identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 367729-05/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

title: Tjänsteställe för personal med växlande arbetsplatser

text: Nytt: 2015-11-03

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Tjänsteställe i branscher med skiftande arbetsplatser, dnr

text: 131 436185-15/111

text: OBS! Frågan prövad genom Regeringsrättens dom den 12 november 2007, mål nr

text: , 5097-05 och 5099-05.

text: 1 Sammanfattning

text: Denna skrivelse ersätter tidigare ställningstagande daterat 2005-02-28 (dnr

text: 130 74686-05/111

text: För vissa fast anställda vid bemanningsföretag är bostaden tjänsteställe. Detta gäller även fast anställda vid företag som arbetar under förhållanden liknande de som råder vid bemanningsföretagen. En förutsättning för detta är att arbetsplatserna hela tiden växlar och att arbetstagaren står till arbetsgivarens förfogande även under uppehåll mellan uppdragen.

text: För fast anställda vid bemanningsföretag eller liknande som anställs för att upprätthålla en viss funktion vid ett kundföretag är arbetsplatsen vid kundföretaget tjänsteställe.

text: När personer anställs av bemanningsföretag eller liknande för att under anställningstiden utföra arbete vid en viss angiven arbetsplats utgör denna plats tjänsteställe.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Förhållandena på arbetsmarknaden har förändrats en hel del på senare tid. Detta har bl.a. medfört att rörligheten för arbetskraften ökat i omfattning. Dessutom har kravet på ökad flexibilitet också medfört att anställningsformerna i arbetslivet förändrats.

text: Förändringarna på arbetsmarknaden innebär ibland svårigheter att avgöra var en anställd har sitt tjänsteställe. Detta problem är särskilt vanligt när det gäller personal hos bemanningsföretag, dvs. företag som hyr ut anställda till andra företag. Det finns olika slag av bemanningsföretag. Vissa av dem hyr ut personal för arbete inom många olika verksamhetsområden medan andra kan vara mer specialiserade och hyra ut personal till viss kategori av företag. Det kan exempelvis gälla bemanningsföretag inom vårdsektorn. Det finns även anställda i andra företag vars arbetsförhållanden liknar de som råder för anställda i bemanningsföretag. För vissa anställda vid konsultföretag eller företag inom exempelvis strålskyddsbranschen kan arbetsplatserna variera på ett sätt som gör det svårt att avgöra var den anställde har sitt tjänsteställe.

text: Det förekommer olika former av anställningsavtal bland dessa företag. Vissa av de anställda har tillsvidareanställning hos företaget som innebär att de får lön också under perioder de inte har uppdrag. Lönen är då ofta reducerad. Andra anställs av företaget för ett visst angivet uppdrag hos en kund till företaget och när uppdraget hos kunden upphör innebär det också att anställningen upphör.

text: 130 74686-05/111

text: ). Ändringarna innebär främst ett förtydligande av vilka slag av företag och anställda som omfattas av ställningstagandet. Under avsnitt 4 Skatteverkets bedömning har också angetts några ytterligare exempel på anställda som inte kan anses ha tjänsteställe i bostaden.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 12 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL framgår att skattskyldig som arbetar utanför sin vanliga verksamhetsort har rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt reglerna för tjänsteresa. En förutsättning för avdrag är att förrättningen är förenad med övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten.

text: I

text: 12 kap. 7 §

text: IL anges att med vanlig verksamhetsort avses ett område inom 50 kilometer från den skattskyldiges tjänsteställe. Med vanlig verksamhetsort avses också ett område inom 50 kilometer från den skattskyldiges bostad.

text: I

text: 12 kap. 8 §

text: IL definieras begreppet tjänsteställe. Med tjänsteställe avses i regel den plats där den skattskyldige utför huvuddelen av sitt arbete. Om arbetet utförs under förflyttning eller på arbetsplatser som hela tiden växlar, anses i regel den plats där den skattskyldige hämtar och lämnar arbetsmaterial eller förbereder och avslutar sina arbetsuppgifter som tjänsteställe.

text: För vissa anställda med speciella arbetsförhållanden anges att bostaden anses som tjänsteställe. Som exempel på sådana anställda där bostaden är tjänsteställe anges sådana arbeten som pågår en begränsad tid på varje plats enligt vad som gäller för vissa arbeten inom byggnads- och anläggningsbranschen och liknande branscher.

text: Kammarrätten (KR) i Göteborg har i en dom 2004-03-15 mål nr 4122-03 m.fl. prövat frågan om ersättningar utbetalda till skådespelare, musiker, dansare, regissörer m.fl. utgjort skatte- och avgiftsfritt traktamente. Scenarbetarna hade anställts för en viss tidsperiod eller visst pjäsengagemang. KR ansåg att scenarbetarna haft tjänstestället förlagt till den plats där de kontrakterats att arbeta. På grund härav skulle de utgivna traktamentsersättningarna ingå i underlaget för arbetsgivaravgifter. Domen överklagades till regeringsrätten (RR) som inte beviljade prövningstillstånd.

text: KR i Stockholm har i en dom 1999-11-29 mål nr 603-605-1999 prövat frågan om tjänsteställe för anställda hos ett företag som anlitats för särskilda projekt vid kärnkraftverk omfattande tidsperioder på 1-7 veckor. Eftersom det i anställningsavtalet angetts att anställningen skulle pågå under en viss angiven tid på en särskilt angiven plats, dvs anställningen upphörde när det aktuella projektet var avslutat, ansåg KR att tjänstestället var förlagt till kärnkraftverket. På grund härav ansågs utbetalad traktamentsersättning hänförlig till skatte- och avgiftspliktig lön för den anställde. Domen överklagades till RR som beslutade att inte bevilja prövningstillstånd.

text: RR har i RÅ 1982 Aa 175 prövat frågan om vanlig verksamhetsort för en anställd vid ett företag i rör- och svetsbranschen. I överklagandet yrkade den anställde att bostaden i Söderhamn skulle anses som hans vanliga verksamhetsort. RR hänvisade till att det av utredningen i målet framgick att den anställde under åren 1974-1976 arbetat 249, 193 resp. 168 dagar i Marmaverken. Endast kortare perioder under de aktuella åren hade den anställde tjänstgjort på andra orter. Med hänsyn härtill ansåg RR att han haft sin huvudsakliga arbetsplats i Marmaverken under beskattningsåret (1976). Denna ort måste därför anses ha utgjort hans vanliga verksamhetsort. På grund härav ansågs den anställde inte berättigad till avdrag för ökade levnadskostnader enligt reglerna om tjänsteresa.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Om den anställde arbetar under en viss tid eller med ett visst projekt och anställningen upphör i och med att tidsperioden gått ut eller projektet avslutats ska tjänstestället anses vara den plats där arbetet utförts. Denna uppfattning vinner också stöd i de ovannämnda KR-domarna där domstolarna kommit fram till samma uppfattning.

