl.a. medför att Lars lägenhet minskas med 4 kvm och Evas lägenhet utökas med 2 kvm. Föreningen ska ersätta Lars med 100 000 kr, varav 20 000 kr avser minskning av insatsen. Eva ska betala 50 000 kr till föreningen, varav 10 000 kr avser höjning av insatsen och resterande 40 000 kr betecknas som en upplåtelseavgift.

text: Detta bör anses som en sådan mindre förändring av bostadsrätten, som inte medför att bostadsrätten anses ha avyttrats. Någon kapitalvinstbeskattning ska därför inte ske. Lars beskattas med 80 000 kr som en kapitalinkomst hänförlig till innehav av tillgång, dvs. bostadsrätten, och återbetalningen av insatsen med 20 000 kr ska minska bostadsrättens anskaffningsutgift. Eva får höja sin anskaffningsutgift för bostadsrätten med 50 000 kr.

text: 4.3 Ingen förändring av villkoren

text: Det kan även förekomma att bostadsrättshavare avtalar om en förändring av sina lägenheter, utan att upplåtelseavtalen ändras. Bostadsrätt är den rätt som medlemmen har på grund av upplåtelseavtalet. Om det inte sker någon ändring av upplåtelseavtalet, har inte bostadsrätten förändrats och den kan därför inte heller anses ha avyttrats.

text: Om det sker en betalning för en sådan förändring av lägenheterna får den anses som en ersättning för att tills vidare hyra en viss yta tillhörig en annan bostadsrätt. Erhållen ersättning ska därför beskattas som en hyresinkomst för bostadsrätten enligt 42 kap. 30-31 §§ IL.

text: Exempel 3

text: Anders och Lisa äger varsin bostadsrätt. De har avtalat om att ett rum om 25 kvm i Anders lägenhet per den 1 juli 2016 ska tillföras Lisas lägenhet för 500 000 kr. Månadsavgiften för Anders bostadsrätt är 100 kr/kvm. Föreningens styrelse har godkänt förändringen som medför att Anders sätter igen en dörr till rummet och att Lisa istället öppnar upp en dörr till rummet från sin lägenhet. Någon förändring görs inte av upplåtelseavtalen, vilket innebär oförändrade uppgifter om insats, andelstal för beräkning av årsavgiften och lägenhetsyta.

text: Eftersom det inte har skett någon förändring av villkoren för föreningens upplåtelse av bostadsrätten, har det inte heller skett någon avyttring av bostadsrätten. Innebörden av deras avtal får istället anses vara att Anders tillsvidare upplåter en del av sin bostadsrätt till Lisa för ett engångsbelopp med 500 000 kr.

text: Anders ska därför för beskattningsåret 2016 ta upp en hyresinkomst till beskattning med 500 000 kr. Avdrag får göras för den del av årsavgiften som avser den uthyrda delen (

text: 42 kap. 31 §

text: IL), dvs. med 15 000 kr (25 kvm x 100 kr x 6 månader), samt ett schablonavdrag med 40 000 kr (

text: 42 kap. 30 §

text: IL). Sammanlagt ska alltså Anders redovisa en inkomst avseende upplåtelse av en privatbostad med 445 000 kr (500 000 - 15 000 - 40 000).

text: Lisas betalning med 500 000 kr är en ersättning för att disponera en del av Anders bostadsrätt, dvs. en hyreskostnad. Lämnad ersättning är därför en inte avdragsgill personlig levnadskostnad och kan således inte läggas till anskaffningsutgiften för hennes bostadsrätt.

text: I rubricerat ställningstagande anser Skatteverket att en väsentlig förändring av villkoren i upplåtelseavtal innebär att bostadsrätten anses vara avyttrad och medför därmed en kapitalvinstbeskattning.

text: Vid kontroll bör Skatteverkets åtgärder, som föranleds av nämnda ställningstagande, vara framåtsyftande. Beslut på initiativ av verket ska därför inte avse förändringar av upplåtelseavtal som äger rum före 2018-01-01.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 640844-05/111

title: Bostadsrättsförenings återköp av bostadsrätter

text: 1 Sammanfattning

text: Bostadsrättsförening får i omkostnadsbeloppet för fastigheten medräkna utgifter för återköp av den eller de bostadsrätter som belastat fastigheten. Detsamma gäller för ersättning som har utbetalats till medlem för att bostadsrätten har upphört.

text: Avdrag medges inte till den del ersättningen för bostadsrätten motsvarar insatser, upplåtelseavgifter och kapitaltillskott.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Skatteverket har nyligen uttalat sin uppfattning om beskattningen av bostadsrättsinnehavaren vid s.k. friköp av fastighet från bostadsrättsförening (dnr

text: 131 520784-05/111

text: Den nu aktuella frågan är om föreningen vid avyttringen av fastigheten är berättigad till avdrag för sina utgifter för att återköpa bostadsrätterna.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Upplåtelse av en lägenhet med bostadsrätt ska ske till nyttjande mot ersättning och utan tidsbegränsning,

text: 1 kap. 4 § bostadsrättslagen

text: (BRL). Bostadsrätt är den rätt i föreningen som en medlem har på grund av upplåtelsen,

text: 1 kap. 3 §

text: BRL.

text: Bostadsrätten upphör om föreningen säljer det hus som är upplåten med bostadsrätt. Föreningen är därvid skyldig att betala skälig ersättning till medlemmen för att bostadsrätten har upphört,

text: 7 kap. 33 §

text: BRL. Denna regel har funnits i såväl 1930- som 1971-års bostadsrättslag.

text: Kapitalvinsten är ersättningen för den avyttrade tillgången minskad med utgifterna för avyttringen och omkostnadsbeloppet,

text: 44 kap 13 § inkomstskattelagen

text: (IL).Med omkostnadsbelopp avses utgifter för anskaffning (anskaffningsutgifter) ökade med utgifter för förbättring (förbättringsutgifter),

text: 44 kap. 14 §

text: IL.

text: Särskilda regler för beräkning av vinst vid avyttring av bostadsrätt i ett privatbostadsföretag (äkta bostadsföretag) infördes i kommunalskattelagen 1984 (

text: prop. 1983/84:67

text: och Ds B 1982:6).

text: Medlemmens beskattning vid överlåtelse av bostadsrätt regleras i

text: 46 kap.

text: IL, som i princip motsvarar de regler som infördes 1984. Här framgår att när bostadsrätt har förvärvats genom upplåtelse från föreningen, anses den insats som angetts i upplåtelseavtalet som anskaffningsutgift. Andra avgifter som betalas till föreningen i samband med förvärvet ska också räknas in i anskaffningsutgiften,

text: 46 kap. 5 §

text: IL. Även andra kapitaltillskott som lämnas under innehavstiden är avdragsgilla vid medlemmens kapitalvinstberäkning för bostadsrätten enligt

text: 46 kap. 7 §

text: IL.

text: Frågan om föreningen vid vinstberäkningen för de friköpta fastigheterna har rätt att göra avdrag för sin kostnad för inlösen av bostadsrätterna har behandlats i ett förhandsbesked, RÅ 1970 Fi 1590. Riksskattenämnden uttalade att föreningens förvärv av bostadsrätten var en förutsättning för försäljningen av fastigheten. Föreningen var därför berättigad till avdrag vid sin kapitalvinstberäkning.

text: I överklagande till Regeringsrätten anförde taxeringsintendenten att föreningen var berättigad till avdrag endast i den mån utgiften inte motsvarades av avdrag för förvärv och förbättring av huset samt av förhöjt avdrag på grund av indexberäkning. Regeringsrätten gjorde ingen annan ändring av förhandsbeskedet än att ”föreningen må ej såsom anskaffningskostnad räkna B:s insats sådan den slutligen bestämts och årliga avgifter till den del de motsvarar annat än löpande omkostnader”.

text: Peter Melz har i sin avhandling från 1985, Kapitalvinstbeskattningens problem, berört RÅ 1970 Fi 1590 på sidorna 97 och 307. Han menar att förbättringar även bör kunna vara av mer abstrakt karaktär, t.ex. kostnader för att öka ägarens rådighet över fastigheten. Vid vinstberäkningen bör därför avräknas sådana kostnader som innebär att fastigheten befrias från en i tiden obegränsad inskränkning av ägarens nyttjande, typ bostadsrätt, servitut etc.

text: Han menar vidare att lösenbelopp i vissa situationer skulle kunna betraktas som en kostnad för att förvärva försäljningsintäkten, dvs. en utgift som ska reducera försäljningsintäkten vid vinstberäkning. RÅ 1970 Fi 1590 anges som exempel på rättsfall som kan stödja den uppfattningen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Frågeställningarna i RÅ 1970 Fi 1590 prövades enligt bestämmelserna i dåvarande 36 § kommunalskattelagen. Giltigheten av rättsfallet har med anledning av ny lagstiftning prövats av Kammarrätten i Göteborg 2002-10-25, mål nr 1192-2001. Kammarrätten instämde i länsrättens uppfattning att den materiella innebörden av bestämmelserna inte har ändrats genom ny lagstiftning, varför domen fortfarande äger giltighet som prejudikat. Riksskatteverket överklagade Kammarrättens dom och anförde att Regeringsrätten i 1970 års fall varit förhindrade att pröva avdraget i sin helhet. Regeringsrätten beviljade dock inte prövningstillstånd (mål nr 236-03).

text: Skatteverket anser därför att beräkning av föreningens omkostnadsbelopp för fastigheten ska ske med hänsyn till vad Regeringsrätten uttalade i RÅ 1970 Fi 1590.

text: De begränsningar i avdragsrätten som Regeringsrätten angav i domen, syftar uppenbarligen till att det kapital i form av insatser m.m. som tillskjutits föreningen för bostadsrätten inte kan inräknas i föreningens omkostnadsbelopp för fastigheten. Endast den del av ersättningen för bostadsrätterna som överstiger medlemmarnas (nuvarande och tidigare medlemmar) totala kapitalinbetalningar till föreningen är en utgift för inlösen av bostadsrätten som kan öka fastighetens omkostnadsbelopp.

text: De belopp som har betalats till föreningen av innehavaren, eller tidigare innehavare av bostadsrätten, vilka är avdragsgilla som anskaffningsutgift enligt 46 kap 5 §, eller såsom kapitaltillskott enligt 46 kap. 7§ IL, ska således reducera det avdragsgilla beloppet för inlösen av bostadsrätten.

text: Skatteverket anser att avdragsrätten är den samma oavsett om utgiften baseras på en avtalad ersättning i köpekontrakt eller om den är en följd av att föreningen är skyldig att utge skälig ersättning till medlemmen för att bostadsrätten har upphört enligt

text: 7 kap. 33 §

text: BRL.

text: Åskådningsexempel:

text: A överlåter sin bostadsrätt till föreningen för 500 000 kr och köper fastigheten för dess marknadsvärde. Vid den ursprungliga upplåtelsen av bostadsrätten inbetalades insats med 50 000 kr och upplåtelseavgift med 150 000 kr. Summa kapitaltillskott som föreningen har angett på kontrolluppgift för A och tidigare ägare, uppgår till 100 000 kr. Summa inbetalningar till föreningen uppgår därmed till 300 000 kr.

text: Föreningen får vid kapitalvinstberäkningen öka fastighetens omkostnadsbelopp med 200 000 kr (500 000 – 300 000).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 641374-13/111

title: Överenskommelse om reglering av skuld hänförlig till valutaobligationer som getts ut av Lehman Brothers

text: 1 Sammanfattning

text: Den totala ersättningen för de aktier som har sålts i samband med överenskommelsen ska anses uppgå till köpeskillingen för aktierna och det belopp med vilket skulden har reglerats.

text: 2 Frågeställning

text: En överenskommelse har under 2013 träffats mellan f.d. Acta kapitalförvaltning (Acta) och personer som haft kvarvarande skulder hänförliga till valutaobligationer utgivna av Lehman Brothers. Erbjudandet innebar att personer som haft onoterade aktier i, framförallt fastighetsbolag som förvaltats av Acta, har kunnat sälja dessa aktier till Acta. Vidare framgår det av avtalet att för den som accepterat erbjudandet har även resterande skulder till Kaupthing bank reglerats.