text: Hos bemanningsföretag och andra företag där arbetsförhållandena för dess anställda liknar de förhållanden som råder i bemanningsbranschen förekommer det ofta att personalen anställs för att arbeta på varierande arbetsplatser. I praktiken inställer sig den anställde i dessa fall mycket sällan hos arbetsgivaren. Arbetet tillgår ofta så att den anställde avvaktar uppdrag i sin bostad. Under den tid som personen inte har något uppdrag betalas en lön av varierande storlek.

text: En anställd kan endast ha ett tjänsteställe i en och samma anställning. Om den anställde så gott som aldrig inställer sig i arbetsgivarens lokaler kan inte dessa anses utgöra tjänsteställe. Huvudregeln i

text: 12 kap. 8 §

text: IL talar om att tjänstestället är den plats där den anställde utfört huvuddelen av sitt arbete. Frågan är då om någon av de olika arbetsplatserna där den anställde arbetat kan anses utgöra tjänsteställe.

text: Utmärkande för förhållandena för många fast anställda i bemanningsföretag och liknande är att arbetsplatserna sett ur ett längre tidsperspektiv hela tiden växlar. Med hänsyn till vad som nyss sagts om att en anställd bara kan ha ett tjänsteställe i en anställning och att den anställde inte har tjänsteställe hos företaget får det till följd att hans bostad ska anses som tjänsteställe.

text: Eftersom arbetsförhållandena för anställda vid bemanningsföretag och liknande varierar kan man inte generellt hävda att bostaden är tjänsteställe för alla anställda i de här företagen. Det finns således även bland dessa företag anställda som anställs för en viss tid och för ett visst uppdrag. Detta förekommer t.ex. vid bemanningsföretag inom vårdsektorn. Kännetecknande för dessa tillfälligt anställda är att de har sin huvudsakliga anställning hos någon annan arbetsgivare än bemanningsföretaget. De anställda står inte till bemanningsföretagets disposition under hela året och har ingen ersättning från företaget under de tidsperioder de inte arbetar åt företaget. Kortvariga anställningar är också vanligt förekommande bland företag i strålskyddsbranschen. Eftersom dessa anställda anlitats endast för en viss tid eller för ett visst begränsat uppdrag är tjänstestället i deras fall den plats där de utför sitt arbete.

text: Bland anställda vid bemanningsföretag eller konsultföretag finns även fast anställd personal som anställts för att ombesörja en viss funktion hos ett kundföretag. Exempel på sådana anställda är personal som har till uppgift att mer varaktigt bemanna en telefonväxel eller vaktmästeri hos ett visst företag. Andra exempel kan vara konsulter som bemannar IT-funktionen hos ett kundföretag, dvs. arbeten som kan pågå under långa tidsperioder. Även bland företag i strålskyddsbranschen är det vanligt förekommande att fast anställd personal anställs för att ombesörja en viss funktion hos ett kundföretag. Exempel på sådana anställda är personal som har till uppgift att fungera som arbetsledare vid en viss angiven arbetsplats eller som har till uppgift att ansvara för ett visst geografiskt område. För sådana anställda är tjänstestället vid kundföretaget.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 36969-05/111

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Stormen och beskaffenhetstidpunkten vid AFT 05

org: skv

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagande 202 481676-18/111 .

type: stycke

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Vid den allmänna fastighetstaxeringen 2005 (AFT 05) av lantbruksenheter ska någon hänsyn inte tas till de stormskador, framför allt på skogen, vilka drabbade bl.a. sydsverige den andra veckan i januari 2005. Dessa beaktas först vid den särskilda fastighetstaxeringen 2006, SFT 06, i de fall grund för nytaxering föreligger.

text: 2 Frågeställning

text: Frågan gäller om de stormskador, med särskilt avseende på skogen, vilka drabbade bl.a. sydsverige den andra veckan i januari 2005 ska beaktas vid AFT 05.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Fastighetstaxering ska enligt

text: 1 kap. 6 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: ske på grundval av fastighetens användning och beskaffenhet vid taxeringsårets ingång, i förevarande fall per den 1 januari 2005. Av

text: 16 kap.

text: FTL framgår att ny taxering av fastighet kan ske under löpande taxeringsperiod om förutsättning som anges i 16 kap. 2-5 §§ FTL föreligger.

text: 4 Bedömning

text: De nu aktuella stormskadorna drabbade framför allt Sydsveriges fastighetsägare genom de väderleksförhållanden som inleddes den 8 januari 2005. Utgångspunkten för värderingen av en fastighet vid AFT 05 är dess användning och beskaffenhet per den 1 januari 2005. De förhållanden som är aktuella nu avser en senare tidpunkt och ska därmed inte beaktas vid den allmänna fastighetstaxeringen 2005. Nämnda förhållanden kan beaktas först vid den särskild fastighetstaxeringen 2006, SFT 06, i de fall grund för nytaxering föreligger.

text: Styrsignalen ska tillämpas vid den allmänna fastighetstaxeringen av lantbruksenheter 2005.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 370745-05/111

title: Bouppgivares närvaro

text: Nytt: 2025-02-27

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2025-02-27, dnr 8- 81268-2025 .

text: 1 Sammanfattning

text: En förutsättning för att kunna uppge boet är att bouppgivaren är närvarande genom personlig inställelse vid bouppteckningsförrättningen. Bouppgivaren kan dock fullgöra sin skyldighet att uppge boet genom att vara närvarande under förrättningen via modern teknik såsom video, telefonkonferens/högtalartelefon eller webbkamera.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Måste en bouppgivare närvara personligen vid bouppteckningsförrättningen eller kan han fullgöra sin skyldighet på annat sätt?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 20 kap 2 § ärvdabalken

text: (ÄB) föreskrivs att dödsbodelägare som har egendomen i sin vård, boutredningsman eller testamentsexekutor skall bestämma tid och ort för bouppteckning samt utse två kunniga och trovärdiga gode män att förrätta den. Samtliga delägare skall kallas till förrättningen liksom en sambo eller den efterlevande maken även om de inte är dödsbodelägare. Av bouppteckningen ska enligt

text: 20 kap. 3 §

text: ÄB framgå vilka som närvarit vid förrättningen.

text: Av

text: 20 kap 6 §

text: ÄB framgår att den som vårdar egendomen eller i övrigt bäst känner till boet skall såsom bouppgivare lämna uppgifter om boet. Den uppgiftspliktiges kännedom om boet kan behöva kompletteras. Det har därför ålagts envar delägare att på anmaning lämna uppgifter till bouppteckningen, liksom efterlevande make eller sambo, oavsett om han är delägare. Bouppgivaren skall på handlingen teckna försäkran på heder och samvete att uppgifterna till bouppteckningen är riktiga och att inga uppgifter avsiktligt har utelämnats.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Det framgår inte av lagtext att bouppgivaren måste närvara vid bouppteckningsförrättningen. Skatteverket menar dock att det är underförstått att bouppgivaren är närvarande vid en förrättning.