text: Frågan som uppkommit är om värdet av det lån som reglerats ska anses var en del av ersättningen för de sålda aktierna?

text: Andra frågor beträffande valutaobligationer utgivna av Lehman Brothers och skulder hänförliga till dessa, har tidigare behandlats av Skatteverket i Ytterligare information om de av Acta sålda och av Lehman Brothers garanterade valutaobligationerna (dnr

text: 131 271679-11/113

text: ) samt i Beskattning av delutbetalning till innehavare av valutaobligationer som givits ut av Lehman Brothers (dnr

text: 131 258835-13/111

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med avyttring av tillgångar avses försäljning, byte och liknande överlåtelse av tillgångar,

text: 44 kap. 3 §

text: IL. Kapitalvinsten beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången och omkostnadsbeloppet,

text: 44 kap. 13 §

text: IL. Med omkostnadsbelopp avses utgift för anskaffning ökad med utgifter för förbättring,

text: 44 kap. 14 §

text: IL. Kapitalvinster ska tas upp som intäkt det beskattningsår som tillgången avyttras. Kapitalförluster ska dock inte dras av som kostnad förrän det beskattningsår som förlusten är definitiv,

text: 44 kap. 26 §

text: IL.

text: Utgifter exempelvis ränta, ska dras av som kostnad det beskattningsår då den skattskyldige betalar dem eller på något annat sätt har kostnaderna,

text: 41 kap. 9 §

text: IL.

text: 4 Bedömning

text: Vid beräkningen av kapitalvinst vid försäljning av aktier ska hela den överenskomma ersättningen tas upp. Skatteverket är av uppfattningen att köpeskillingen för aktierna och regleringen av lånet ska ses som en transaktion. När det gäller överenskommelsen ska ersättningen beräknas till dels köpeskillingen för aktierna och dels till det belopp med vilket skulden har reglerats. I normalfallet innebär det att ersättningen för aktierna uppgår till samma belopp som skulden till Kaupthing bank. Aktierna ska anses avyttrade den dag avtalet är undertecknat. Det innebär att aktier som sålts genom en överenskommelse som undertecknats under 2013 ska redovisas i den inkomstdeklaration som ska lämnas 2014.

text: Exempel: A har en skuld till Kaupthing bank på 240 000 kr. A har även onoterade aktier i depå hos Acta. Marknadsvärdet på dessa aktier uppgår till 200 000 kr. A accepterar erbjudandet från Acta och enligt avtalet framgår det att de köper A:s aktier för 200 000 kr som använts till att betala på skulden till banken. Vidare ser Acta till att reglera det kvarvarande lånet på 40 000 kr. Totalt har A fått 240 000 kr i ersättning för aktierna. A ska vid sin kapitalvinstberäkning redovisa hela ersättningen det vill säga 240 000 kr som intäkt. Från detta får sedan A dra av sitt omkostnadsbelopp på aktierna.

text: Om någon del av skulden till banken avser ränta är denna ränta avdragsgill då den får anses betald i samband med överenskommelsen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 641701-13/111

title: En idrottsförenings skattskyldighet för upplåtelse av en idrottsanläggning till ett aktiebolag

text: 1 Sammanfattning

text: En idrottsförening som upplåter en idrottsanläggning till ett aktiebolag kan inte undantas skattskyldighet för hyresinkomsten enligt bestämmelsen om naturlig anknytning.

text: En idrottsförening som upplåter en egen idrottsanläggning till ett aktiebolag är inte skattskyldig för hyresinkomsten om föreningen själv under beskattningsåret till övervägande del använder fastigheten i sin ändamålsenliga idrottsverksamhet. Om föreningen till mindre än till övervägande del använder fastigheten i sin ändamålsenliga idrottsverksamhet är den skattskyldig för hyresinkomsten.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har ställts om en idrottsförening som upplåter en idrottsanläggning till ett aktiebolag är skattskyldig för hyresinkomsten.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En ideell förening är skattskyldig bara för inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, om föreningen uppfyller vissa krav, bl.a. ändamålskravet (

text: 7 kap. 7 §

text: IL). En ideell förening som har syftet att huvudsakligen främja ett idrottsligt ändamål uppfyller ändamålskravet (

text: 7 kap. 8 §

text: IL). Om lagstiftningens övriga krav är uppfyllda är föreningen inskränkt skattskyldig. Upplåtelse av fastighet utgör näringsverksamhet (

text: 13 kap. 1 §

text: IL).

text: 3.1 Naturlig anknytning

text: En inskränkt skattskyldig förening är inte skattskyldig för inkomst som kommer från en självständig näringsverksamhet eller en särskild förvaltningsenhet som avser fastighet om inkomsten till huvudsaklig del kommer från verksamhet som är ett direkt led i främjandet av allmännyttiga ändamål eller om verksamheten har annan naturlig anknytning till sådana ändamål (7 kap. 7 § andra stycket p. 2 IL). Före införandet av IL återfanns bestämmelser om naturlig anknytning i

text: 7 § 5 mom. lagen (1947:576)

text: om statlig inkomstskatt, SIL. Lagtexten som den utformats i

text: inkomstskattelagen

text: innebär inte någon materiell ändring av rättsläget (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 1, s. 476 ff. och del 2, s. 85-86).

text: Av 7 § 5 mom. första stycket SIL framgick att skattskyldighet inte förelåg för inkomst från verksamhet med naturlig anknytning till en förenings allmännyttiga ändamål. I andra stycket nämndes som typiska fall dels inkomst som direkt fullföljer en förenings ideella verksamhet dels verksamhet som utgör ett direkt led i det ideella arbetet. Ett av exemplen var hyror som en samlingslokalägande förening uppbär på grund av upplåtelse av lokaler för allmännyttigt ändamål.

text: Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) har även i en dom funnit att det indirekt av själva lagtexten framgick att uthyrning av lokal för allmännyttiga ändamål i sig är ett accepterat sätt att främja sådana ändamål (

text: HFD 2012 ref. 45

text: I lagtexten angavs också att kommersiell verksamhet kan ha naturlig anknytning om den har karaktär av service till medlemmarna eller andra som deltar i den ideella verksamheten, t.ex. en idrottsförening som i mindre skala säljer förfriskningar eller idrottsartiklar i sina klubblokaler. Kan den kommersiella verksamheten inte betecknas som en serviceåtgärd för föreningens medlemmar eller andra som deltar i föreningens ideella aktiviteter kommer emellertid skattefrågan i ett annat läge. Skattefrihet bör således inte komma ifråga om verksamheten bedrivs stadigvarande och under ungefär samma former som normal näringsverksamhet. (

text: prop. 1976/77:135, s. 84

text: Av lagrummet framgick slutligen att inkomst av en verksamhet, som inte har annat samband med det ideella arbetet än att den ska finansiera detta, ska anses sakna naturlig anknytning till ett allmännyttigt ändamål.

text: 3.2 Fastigheten används i föreningens allmännyttiga verksamhet

text: En inskränkt skattskyldig ideell förening är inte skattskyldig för inkomst från en fastighet, om fastigheten ägs av föreningen och till övervägande del används i föreningens ändamålsenliga verksamhet (7 kap. 7 § andra stycket p. 3 IL).

text: 3.3 Specialbyggnad

text: Med specialbyggnad avses bl.a. bad-, sport- och idrottsanläggning som allmänheten har tillträde till (

text: 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: ). En ägare av en specialbyggnadsfastighet är inte skattskyldig för inkomst från sådan användning av fastigheten som gör att byggnaden ska anses som specialbyggnad (

text: 7 kap. 21 § första stycket

text: IL).

text: I det fall ägaren till en specialbyggnad upplåter byggnaden till någon som bedriver den allmännyttiga specialbyggnadsverksamheten så ska upplåtelsen anses som kommersiell. Då är ägaren skattskyldig för inkomst från upplåtelsen. Högsta förvaltningsdomstolen beskattade ägaren för fastighetsinkomsten eftersom specialbyggnaden, skola, var uthyrd till kommunen som bedrev skolverksamheten (

text: RÅ 1991 ref. 36

text: Skattefriheten för fastighetsinkomster från specialbyggnader enligt

text: 7 kap. 21 § första stycket

text: IL ska upphävas. Lagändringen träder i kraft den 1 januari 2014 och tillämpas på beskattningsår som börjar efter den 31 december 2013 (SFS 2013:960).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Naturlig anknytning

text: En ideell förening som har ett idrottsligt ändamål är inskränkt skattskyldig om lagstiftningens krav är uppfyllda (

text: 7 kap. 7 §

text: IL). En sådan idrottsförening som upplåter en idrottsanläggning till ett aktiebolag kan genom upplåtelsen enligt Skatteverkets uppfattning inte anses främja ett allmännyttigt ändamål eftersom ett bolag inte främjar allmännyttig verksamhet i lagstiftningens mening. T.ex. en golfklubb som hyr ut golfbanan till ett aktiebolag. Ett aktiebolag främjar ägarnas ekonomiska intressen och det bedriver affärsmässig verksamhet i konkurrens med andra näringsidkare. Detta gäller oavsett vem som är ägare av bolaget. Uthyrningsverksamheten uppfyller enligt Skatteverkets mening därmed inte förutsättningarna för att anses ha naturlig anknytning till föreningens allmännyttiga ändamål, då den varken innefattar ett direkt fullföljande av ett allmännyttigt ändamål eller är ett led i det ideella arbetet. Inkomsten kan således inte undantas beskattning enligt 7 kap. 7 § andra stycket p. 2 IL.

text: 4.2 Upplåtelse av en egen fastighet

text: Om en idrottsförening upplåter en egen fastighet ska en prövning även göras enligt reglerna i 7 kap. 7 § andra stycket p. 3 samt

text: 21 § första stycket

text: IL.

text: 4.2.1 Fastigheten används till övervägande del i den allmännyttiga verksamheten

text: I den mån en inskränkt skattskyldig idrottsförening till övervägande del använder en egen fastighet, en specialbyggnadsfastighet eller en annan fastighet, i föreningens ändamålsenliga idrottsverksamhet så är föreningen inte skattskyldig för inkomst från upplåtelse av del av fastigheten till ett aktiebolag (7 kap. 7 § andra stycket p. 3 IL).

text: 4.2.2 Fastigheten används till mindre än till övervägande del i den allmännyttiga verksamheten

text: I den mån en inskränkt skattskyldig idrottsförening till mindre än till övervägande del använder en egen fastighet, en specialbyggnadsfastighet eller en annan fastighet, i föreningens ändamålsenliga idrottsverksamhet så är föreningen skattskyldig för inkomst från upplåtelse av fastigheten till ett aktiebolag (7 kap. 7 § och 21 § första stycket IL;

text: RÅ 1991 ref. 36


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 642411-11/111

title: Beskattning av finsk arbetspension

text: Observera, på finsk arbetspension som betalas ut för beskattningsår som börjar efter den 31 december 2015 tillämpas

text: 10 kap. 5 § 1 inkomstskattelagen

text: 1 Sammanfattning

text: Finsk arbetspension ska beskattas hos den som är obegränsat skattskyldig. Skatteverkets bedömning är att den finska arbetspensionen omfattas av såväl begreppen livränta som liknande periodisk inkomst i 10 kap. 2 § punkten 2 IL.

text: Det nordiska skatteavtalet och dess artikel 18 ska tillämpas vid den svenska beskattningen. Under vissa förhållanden ska den tidigare undantagandemetoden fortsatt tillämpas istället för avräkningsmetoden.

text: 2 Frågeställning

text: Finland har två lagstadgade pensionssystem som kompletterar varandra; folkpensionssystemet och arbetspensionssystemet. Detta är numera kompletterat med s.k. garantipension.

text: Kan den finska arbetspensionen beskattas hos den som är obegränsat skattskyldig enligt

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL? Ska det nordiska skatteavtalet tillämpas vid en eventuell beskattning av den finska ersättningen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomstskattelagen

text: — inkomst av tjänst

text: Termer och uttryck som används i lagen omfattar motsvarande utländska företeelser om det inte anges eller framgår av sammanhanget att bara svenska företeelser avses (

text: 2 kap. 2 §

text: IL).