text: Skatteverket har uppfattningen att en bouppgivare ska närvara personligen vid bouppteckningsförrättningen för att kunna besvara frågor som uppkommer under förrättningen och för att kunna ställa frågor till delägare och efterarvingar. Det är inte ovanligt att uppgifter som har betydelse för bouppteckningen framkommer först vid förrättningen efter påpekande från delägare. Eftersom uppgifterna blir kända för bouppgivaren måste denne uppge dem i bouppteckningen. En sådan ordning förutsätter att bouppgivaren kan kommunicera två vägs med delägarna. Även förrättningsmännnen, som enligt lag ansvarar för att allt har blivit riktigt antecknat och att tillgångarna har värderats efter bästa förstånd, måste ha möjlighet att vid förrättningen kunna ställa frågor till bouppgivaren och göra en bedömning av om t ex vissa poster ska antecknas som tvistiga.

text: En bouppgivare kan fullgöra sin skyldighet på annat sätt än personlig inställelse genom att vara närvarande under förrättningen genom videokonferens, högtalartelefon/telefonkonferens eller webbkamera. Vid dessa tillfällen kan bouppgivaren innan förrättningen skicka sitt underlag till förrättningsmännen för att de personligt närvarande ska ha tillgång till samma information. Bouppgivaren kan då uppge boet och vidta de eventuella kompletteringar som krävs på grund av information framkommen under förrättningen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 377585-05/111

title: Handel med utsläppsrätter

text: Nytt: 2010-01-27

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts från och med den 1 januari 2010 av ställningstagandet Handel med utsläppsrätter, elcertifikat och liknande rättigheter, dnr

text: 131 934489-09/111

text: 1 Sammanfattning

text: Handel med utsläppsrätter utgör sådana omsättningar som är skattepliktiga enligt

text: 3 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, och omsättningsland för dessa tillhandahållanden ska avgöras utifrån

text: 5 kap. 7 §

text: ML.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Från och med 1 januari 2005 har ett system för handel med utsläppsrätter införts inom EU som en del av den klimatpolitik som förs.

text: Den i Sverige införda lagen (

text: ) om handel med utsläppsrätter innebär ett fullständigt regelverk för ett handelssystem för utsläppsrätter avseende koldioxid.

text: Fråga har uppkommit om hur bedömning av mervärdesskatteplikt och omsättningsland, enligt gällande bestämmelser i ML, ska göras vid handel med utsläppsrätter.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 3 kap. 1 § första stycket

text: ML är omsättning av varor och tjänster samt import skattepliktiga om inget annat anges i detta kapitel.

text: Av

text: 3 kap. 9 § första stycket

text: ML framgår att från skatteplikt undantas omsättning av bank- och finansieringstjänster samt sådan omsättning som utgör värdepappershandel eller därmed jämförlig verksamhet.

text: I artikel 13 B d 5 sjätte mervärdesskattedirektivet (

text: ) undantas vissa transaktioner inom det finansiella området från skatteplikt.

text: Enligt mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 75:e mötet som hölls den 14 okt 2004 utgör handel med utsläppsrätter sådana tillhandahållanden som är skattepliktiga. Av riktlinjen framgår vidare att denna handel inte kan omfattas av undantaget från skatteplikt för finansiella transaktioner i

text: artikel 13

text: B d 5 i sjätte direktivet.

text: Av

text: prop. 2004/05:18 s. 38

text: ff framgår att utsläppsrätter ska ses som finansiella instrument.

text: Av artikel 4.18 i Europaparlamentets och Rådets direktiv

text: rörande marknader för finansiella instrument framgår att överlåtbara värdepapper är värdepapper, utom betalningsmedel, som kan bli föremål för handel på kapitalmarknaden, t.ex.

text: a) aktier och andra värdepapper som motsvarar andelar i aktiebolag, bolag med personligt ansvar eller andra enheter samt depåbevis för aktier,

text: b) obligationer eller andra skuldförbindelser, inklusive depåbevis för sådana värdepapper,

text: c) alla andra värdepapper som ger rätt att förvärva eller sälja sådana överlåtbara värdepapper eller som resulterar i en kontantavveckling som beräknas utifrån noteringar för överlåtbara värdepapper, valutor, räntor eller avkastningar, råvaror eller andra index eller mått.

text: Enligt

text: 5 kap. 7 §

text: ML är bland annat olika rättigheter, omsatta utom landet om de tillhandahålls härifrån och förvärvaren är en näringsidkare som i ett annat EG-land har antingen sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe till vilket tjänsten tillhandahålls.

text: Denna regel motsvaras av artikel 9.2 e i sjätte direktivet.

text: Av mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 75:e mötet som hölls den 14 okt 2004 framgår att omsättningsland vid handel med utsläppsrätter ska avgöras utifrån artikel 9.2 e i sjätte direktivet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Skatteverket gör den bedömningen att även om det framgår av

text: prop. 2004/05:18

text: att utsläppsrätter utgör finansiella instrument så är detta endast en bedömning utifrån nationell civilrätt. Skatteverket anser att en särskild mervärdesskatterättslig bedömning av utsläppsrätter ska göras utifrån ett gemenskapsrättsligt perspektiv. Detta innebär att utsläppsrätter inte mervärdesskatterättsligt måste ses som finansiella instrument som undantas från skatteplikt i Sverige utan den mervärdesskatterättsliga tolkningen av dessa rättigheter ska göras i enlighet med den gemenskapsrättsliga tolkningen av denna handel.

text: Finansiella tjänster som omfattas av

text: 3 kap. 9 §

text: ML ska tolkas i enlighet med vad som omfattas av

text: artikel 13

text: B d 5 i sjätte direktivet.

text: Då det klart framgår av mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 75:e mötet att handel med utsläppsrätter inte är sådana finansiella transaktioner som omfattas av undantag från skatteplikt enligt sjätte direktivet kan dessa tillhandahållanden inte heller omfattas av

text: 3 kap. 9 §

text: ML. Handel med utsläppsrätter utgör gemenskapsrättsligt inte transaktioner avseende värdepapper och därför kan inte heller denna handel i Sverige utgöra sådan värdepappershandel som är undantagen från skatteplikt.

text: Skatteverket anser att handel med utsläppsrätter därför utgör sådana tillhandahållanden som är skattepliktiga enligt

text: 3 kap. 1 §

text: ML.

text: Enligt Skatteverket ska omsättningsland för handel med utsläppsrätter i Sverige avgöras utifrån

text: 5 kap. 7 §

text: ML. Skatteverket finner att handel med utsläppsrätter är sådana tjänster som omfattas av andra stycket i nämnda paragraf. Denna tolkning överensstämmer med mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 75:e mötet.