text: Till inkomstslaget tjänst räknas inkomster och utgifter pga. tjänst till den del de inte ska räknas till inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital, jfr

text: 10 kap. 1 §

text: IL.

text: I

text: 11 kap. 1 §

text: IL finns huvudregeln för vad som ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls pga. tjänst ska tas upp som intäkt om inte annat framgår i 11 kap. eller 8 kap. IL.

text: Av 10 kap. 2 punkt 1 IL framgår att som tjänst behandlas pension. I

text: 10 kap. 5 §

text: IL definieras vad som avses med pensioner.

text: Som tjänst behandlas enligt 10 kap. 2 § punkt 2 även bl.a. rätt till livränta, pension, periodiska understöd eller liknande periodiska inkomster som inte är ersättning för avyttrade tillgångar.

text: Av

text: 10 kap. 5 § första stycket 3

text: IL framgår att med pension avses ersättningar som betalas ut på grund av tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring.

text: I IL ersattes bl.a. bestämmelser som tidigare fanns i

text: kommunalskattelagen (1928:370)

text: , KL. Inför IL:s införande lade regeringen fram förslag i

text: prop. 1999:2000

text: :2. I del 2 s.111 f. av propositionen säger regeringen bl.a. om

text: 10 kap. 1 §

text: IL att "Utgångspunkten har varit att i möjligaste mån smälta samman

text: 31 §

text: och

text: 32 § 1 mom.

text: KL. I

text: första stycket

text: anges därför att inkomster och utgifter på grund av tjänst räknas till inkomstslaget tjänst". Om

text: 10 kap. 2 §

text: IL uttalas att "Rätt till pension, livränta m.m. behandlas som tjänst. - - - Vissa bestämmelser som i dag är placerade i både

text: 31 §

text: och

text: 32 § 1 mom.

text: KL har - - - vävts samman, jfr vad som sagts under

text: 1 §

text: . I KL:s ursprungliga lydelse likställdes pension, livränta, undantagsförmåner och vissa periodiska understöd med tjänst".

text: Redan vid skattereformen i början av 1990-talet gjordes en avgränsning av inkomstslaget tjänst som då återfanns i ovan angivna lagrum i KL. I

text: prop. 1989/90:110

text: s.305 f . uttalades bl.a. att "De nuvarande principerna för vad som skall hänföras till inkomstslaget tjänst kvarstår i huvudsak oförändrade". Det uttalades i detta sammanhang dessutom att en förutsättning var att inkomsten inte var skattebefriad enligt

text: 19 §

text: KL eller hänfördes till annat inkomstslag. I sammanhanget framhölls att "det inte behöver föreligga något uppdragsförhållande för att en inkomst skall tas upp under inkomst av tjänst" samt att "Till inkomst av tjänst räknas vidare vissa periodiskt återkommande inkomster såsom pension, livränta, periodiskt understöd och undantagsförmåner."

text: Lagrådet ansåg att definitionen avseende pension i vissa delar skulle formuleras annorlunda (prop. 1999/2000 del 2 s. 118 och del 3 s. 389). Det gällde den punkt som idag återfinns i

text: 10 kap. 5 § första stycket 3

text: IL. Lagrådet föreslog att detta skulle formuleras annorlunda pga. att ordalydelsen har en vidare innebörd än vad som var avsett. Kritiken ledde dock inte till någon annan formulering.

text: 3.2 Det finska systemet med arbetspension i korthet

text: Den finska arbetspensionen är i princip en motsvarighet till den svenska inkomstpensionen. Arbetspensionen har till syfte att säkerställa att den anställde eller egenföretagaren kan upprätthålla samma konsumtionsnivå som vid förvärvsarbete. Arbetspensionen beräknas på grundval av årsinkomsten där också åldersbaserade procentsatser inverkar på den intjänade pensionen. Alla personer mellan 18 och 68 år som förvärvsarbetar försäkras och tjänar in pension enligt de olika finska arbetspensionslagarna. Den viktigaste lagen är lagen om pension för arbetstagare (395/2006), APL. Ålderspension, enligt arbetspensionssystemet, betalas ut mellan 63 och 68 år. Inom arbetspensionssystemet kan ersättning betalas ut i olika former, exempelvis invalidpension och rehabiliteringspenning.

text: Det lagreglerade och obligatoriska pensionsskyddet i form av arbetspension är en del av den finska socialförsäkringen. Arbetspensionsförsäkringen kan inte ersättas med en frivillig pensionsförsäkring. Arbetspensionen ingår således i det som EU-kommissionen betecknar som den första pelaren, dvs. offentligt administrerade pensioner.

text: Arbetspensionerna finansieras av arbetsgivarna och arbetstagarna. Arbetsgivaren betalar in avgifterna men drar av den anställdes andel från lönen.

text: Arbetet är utgångspunkten för arbetspensionsskyddet. Arbetspensionspremierna står i proportion till den försäkrades arbetsinkomst. Arbetspensionen räknas ut på basis av arbetsinkomsten. Det finns numera inget sätt att påverka nivån av den kommande pensionsförmånen, utöver det som lagstiftningen reglerar om arbetspensionen. Tidigare fanns en möjlighet till tilläggspensionsskydd.

text: Pensionsanstalt kan vara ett arbetspensionsförsäkringsbolag, en försäkringskassa eller en pensionsstiftelse. Arbetspensionsanstalten ansvarar för de insamlade försäkringsavgifterna och betalar pension till pensionstagaren månatligen när villkoren för pension uppfylls. Detta medför att en arbetspensionsförsäkring tecknas hos en pensionsanstalt. Varken försummelser från en arbetsgivares sida eller exempelvis en pensionsanstalts konkurs kan ta ifrån den försäkrade hans rätt till arbetspension. Exempelvis regleras att arbetspensionsförsäkringsbolag ska bedriva lagstadgad pensionsförsäkringsrörelse som hör till den sociala tryggheten. Dessa bolag får inte bedriva annan försäkringsrörelse.

text: Pensionsskyddscentralen, PSC, är centralorgan för alla privata pensionsanstalter och har bl.a. en samordnande och övervakande funktion. PSC fungerar även som internationellt förbindelseorgan.

text: 3.3 Nordiska skatteavtalet

text: I 1987 års avtal reglerades att när den utbetalande staten inte kunde beskatta så skulle hemviststaten beskatta inkomsten i stället, s.k. subsidiär beskattningsrätt eller subject to tax. I Finland förekom dock vissa utbetalningar enligt sociallagstiftningen, som var skattefria där pga. sin art. Av

text: prop. 1986/97:94 s. 36

text: framgår att Sverige klargjorde för övriga avtalsslutande parter att Sverige inte avsåg att beskatta dessa ersättningar. Därför infördes i svensk lag ett särskilt undantagande i 2 § av infogandelagen för att förhindra beskattningen av vissa ersättningar. När 1989 års avtal förhandlades fram infördes i stället undantaget från att nyttja den subsidiära beskattningsrätten direkt i skatteavtalet. Även i 1996 års nordiska skatteavtal infördes undantaget direkt i avtalet, jfr lag (

text: ) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna. Det framgår inte att Sverige, i detta sammanhang, uttryckt att inkomstrelaterade socialförsäkringspensioner ska undantas.

text: Genom ett protokoll från den 4 april 2008 skedde en övergång från exemptmetoden (undantagandemetoden) till creditmetoden (avräkningsmetoden) avseende inkomster som regleras i artikel 18.1, dvs. på pension och livränta som betalas från en avtalsslutande stat och utbetalning från en avtalsslutande stat enligt sociallagstiftningen. Regleringen om att inte utnyttja subject to tax i artikel 26 punkt 3 och det s.k. 20 000-kronorsavdraget i artikel 26 punkt 4 togs bort vid samma tillfälle. Regeringen uttalar i

text: prop. 2007/08:146 s. 47

text: att "Den ändring som nu görs i det nordiska skatteavtalet kan medföra att pensionärer som har hemvist i Sverige och som får utbetalningar från en annan avtalsslutande stat får en högre sammanlagd beskattning än de har med tillämpning av det nuvarande avtalet". Det införs därför en ny 7 § i infogandelagen. Denna bestämmelse innebär att den tidigare undantagandemetoden fortsatt ska tillämpas om personen hade hemvist i Sverige den 4 april 2008 och vid denna tidpunkt tog emot sådan betalning. Detta tillämpas endast så länge som personen utan avbrott alltjämt har hemvist Sverige. De nya bestämmelserna tillämpas från och med den 1 januari 2009.

text: 4 Bedömning

text: En grundläggande förutsättning för att en inkomst ska vara skattepliktig krävs att den kan hänföras till ett inkomstslag och att det finns en bestämmelse som anger att inkomsten är skattepliktig i det aktuella inkomstslaget, jfr

text: RÅ 2010 ref. 114

text: Skatteverket anser att den finska arbetspensionen ryms inom det som IL anger ska beskattas hos den som är obegränsat skattskyldig. Inkomsten är sådan till sin karaktär att den kan avgränsas till inkomstslaget tjänst,

text: 10 kap. 1 §

text: IL, samt tas upp i detta inkomstslag,

text: 11 kap. 1 §

text: IL.

text: Det ligger närmast till hands att anse att ersättningen ryms inom den uppräkning som finns i

text: 10 kap. 2 §

text: IL punkt 2. Arbetspensionen omfattas av såväl begreppen livränta som liknande periodisk inkomst.

text: Begreppet livränta är inte definierat i IL men kan karaktäriseras som ett periodiskt belopp som från viss bestämd tidpunkt utgår antingen under en persons återstående livstid eller under en viss på förhand bestämd tidsperiod.

text: Den finska lagstadgade socialförsäkringspensionen bygger på att det tidigare har funnits en arbetsprestation som genererat en inkomst. Arbetspensionens storlek är inkomstrelaterad. När det gäller arbetspensionen är det normalt fråga om periodiskt återkommande betalning som betalas ut framför allt under en persons återstående livstid. När arbetspensionen betalas ut är det normalt fråga om en återkommande utbetalning varje månad. Detta innebär enligt Skatteverkets uppfattning att såväl begreppet livränta som begreppet liknande periodisk inkomst passar in, som grund för beskattning.

text: Uttalandena i förarbetena, jfr propositionerna 1989/90:110 och 1999/2000:2 och den uppbyggnad och systematik som lagtexten därefter fått i IL är betydelsefull i sammanhanget för att anse den inkomstrelaterade arbetspensionen skattepliktig. De kommentarer som finns i propositioner när skatteavtal slutits mellan de nordiska länderna och infogats i svensk lag förstärker uppfattningen att lagstiftaren avsett att socialförsäkringspensioner som är inkomstrelaterade ska beskattas i Sverige enligt interna svenska inkomstskatteregler.

text: Skatteverket anser inte att det finns någonting i uppräkningen av vad som är pension i

text: 10 kap. 5 §

text: IL som passar in på lagstadgad inkomstrelaterad finsk arbetspension, då det ska tas hänsyn till vad som sägs i

text: 2 kap. 2 §

text: IL om utländska motsvarigheter. Det finns ingen punkt i 10 kap. 5 § som kan omfatta utländska socialföräkringspensioner som baseras på inkomst. Den finska arbetspensionen är därför inte skattepliktig enligt 10 kap. 2 § punkt 1 IL.

text: Ett alternativt synsätt är att arbetspensionen är skattepliktig inkomst av tjänst då ersättningen betalas ut på grund av tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring,

text: 10 kap. 5 § första stycket 3

text: IL. Det som talar för denna skattepliktsbestämmelse är ordalydelsen av lagrummet och uppbyggnaden av systemet med arbetspension. Det är dock något tveksamt om detta lagrum innehåller en skattepliktsbestämmelse för utländska inkomstbaserade socialförsäkringsersättningar. Detta bl.a. mot bakgrund av förarbetsuttalanden i

text: prop. 1999/2000:2

text: . Lagrummet reglerar bl.a. skatteplikten för s.k. direktpension. De finska arbetspensionerna skiljer sig från dessa ersättningar bl.a. på grund av att de är lagstadgade och ingår som en del av finsk sociallagstiftning. Det är därför mindre troligt att skattepliktsbestämmelsen finns här.