text: Tillämpningsinformation

text: Vid kontroll bör åtgärder, som föranleds av detta ställningstagande, vara framåtsyftande. Beslut på initiativ av Skatteverket ska därför, i normalfallet, inte avse omsättning under redovisningsperioder före den 1 oktober 2005.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 383075-05/111

title: Kostnadsavdrag för musiker vid beräkning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag

text: Nytt: 2016-11-24

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Kostnadsavdrag från arbetsgivaravgifterna för musiker, dnr

text: 131 475254-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Reglerna för kostnadsavdrag vid beräkning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag gäller även för de musiker som är anställda hos arbetsgivaren. En förutsättning för att få tillämpa schablonavdrag är att ersättningen till musikerna är avsedd att till viss del motsvara musikerns utgifter i arbetet. Har ifrågavarande musiker inte några utgifter i arbetet som är avdragsgilla vid inkomsttaxeringen är utgångspunkten att arbetsgivaren inte har rätt att göra avdrag från underlaget vid beräkningen av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har kommit om kostnadsavdrag enligt schablon får göras även för de musiker som är heltidsanställda hos arbetsgivaren och där arbetsgivaren normalt svarar för de instrument, noter och annat arbetsmaterial som musikern använder i sitt arbete.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Lagbestämmelserna om kostnadsavdrag finns i

text: 8 kap. 22 § skattebetalningslagen

text: (1997:483,SBL) vad avser skatteavdrag samt i

text: 2 kap. 21 § socialavgiftslagen

text: (2000:980, SAL) beträffande arbetsgivaravgifter. Bestämmelsen i SAL har följande lydelse.

text: ”Om en ersättning till viss del motsvarar utgifter i arbetet är ersättningen till den delen avgiftsfri, om ifrågavarande utgifter under året kan beräknas uppgå till minst 10 procent av ersättningen från utgivaren under samma år.Detta gäller inte ersättning som beskattas enligt lagen (

text: ) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta.Utgifterna får för bestämda yrkesgrupper beräknas enligt schablon grundad på de genomsnittliga utgifterna inom respektive grupp.”

text: Av

text: 9 kap. 3 §

text: SBL framgår att om bestämmelsen i SAL är tillämplig gäller vid beräkningen av utgifterna bestämmelserna i 8 kap. 22 § 2 och 3 stycket SBL.

text: Enligt

text: 22 kap. 10 §

text: SBL får länsrättens beslut om kostnadsavdrag vid beräkning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag inte överklagas. Det innebär således att länsrätten är sista instans i denna fråga.

text: Skatteverket utfärdar årligen föreskrifter om beräkning av arbetstagares kostnader i viss verksamhet att tillämpas vid beräkning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag. Föreskriften som avser beskattningsåret 2005 har beteckningen

text: SKVFS 2004:36

text: . I föreskriften sägs att för musiker och sångartister får kostnadsavdrag göras med 30 % av ersättningen. I 2 § i föreskriften sägs att om arbetsgivaren betalat ersättning för andra kostnader än traktaments- och resekostnadsersättning vid tjänsteresa eller på annat sätt slutligen stått för kostnaderna i tjänsten, ska ersättningen respektive värdet av kostnadstäckningen räknas av från kostnadsavdraget.

text: Reglerna i lag och föreskrifter innebär att om en musiker har utgifter i arbetet som är avdragsgilla vid inkomsttaxeringen ska avdrag från underlaget för arbetsgivaravgifter och skatteavdrag göras enligt schablon med 30 % av ersättningen. Avdraget ska minskas med den kostnadstäckning som arbetsgivaren svarat för.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Som framgår av lagtexten är grunden för att tillämpa bestämmelserna om kostnadsavdrag vid beräkning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag att ersättningen till viss del motsvarar utgifter i arbetet. Om lönen till de musiker som är anställda hos arbetsgivaren inte är så avpassad att den delvis ska motsvara några utgifter som de anställda har i arbetet är inte bestämmelserna tillämpliga. Då kan inte heller den schablonregel som anges i tredje stycket i det ovan citerade lagrummet i SAL användas.

text: Med stöd av schablonregeln fastställer Skatteverket årligen i en föreskrift hur kostnadsavdraget ska beräknas för vissa yrkesgrupper. De i föreskriften angivna yrkesgrupperna är sådana som typiskt sett håller med egen utrustning i sina anställningar eller uppdrag. Beträffande musiker och sångartister tar föreskriften sikte främst på sådana musiker som har många olika uppdragsgivare under ett år och som normalt själva svarar för sina utgifter för exempelvis instrument. Av föreskriften framgår också att i de fall arbetsgivaren betalat ersättning för andra kostnader än traktaments- och resekostnadsersättning vid tjänsteresa eller på annat sätt slutligen stått för kostnaderna i tjänsten, ska ersättningen respektive värdet av kostnadstäckningen räknas av från kostnadsavdraget.

text: Om arbetsgivaren svarar för den anställdes kostnader för instrument, noter och andra utgifter den anställde har i sitt arbete hos den aktuella arbetsgivaren får det anses innebära att lönen till den anställde inte är så avpassad att den till viss del motsvarar utgifter i arbetet. I sådant fall är inte någon del av ersättningen från arbetsgivaren avgiftsfri med stöd av

text: 2 kap. 21 §

text: SAL. Arbetsgivaren har då inte rätt att göra kostnadsavdrag vid beräkningen av arbetsgivaravgifter. Kostnadsavdrag enligt

text: 8 kap. 22 §

text: SBL ska då inte heller göras vid beräkningen av skatteavdraget.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 383808-05/111

title: Skatteplikt och skattesats vid omsättning av idrottstjänster

text: Nytt: 2007-05-29

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom Regeringsrättens dom i mål nr

text: RÅ 2007 ref. 39

text: ), dnr 2728-06 .

text: Nytt: 2005-11-21

text: Skatteverket har beslutat att avvakta tills vidare med att tillämpa ställningstagandena i denna styrsignal. Information om detta publicerades i pressmeddelande.

text: 1 Sammanfattning

text: För att undantaget från skatteplikt respektive den lägre skattesatsen om sex procent för omsättning av idrottstjänster ska vara tillämpliga krävs det att tjänsten omsätts till den som faktiskt utövar den idrottsliga verksamheten. En omsättning av sådan tjänst till någon annan omfattas alltid av skatteplikt. Skattesatsen vid sådana omsättningar är 25 procent.

text: Ideella föreningar som är inskränkt skattskyldiga och undantagna inkomstbeskattning för viss näringsverksamhet anses inte bedriva verksamheten yrkesmässigt enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Omsättning av idrottstjänster i en sådan verksamhet medför därför inte någon skattskyldighet till mervärdesskatt.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Regeringsrätten har i dom med målnr

text: meddelad den 3 maj 2005 fastställt Skatterättsnämndens förhandsbesked meddelat den 22 juni 2004 (rättsfallsprotokoll 18/2004) att ett bolag som tillhandahåller golflektioner till golfspelare via en golfklubb, eller till en golfklubb som erbjuder golflektioner till en sportaffär som i sin tur säljer lägerpaket till elever, eller till anställda hos intresserade företag, ska ta ut mervärdesskatt med 25 procent av beskattningsunderlaget.