text: Det nordiska skatteavtalet ska tillämpas vid den svenska beskattningen. Det är artikel 18 som fördelar beskattningsrätten mellan Sverige och Finland avseende den finska arbetspensionen. Innehållet i 7 § i infogandelagen till det nordiska skatteavtalet ska beaktas (se ovan under Gällande rätt avsnitt 3.3, sista stycket när undantagandemetoden ska tillämpas i stället för avräkningsmetoden). Det som framgår om pension från annat nordiskt land i ett tidigare ställningstagande är av intresse (Skatteverket 2009-06-17, dnr

text: 131 542543-09/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 643031-10/111

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av ställningstagandet Kortare avbrott för vistelse i Sverige och i tredje land vid tillämpning av sexmånadersregeln och ettårsregeln , dnr

text: 131 129844-14/111

text: 1 Sammanfattning

text: Kortare avbrott för semester, tjänsteuppdrag eller liknande i Sverige och i tredje land får vid tillämpning av sexmånadersregeln och ettårsregeln inte vara längre än att de sammanlagt motsvarar åtta dagar för varje hel månad som anställningen varar eller 96 dagar under ett och samma anställningsår.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Vid tillämpning av sexmånadersregeln och ettårsregeln vid arbete utomlands får kortare avbrott räknas in i tiden. Antal dagar för uppehåll i Sverige är reglerat i lag men fråga har ställts hur lång tid som får tillbringas i Sverige och i tredje land för att reglerna ändå ska vara tillämpliga.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 3 kap. 9 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, finns bestämmelser om undantag från skattskyldighet i Sverige vid vistelse utomlands; sexmånadersregeln och ettårsregeln. Även om kortare avbrott i utlandsvistelsen förekommer kan de båda reglerna ändå bli tillämpliga. I

text: 3 kap. 10 §

text: IL anges att kortare uppehåll i Sverige för semester, tjänsteuppdrag eller liknande som inte infaller i början eller i slutet av anställningen ska räknas in i tiden för vistelsen som anges i 9 §. Vid uppehåll i Sverige för sådana ändamål får dessa inte vara längre än att de motsvarat sex dagar för varje hel månad som anställningen varar eller 72 dagar under ett och samma anställningsår.

text: I förarbetena,

text: s.29 f ., kommenterar departementschefen bestämmelsen om kortare avbrott enligt följande.

text: "I förevarande stycke konstateras att kortare avbrott i vistelsen utomlands räknas in i tiden utomlands. Vidare sker en reglering med avseende på vistelsetiden i Sverige. Vistelser i andra länder än arbetslandet har inte uttryckligen reglerats. Vad gäller skattefrihet enligt huvudregeln innebär detta att det är tillåtet att ta semester och att göra av tjänsten betingande resor i annat land än vistelselandet utan att skattefriheten går förlorad. Denna tid räknas då med i vistelsetiden utomlands. En förutsättning är dock att anställningen alltjämt pågår. I fråga om skattefrihet enligt den alternativa regeln krävs ett års vistelse i ett och samma land. Här kan givetvis inte alltför omfattande vistelser tillåtas i andra länder för då skulle kravet på vistelse i samma land lätt kunna kringgås. Jag har emellertid inte ansett det nödvändigt att detaljreglera vistelser av detta slag. Jag har istället nöjt mig med att föreskriva att "kortare uppehåll" i utlandsvistelsen, vilket i detta fall avser vistelse utanför anställningslandet, är tillåtna om de avser semester, tjänsteuppdrag e.d. Med kortare uppehåll avses enlig min mening normal semester och också tjänsteresor som inte är alltför omfattande i antal eller längd. Vid den bedömning som här måste göras i praxis måste naturligtvis hänsyn tas till syftet med regeln. I det fall beskattning helt klart har skett i anställningslandet bör enligt min mening mindre vikt kunna fästas vid vistelsetid i andra länder än Sverige."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Utgångspunkten för ettårsregeln är att vistelsen i utlandet ska pågå under minst ett år i samma land. Av det följer att avbrott för vistelser i annat land inte kan vara alltför omfattande för att man ändå ska kunna göra den bedömningen att arbetet pågått i ett och samma land. Skatteverket anser därför att det i begreppet "kortare avbrott" ligger en tidsaspekt som innebär att tiden för vistelse i annat land än arbetslandet måste vara så begränsad att den i princip går att bortse ifrån vid tillämpning av ettårsregeln.

text: Vad gäller sexmånadersregeln sägs i förarbetena att om beskattning helt klart har skett i anställningslandet bör mindre vikt fästas vid vistelsetid i andra länder än Sverige. Detta innebär dock inte, enligt Skatteverket, att det inte ska finnas någon begränsning av de antal dagar som får tillbringas i tredje land vid tillämning av regeln.

text: Lagstiftaren har valt att särskilt reglera det antal dagar som får tillbringas i Sverige. Här anges en maximal tid på sex dagar för varje hel månad som anställningen varar. Det innebär inte, enligt Skatteverkets uppfattning, att det utgör en norm för den tid som får anses som kortare avbrott utan är snarare ett uttryck för det maximala antalet dagar som lagstiftaren godtagit. Enligt Skatteverkets mening kan detta inte innebära att lagstiftaren — utan att reglera härom — menat att det härutöver får förekomma ett betydande antal dagar som får tillbringas i tredje land.

text: I ovan angivna förarbeten anges att det med kortare avbrott avses normal semester och tjänsteresor som inte är alltför omfattande i antal eller längd. Den lagstadgade semestern uppgår idag, enligt

text: semesterlagen

text: , till tjugofem semesterdagar per år, men är i många fall längre. Förarbetsuttalandet utgör ändå en indikation på det tidsperspektiv som lagstiftaren avsett. Den tid, som för reglernas tillämplighet, får tillbringas utanför arbetslandet ska därför, enligt Skatteverkets mening, begränsas och avse såväl tid i Sverige som i tredje land. Det ska, enligt Skatteverkets uppfattning, heller inte göras någon skillnad på längden av vad som utgör ett kortare avbrott, oavsett om det är fråga om tillämpning av sexmånadersregeln eller ettårsregeln.

text: Skatteverket anser därför att kortare avbrott för semester, tjänsteuppdrag eller liknande i Sverige och i tredje land vid tillämpning av sexmånadersregeln och ettårsregeln inte får vara längre än att de sammanlagt motsvarar åtta dagar för varje hel månad som anställningen varar eller 96 dagar under ett och samma anställningsår.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 643527-12/1211

title: När makar vill bära samma mellannamn och efternamn

text: Nytt: 2017-05-31

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av fyra ställningstaganden om namn, dnr

text: 131 235237-17/111

text: 1 Sammanfattning

text: Makar som vill bära gemensamt mellannamn och efternamn kan anmäla samma namnkombination under förutsättningar att:

text: makarna före namnbytet bär olika efternamn, ingen av makarna bär ett efternamn som förvärvats genom ett tidigare äktenskap, och samtycke lämnas vid förvärv av den andre makens namn.

text: Anmälan kan numera ske vid ett och samma tillfälle. Men det är fortfarande möjligt att anmäla samma namnkombination enligt den ordning som gällt tidigare.

text: Makar som förvärvat gemensamt efternamn när äktenskapet ingicks kan inte senare under äktenskapet få samma mellannamn och efternamn.

text: Observera att det inte är möjligt för gemensamma barn att efter föräldrarnas namnbyte förvärva samma namnkombination.

text: 2 Bakgrund

text: Rätten för både mannen och kvinnan att bära mellannamn framkommer av den nuvarande

text: namnlagen (1982:670)

text: , NL. Den som förvärvat sin makes efternamn ges möjlighet att visa samhörighet med sin tidigare familj genom att bära ett tidigare efternamn som mellannamn. Den som i stället behållit sitt efternamn i samband med ett äktenskap har möjlighet att bära makens efternamn som sitt mellannamn om maken samtycker till detta. Korsvist bärande av varandras efternamn som mellannamn är inte möjligt.

text: I takt med förändringar i samhället har synen på namn förändrats och det har blivit allt vanligare att äkta par vill bära samma kombination av mellannamn och efternamn. Så som NL utformats har avsikten inte varit att makar ska bära en gemensam kombination. En sådan går heller inte att överföra till de gemensamma barnen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I samband med vigseln kan makar välja att ta den enes efternamn som gemensamt eller så kan var och en behålla sitt efternamn från tiden före äktenskapet. När en make tar den andre makens efternamn måste den som redan bär efternamnet samtycka till att den andra maken får förvärva namnet. Maken får inte ha förvärvat efternamnet genom ett tidigare äktenskap, 9 § NL.

text: Den som behållit sitt efternamn kan senare under äktenskapet byta till makes efternamn om den maken lämnar sitt samtycke. Maken får inte ha förvärvat efternamnet genom ett tidigare äktenskap, 10 § NL.

text: Mellannamn placeras alltid före efternamnet. En make som bär den andre makens efternamn kan bära ett tidigare efternamn som mellannamn, 24 § första stycket NL. Den som väljer att behålla sitt efternamn vid äktenskapets ingående får bära den andre makens efternamn som sitt mellannamn. Samtycke krävs från den som bär namnet idag och den personen får inte heller ha förvärvat namnet genom ett tidigare äktenskap, 24 § andra stycket NL.

text: Dåvarande Regeringsrätten, numera Högsta Förvaltningsdomstolen, har i dom den 9 oktober 1987 (

text: RÅ 1987 ref 117

text: ) funnit att makar kan få samma mellannamn och efternamn som NL nu är utformad, även om det inte var lagstiftarnas ursprungliga avsikt. För att makar ska få samma namnkombination krävs att namnen anmäls i en viss ordning.

text: Kammarrätten i Göteborg har i dom den 8 mars 2012, (mål nr 7034-11), kommit fram till att det inte ska vara avgörande att namnen anmäls i "rätt" ordning för att makar ska kunna bära samma namnkombination. Kammarrätten menar att prövning ska ske enligt NL och i den ordning som ger det för makarna önskade resultatet.

text: 4 Bedömning

text: Innan Regeringsrättens dom kom 1987 bedömde Skatteverket att det inte var möjligt för makar att förvärva samma mellannamn och efternamn. En sådan begäran från makar avslogs regelmässigt.

text: Skatteverket har sedan 1987 följt Regeringsrättens dom och krävt att namnen anmäls i den ordning som Regeringsrätten föreskriver. Den särskilda ordningen kan exemplifieras enligt följande:Makar vill gemensamt bära namnkombinationen AB. Kvinnans nuvarande efternamn är A och mannens är B. Först anmäler mannen att han behåller sitt efternamn B och förvärvar kvinnans efternamn A som sitt mellannamn. Efter att mannens anmälan om mellannamn och efternamn har registreras i folkbokföringen anmäler kvinnan att hon förvärvar mannens efternamn B som sitt efternamn och sitt tidigare efternamn A som mellannamn.

text: Skatteverket anser att det finns skäl att ändra handläggningsrutinerna för ärenden som gäller samma namnkombination av mellannamn och efternamn för makar med anledning av Kammarrätten i Göteborgs dom från den 8 mars 2012.

text: Därmed kan dessa namnförvärv godtas antingen om anmälan sker i särskild ordning eller när anmälan görs vid ett och samma tillfälle.

text: Som nämnts tidigare får inte det efternamn som makarna förvärvar som gemensamt vara ett efternamn som maken fått genom ett tidigare äktenskap.

text: De som redan är gifta kan få samma efternamn och mellannamn om de behållit de namn de bar när äktenskapet ingicks.

text: 5 Anmälan

text: Anmälan om makars namn ska göras skriftligt och undertecknas av makarna. I övrigt finns inga krav på hur anmälan ska se ut. Den som anmäler på Skatteverkets blankett "Anmälan Makars namn", SKV 7831, måste dock tydligt ange att samma mellannamn anmäls för båda makarna.

text: 6 Övrigt

text: Namnlagen

text: ger inte utrymme för föräldrar som bär samma mellannamn och efternamn att anmäla samma namnkombination för sina barn.