text: Regeringsrättens ställningstagande har aktualiserat frågan om kravet på direkt tillhandahållande gäller generellt för idrottstjänster som en förutsättning för tillämpning av

text: 3 kap. 11 a §

text: ML och

text: 7 kap. 1 § 3 st. 10 p.

text: ML.

text: Frågan om vilka aktiviteter som utgör idrott i mervärdesskattehänseende behandlas inte närmare i denna skrivelse.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 3 kap. 11 a § 1 st.

text: ML undantas från skatteplikt omsättning av tjänster varigenom någon bereds tillträde till idrottsligt evenemang eller tillfälle att utöva idrottslig verksamhet. Från skatteplikt undantas vidare omsättning av tjänster som har omedelbart samband med utövandet av den idrottsliga verksamheten om dessa tjänster omsätts av den som tillhandahåller den idrottsliga verksamheten. Enligt andra stycket samma paragraf gäller undantaget från skatteplikt endast om tjänsterna omsätts av staten eller en kommun eller av en förening i de fall verksamheten inte anses som yrkesmässig enligt

text: 4 kap. 8 §

text: ML.

text: I proposition 1996/1997:10 s. 41 sägs att den föreslagna skattefriheten omfattar dels entréavgifter för publik till idrottsevenemang, dels själva tillhandahållandet av den idrottsliga aktiviteten till deltagarna, dvs. deltagarnas avgifter vid utövandet av idrott. I propositionen ges exempel på vad som kan omfattas av undantaget. Bland annat anges avgifter för tillträde till olika idrottsanläggningar, avgifter för deltagande i motionsgymnastik, startavgifter för deltagare i löpar- och skidlopp och idrottsutövande i golfskolor, tennisskolor m.m.

text: Av

text: 7 kap. 1 § 1 st.

text: ML framgår att mervärdesskatt ska tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Av

text: 7 kap. 1 § 3 st. 10 p.

text: ML framgår att mervärdesskatt tas ut med 6 procent av beskattningsunderlaget för omsättning av tjänster inom idrottsområdet som anges i 3 kap. 11 a § 1 st. och som inte undantas från skatteplikt enligt andra stycket.

text: Undantaget från skatteplikt inom idrottsområdet har utformats efter förebild av motsvarande bestämmelser om undantag från skatteplikt för vissa tjänster m.m. i det sjätte mervärdesskattedirektivet (

text: ). Enligt

text: artikel 13

text: A 1 m ska medlemsstaterna från skatteplikt undanta vissa tjänster som är nära kopplade till idrottslig eller fysisk träning som tillhandahålls av organisationer utan vinstsyfte till personer som ägnar sig åt idrott eller fysisk träning. Punkt 13 i Bilaga H till sjätte direktivet tillåter att reducerad skattesats tillämpas för utnyttjande av sportanläggningar.

text: Skatterättsnämnden har den 22 juni 2004 meddelat förhandsbesked angående skattesats för golflektioner. Ansökningen avsåg tre olika tillhandahållanden från ett bolag som tillhandahöll golflektioner. Frågan var vilken skattesats som skulle tillämpas. I den första typen av tillhandahållande skulle bolaget tillhandahålla golflektioner till en golfklubb som i sin tur skulle tillhandahålla dessa lektioner till golfspelare, såväl medlemmar som icke medlemmar. I den andra typen skulle golfklubben i sin tur tillhandahålla golflektionerna till en sportaffär som säljer lägerpaket som bl.a. ger möjlighet till golfinstruktion. I det tredje fallet skulle bolaget tillhandahålla golflektioner till företag som erbjuder golflektioner till sina anställda. Skatterättsnämnden fann att den tjänst som bolaget skulle tillhandahålla bestod i ett åtagande att tillhandahålla golflektioner. Att detta åtagande bestod i att vid ett senare tillfälle tillhandahålla golflektioner till enskilda medförde inte att själva åtagandet skulle anses ha denna karaktär utan detta utgjorde enligt nämndens mening en separat tjänst. Inte i något av de med ansökningen avsedda fallen tillhandahölls en golflektion till den som skulle utöva den idrottsliga verksamheten utan fråga var om ett åtagande att vid ett senare tillfälle tillhandahålla en lektion. Fråga var därför enligt nämndens mening inte om en sådan tjänst inom idrottsområdet som avses i

text: 3 kap. 11 a § 1 st.

text: ML (idrottstjänst). Mervärdesskatt skulle därför tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget. Förhandsbeskedet har fastställts av Regeringsrätten den 3 maj 2005.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Direktkrav vid omsättning av idrottstjänster

text: Det av Regeringsrätten fastställda förhandsbeskedet slår fast att det föreligger ett direktkrav för att undantaget från skatteplikt respektive den lägre skattesatsen om sex procent för omsättning av idrottstjänster ska vara tillämpliga. Det krävs att tjänsten omsätts till, dvs. förvärvas av, den person som faktiskt utövar den idrottsliga verksamheten. En omsättning av sådan tjänst till någon annan omfattas därför alltid av skatteplikt. Skattesatsen vid sådana omsättningar är 25 procent.

text: Direktkravet gäller enligt Skatteverkets bedömning såväl idrottsutbildning, idrottsutövande som omsättning av tjänster som har omedelbart samband med utövandet av den idrottsliga verksamheten. En sådan bedömning står också i överensstämmelse med direktivets

text: artikel 13

text: A 1 m, enligt vilken en förutsättning för undantaget från skatteplikt är att tjänsterna tillhandahålls personer som ägnar sig åt idrott eller fysisk träning.

text: 4.2 När är direktkravet uppfyllt?

text: Direktkravet är uppfyllt vid omsättning direkt till idrottsutövaren, dvs. när en idrottsutövare erlägger avgift för att delta i en idrottslig aktivitet eller få tillträde till en idrottsanläggning. När avgift för tillträde till en idrotts¬anläggning erläggs vid entrén får direktkravet normalt anses vara uppfyllt, även om exempelvis en lärare erlägger entréavgiften för en hel skolklass.

text: Direktkravet kan aldrig anses vara uppfyllt när idrottstjänster förvärvas av någon som i sin tur ska omsätta dem vidare. Underentreprenörers tillhandahållanden uppfyller alltså inte direktkravet. Direktkravet är heller inte uppfyllt när en arbetsgivare förvärvar idrottstjänster som ska nyttjas av hans anställda. På motsvarande sätt kan direktkravet inte anses vara uppfyllt när en idrottstjänst förvärvas av en förening för att tjänsten ska nyttjas av föreningens medlemmar.

text: Om en arbetsgivare tillhandahåller idrottstjänster till sina anställda mot ersättning är direktkravet uppfyllt vid denna senare omsättning. Detsamma gäller när en idrottsförening tillhandahåller idrottstjänster till sina medlemmar mot ersättning.

text: 4.3 Arbetsgivares förvärv av idrottstjänster

text: Arbetsgivare som är skattskyldiga till mervärdesskatt har rätt till avdrag för ingående skatt på förvärv av motion och annan friskvård som är skattefri för anställda vid inkomsttaxeringen. Se Skatteverkets skrivelse den 26 april 2005, dnr

text: 130 228909-05/111

text: Ingående skatt på andra förvärv som arbetsgivaren gör av idrottstjänster är normalt inte avdragsgill när tjänsterna utan ersättning nyttjas av de anställda. Så länge arbetsgivaren inte har rätt till avdrag för ingående skatt på förvärven saknas också grund för uttagsbeskattning.

text: När en anställd i eget namn förvärvar ett träningskort från ett kommersiellt gym ska mervärdesskatt tas ut med sex procent av beskattningsunderlaget. Om däremot arbetsgivaren förvärvar ett träningskort för den anställde ska mervärdesskatt tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget. Det gäller också i de fall då den anställde gör ett utlägg för arbetsgivarens räkning. Att rätt mervärdesskatt tas ut ankommer på säljaren.

text: 4.4 Entréavgifter för publik till idrottsevenemang

text: Det saknas ett direktkrav i fråga om undantaget för omsättning av tjänster varigenom någon bereds tillträde till idrottsligt evenemang. Detta undantag har införts med stöd i Sveriges anslutningsfördrag med EU och med hänvisning till punkt 1 i Bilaga F till direktivet. Den lägre skattesatsen om sex procent har införts med stöd i punkt 12 i Bilaga H till direktivet. Båda punkterna avser ”tillträde till sportevenemang” utan någon inskränkning i fråga om vem tjänsten omsätts till. Entréavgifter för publik till idrottsevenemang är enligt Skatteverkets uppfattning alltid skattefria när tjänsten omsätts av staten, en kommun eller en allmännyttig ideell förening vars verksamhet inte är yrkesmässig enligt

text: 4 kap. 8 §

text: ML. I övriga fall beskattas de med den lägre skattesatsen om sex procent.

text: Tillämpningsinformation (dnr

text: 131 545041-05/111

text: Vid kontroll bör åtgärder, som föranleds av nämnda styrsignal, vara framåtsyftande. Beslut på initiativ av Skatteverket ska därför, i normalfallet, inte avse omsättning under redovisningsperioder före 2006-01-01.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 386586-05/111

status: gällande

title: Förmån av fri husbil vid enstaka tillfälle

text: 1 Sammanfattning

text: Privat nyttjande av husbil som är lätt lastbil beskattas enligt schablonreglerna för bilförmån. I sådant fall beskattas inte privatanvändning i ”ringa omfattning”. Vid bedömning om gränsen för ringa omfattning överskridits ska inte enbart själva körningen med husbilen beaktas, utan även övrig privat användning för fritidsändamål eller övernattning.

text: För husbil som är tung lastbil beskattas förmån av privat nyttjande till marknadsvärdet. I sådant fall beskattas all privat användning.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har uppkommit kring beskattning och värdering av förmån av privat användning av husbil mot bakgrund av fordonets användning både som transportmedel och som fritidsbostad. Hur ska, i de fall förmånen ska bedömas enligt schablonreglerna för bilförmån, regeln om skattefrihet vid ”ringa omfattning” tillämpas för husbil?

text: En annan fråga är hur förmån av privat nyttjande vid enstaka tillfällen ska värderas när husbilen är registrerad som tung lastbil.

text: De frågeställningar som tas upp i skrivelsen är avgränsade enligt ovan och omfattar således inte hur beskattning ska ske när förmånen grundar sig på faktisk användning eller dispositionsrätt till husbil under längre period.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Allmänt

text: Förmån av att för privat bruk använda arbetsgivarens fordon är skattpliktig enligt

text: 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: Skattepliktig förmån av fri husbil kan uppkomma så snart någon anställd, eller en delägare i ett bolag, har nyttjat bilen för privat bruk eller i vart fall haft dispositionsrätt till den under viss period.

text: 3.2 Husbil som är lätt lastbil

text: Bilförmån i form av personbilar, lätta lastbilar och liknande som utnyttjas för personbefordran värderas schablonmässigt enligt reglerna i 61 kap. 5-11 och 18-19 b §§ IL. Till denna kategori räknas även husbilar som är lätta lastbilar. Husbil registreras som lätt lastbil om den har en totalvikt på högst 3,5 ton, se lag (

text: ) om vägtrafikdefinitioner. Skatteplikt för bilförmån uppkommer enligt

text: 61 kap. 11 §

text: IL inte för den som använt förmånsbil i endast ”ringa omfattning”. Med ringa omfattning avses ett fåtal tillfällen per år och en sammanlagd körsträcka på högst 100 mil (

text: prop. 1993/94:90 s. 94

text: ). För skattefrihet krävs att båda förutsättningarna är uppfyllda. Skatteverket har i sina allmänna råd angivit att med ett fåtal tillfällen bör avses högst tio, se Skatteverkets meddelande SKV M 2004:29 punkt 2.2. Det har inte funnits något förtydligande om vad som gäller för husbil.

text: Förmånsvärde för bilförmån beräknas med utgångspunkt i ett fullt värde för varje påbörjad kalendermånad. I de fall förmånshavaren har haft bilförmån endast under en kortare tidsperiod, som exempelvis under semestertid eller motsvarande ledighet, bör förmånsvärdet justeras uppåt vid taxeringen. Förmånsvärdet bör i sådant fall beräknas till belopp som motsvarar den inbesparing som gjorts jämfört med om bilen i stället hyrts under denna period, se SKV M 2004:29 punkt 4.7. Motsvarande justering av arbetsgivaravgifterna görs endast enligt beslut av Skatteverket efter begäran av arbetsgivaren, se

text: 9 kap. 2 § 2 st. skattebetalningslagen (1997:483)

text: 3.3 Husbil som är tung lastbil

text: Husbil registreras som tung lastbil om den har en totalvikt över 3,5 ton. För att få köra tung lastbil krävs C-körkort.

text: Privat användning av sådant fordon värderas enligt allmänna värderingsregler i varje enskilt fall. I sådant fall gäller värdering till marknadsvärdet enligt

text: 61 kap. 2 §

text: IL, dvs. värdering till det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala på orten om han själv skaffat sig motsvarande varor, tjänster eller förmåner. I dessa fall finns ingen regel om skattefrihet vid användning i ringa omfattning.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Husbil som är lätt lastbil

text: Vid bedömning om en husbil använts endast i ringa omfattning och vid ett fåtal tillfällen av en anställd ska enligt Skatteverkets uppfattning även beaktas dagar när husbilen inte körts, men ändå använts för privat bruk för övernattning eller annat fritidsändamål. Vid sådan bedömning bör varje påbörjat dygn ses som ett ”tillfälle”.

text: Exempel 1

text: En anställd tillåts utnyttja arbetsgivarens husbil under två veckor på semestern. Bilen körs den 1 juli 30 mil till en campingplats och används där som fritidsbostad tills den körs tillbaka samma sträcka den 14 juli. Bilen har således körts vid två tillfällen sammanlagt 60 mil, vilket i sig inte föranleder skatteplikt. Vid bedömning om husbilen nyttjats i ”ringa omfattning” ska dock även användandet som fritidsbostad medräknas, vilket i detta fall skett tolv dagar utöver resdagarna. Husbilen anses således använd för privat bruk vid totalt fjorton tillfällen och gränsen för ringa omfattning (tio tillfällen) har överskridits och en skattpliktig förmån föreligger.

text: Vid beräkning av underlag för skatteavdrag och arbetsgivaravgifter ska, såvida inte beslut om justering föreligger, arbetsgivaren använda det schablonmässiga värdet för bilförmånen för hel månad. Vid taxeringen ska värdet bestämmas till vad det hade kostat den anställde att själva hyra en motsvarande husbil samma tidsperiod, dvs. de två veckorna i juli.

text: 4.2 Husbil som är tung lastbil

text: För husbil som är registrerad som tung lastbil gäller att förmånen värderas till marknadsvärdet både vid arbetsgivarens redovisning och vid taxeringen av den anställde. Någon motsvarande undantagsregel om skattefrihet vid privat användning i ringa omfattning finns inte i detta fall vilket innebär att även privat nyttjande vid enstaka tillfälle beskattas.

text: Exempel 2

text: Ett företag äger en husbil som är tung lastbil. En anställd får en helg disponera husbilen för privat bruk. Den körs sammanlagt 40 mil på tre dagar. Detta är tillräckligt för att föranleda beskattning av förmånen.

text: Förmånsvärdet beräknas till vad det hade kostat den anställde att själv hyra en motsvarande husbil samma tidsperiod. Samma värde används vid beräkning av underlag för arbetsgivaravgifter och skatteavdrag, vid redovisning i kontrolluppgift och vid taxeringen av den anställde.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 387191-05/111

title: Avdrag för betald utländsk skatt i tjänst och kapital

text: Nytt: 2019-10-17

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Avdrag för utländsk skatt i inkomstslagen tjänst, näringsverksamhet och kapital, dnr

text: 202 104341-19/111

text: Nytt: 2018-08-22

text: Observera att avdrag för övriga utgifter sedan den 1 januari 2007 endast medges för den del av kostnaden som överstiger 5 000 kr (SFS 2006:1344).

text: Beloppsgränsen för avdrag för kostnader för resor till och från arbetet höjdes till 8 000 kr den 1 januari 2007 (SFS 2006:1344), till 9 000 kr den 1 januari 2009 (SFS 2008:1322), till 10 000 kr den 1 januari 2012 (

text: ) och till 11 000 kr den 1 januari 2017 (SFS 2016:1055).

text: 1 Sammanfattning

text: I inkomstslaget tjänst medges avdrag för betald utländsk skatt enligt vad som gäller för övriga utgifter, dvs. med belopp som sammanlagt överstiger 1000 kronor. Pensionsgrundande inkomst, PGI, påverkas inte.

text: I inkomstslaget kapital medges avdrag för betald utländsk skatt med fullt belopp såsom en utgift för att förvärva och bibehålla inkomster. Utländsk skatt som avser en avyttrad tillgång ska därför inte dras av i kapitalvinstberäkningen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit om hur avdrag för utländsk skatt

text: ska beaktas i inkomstslagen tjänst och kapital.

text: I tjänst aktualiseras frågan om avdrag ska ske med

text: eller utan beloppsmässig begränsning. Fråga har också ställts om eventuell påverkan på PGI.

text: Vad gäller kapital har frågan väckts om avdrag vid kapitalvinstberäkningen eller om avdrag, i avsaknad av särskilda bestämmelser, medges enligt allmänna regler om utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 16 kap. 18 och 19 § §

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, medges avdrag för betald utländskskatt som avser inkomster som tas upp som intäkt i näringsverksamhet i Sverige. Enligt hänvisningar i

text: 12 kap. 1 § tredje stycket

text: och

text: 42 kap. 2 §

text: IL är bestämmelserna tillämpliga också i inkomstslagen tjänst och kapital.

text: I

text: 12 kap. 2 §

text: IL återfinns beloppsgränser för avdrag i tjänst. Avdrag medges i vissa angivna fall utan någon beloppsmässig begränsning, i vissa angivna fall med belopp till den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger 7000 kronor och i övriga fall till den del kostnaderna sammanlagt överstiger 1000kronor.

text: Enligt

text: 2 kap. 21 § lagen (1998:674)

text: om inkomstgrundande ålderspension ska vid beräkning av en försäkrads pensionsgrundande inkomster av anställning avdrag göras för kostnader som denne har haft i arbetet.

text: Med omkostnadsbelopp (inkomstslaget kapital) avses enligt

text: 44 kap. 14 §

text: IL, om inte annat föreskrivs, utgifter för anskaffning (anskaffningsutgifter) ökade med utgifter för förbättring (förbättringsutgifter).

text: Avdrag för ränta för en begränsat skattskyldig person har medgivits som omkostnad för förvärv av löpande avkastning i form av hyresinkomster från den privatbostadsfastighet som förvärvats i Sverige. Avdrag har medgivits enligt allmänna regler om avdrag för utgifter för intäkternas förvärvande och bibehållande då utgiften inte behandlas inom ramen för någon särskild regel om fastställande av kapitalinkomst (

text: RÅ 2004 ref.43

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Internationell dubbelbeskattning kan undanröjas genom avräkning av utländsk skatt eller genom avdrag förbetald utländsk skatt. I de flesta fall är avräkning fördelaktigare än avdrag. För den som exempelvis har underskott av kapital är emellertid möjligheten till avräkning begränsad eftersom ingen skatt betalas på kapitalinkomsten. I sådana fall är det fördelaktigare att få avdrag. Om avdrag medgivits och personen ansöker om avräkning reduceras det belopp med vilket avräkning kan ske med skatteeffekten av avdraget. Se vidare Handledning för internationell beskattning.

text: Avdrag för utländsk skatt i tjänst och kapital medges enligt vad som följer av bestämmelserna i respektive inkomstslag (12 kap. 1 § och 42 kap. 2 § IL). I förstahand medges avdrag efter yrkande. Avdrag medges dock alltid då det är till den skattskyldiges fördel. Någon närmare bestämmelse om hur avdraget ska beaktas i respektive inkomstslag saknas.

text: I tjänst medges avdrag enligt de regler som gäller för ”övriga utgifter” i

text: 12 kap. 2 §

text: IL eftersom utländskskatt inte tillhör någon av de andra uppräknade utgifterna. Avdrag medges därför med belopp som sammanlagt överstiger 1000 kronor. PGI påverkas inte av avdrag för utländsk skatt eftersom det inte är fråga om ”kostnader som denne haft i arbetet”. Eftersom ”övriga utgifter” automatiskt påverkar PGI beräkningen måste en manuell beslutsredovisning av PGI-avdraget göras.

text: I kapital bör paralleller kunna dras till vad som sägs i

text: RÅ 2004 ref. 43

text: . Avdrag för betald utländsk skatt medges därför, i avsaknad av särskilda bestämmelser, enligt allmänna regler om avdrag för utgifter för intäkternas förvärvande och bibehållande (42 kap. 1 och 2 §§). Utländsk skatt som avser en avyttrad tillgång ska således inte dras av i kapitalvinstberäkningen. Avdrag medges utan beloppsmässiga begränsningar.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 394746-04/113

title: Reglerna om självfaktura i mervärdesskattelagen

text: Denna skrivelse har ersatts av Skatteverkets ställningstagande 2007-06-12, 131 381208-07/111 .

text: 1 Sammanfattning

text: Av skrivelsen framgår hur reglerna om självfaktura i

text: 11 kap.

text: och

text: 4 §§

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML ska tolkas. Dessa regler är nya och trädde i kraft den 1 januari 2004.

text: Slutsatsen är att reglerna om självfaktura är möjliga att tillämpa i alla situationer då faktureringsskyldighet föreligger, dvs. både vid omsättning inom och utom landet. Dock föreligger vissa krav som måste vara uppfyllda när det är fråga om självfakturering vid omsättningar inom landet.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om hur reglerna i ML avseende självfaktura ska tolkas. De förutsättningar för självfaktura som anges i

text: 11 kap. 4 §

text: ML gäller endast vid omsättningar inom landet. Innebär detta att självfaktura inte kan användas vid omsättningar utom landet.

text: 3 Gällande rätt

text: Av

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: ML framgår bl.a. att varje näringsidkare ska säkerställa att faktura utfärdas av honom själv eller i hans namn och för hans räkning av köparen eller en tredje person för omsättning av varor eller tjänster som görs till en annan näringsidkare. Regeln i 11 kap. 1 § första stycket i ML motsvaras av första meningen i artikel 22.3 a i Rådets sjätte direktiv

text: (sjätte direktivet).

text: Enligt

text: 11 kap. 4 §

text: ML får faktura utfärdas av köparen för omsättningar inom landet om det

text: finns ett i förväg träffat avtal om detta mellan säljaren och köparen,

text: finns ett förfarande för säljarens godkännande av varje faktura, och

text: framgår av uppgift på fakturan att det är köparen som utfärdat den.

text: Regeln i

text: 11 kap. 4 §

text: ML motsvaras av

text: artikel 22.3 a

text: åttonde och nionde stycket i sjätte direktivet. Av åttonde stycket framgår bl.a. att det ska finnas ett i förväg träffat avtal mellan parterna om självfakturering samt att det finns ett förfarande för godkännande av varje faktura av säljaren. Vidare framgår av nionde stycket att medlemsstaterna får ha ett ytterligare krav vid omsättningar inom landet som innebär att det ska framgå av fakturan att den utfärdats i den skattskyldiges namn och för hans räkning, dvs. att det är fråga om självfakturering. Som framgår ovan har detta krav tagits med i den svenska lagstiftningen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Som framgår ovan återfinns regeln om möjligheten att tillämpa självfakturering i

text: 11 kap. 1 § första stycket

text: ML och att detta stycke i sin helhet är EG-konformt. Regeln begränsar inte tillämpningen till att avse endast vissa omsättningar. Enligt Skatteverkets uppfattning är det således möjligt att tillämpa självfakturering vid både omsättningar inom och utom landet.

text: Skatteverket kan vidare konstatera att den svenska lagstiftningen genom

text: 11 kap. 4 §

text: ML inte i sin helhet stämmer överens med sjätte direktivet. De obligatoriska kraven avseende självfaktura återfinns i

text: artikel 22.3 a

text: åttonde stycket i direktivet. Dessa krav ska vara generella och gälla vid samtliga omsättningar då självfakturering tillämpas. Enligt den svenska lagstiftningen gäller dock endast dessa krav vid omsättningar inom landet. Detta innebär att den svenska regleringen i 11 kap. 4 § p. 1-2 ML inte gäller vid omsättning utom landet. Skatteverket kan inte heller tillämpa direktivets regler, s.k. direkt effekt, då den svenska lagstiftningen är mer gynnsam för företagen vid omsättning utom landet. Således kan Skatteverket inte kräva att förutsättningarna som återfinns i 11 kap. 4 § p. 1-2 ML ska gälla vid andra omsättningar än de som skett inom landet enligt

text: 5 kap.

text: ML.

text: Den sista förutsättningen som återfinns i 11 kap. 4 § p. 3 ML gäller också endast vid omsättningar inom landet. I detta fallet är det dock överensstämmelse med

text: artikel 22.3 a

text: nionde stycket i sjätte direktivet eftersom denna förutsättning enligt direktivet endast får gälla vid omsättningar på medlemslandets territorium.

text: Skatteverket har uppmärksammat Finansdepartementet på den bristande överensstämmelsen mellan den svenska regleringen och sjätte direktivet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 4038-04/1152

title: Mervärdesskatt på avgift för karantänsveterinärer

text: Nytt: 2013-07-01

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Myndigheter och begreppet ekonomisk verksamhet, mervärdesskatt, dnr

text: 131 415747-13/111

text: 1 Bakgrund och frågeställning

text: Jordbruksverket har ställt en fråga om den mervärdesskattemässiga behandlingen av Jordbruksverkets tillhandahållande av tjänster som utförs av karantänsveterinärer.

text: I skrivelsen anges att karantänsveterinärerna är anställda av Jordbruksverket som betalar lön och sociala avgifter samt alla andra lönebikostnader för denna anställning. Jordbruksverket tar ut avgiften för karantänsveterinärens arbete av karantäns-anstaltens innehavare. Riksskatteverkets tidigare bedömning i skrivelse från 1999-12-27 (dnr

text: ) grundar sig på att det är veterinären själv som omsätter tjänsten.

text: Karantänsveterinärens arbete innefattar bl.a. att besiktiga djuren i samband med ankomsten. Besiktningsresultaten förs in i en karantänsjournal. Karantänsveterinären ska ha tillgång till införseltillstånd och veterinärintyg samt äger rätt att ta del av andra handlingar för kontroller. Vidare ska karantänsveterinären utföra den provtagning som föreskrivs i införseltillstånd eller föreskrifter. Karantänsveterinären ska också löpande kontrollera och journalföra hälsoläget bland djuren. Karantänsveterinären utfärdar ett slutbesiktningsintyg som används av Jordbruksverket för bedömning av om karantänen kan upphävas.

text: Mervärdesskattelagens

text: bestämmelser

text: Statens, ett statligt affärsverks eller en kommuns omsättning av varor eller tjänster mot ersättning utgör enligt

text: 4 kap. 6 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, yrkesmässig verksamhet oavsett om den bedrivs i vinstsyfte eller inte. En sådan omsättning utgör dock inte yrkesmässig verksamhet om den ingår som ett led i myndighetsutövning enligt

text: 4 kap. 7 § första stycket 1

text: ML.

text: Av förarbetena till bestämmelserna (

text: prop. 1993/94:99 s. 171

text: ) framgår att med myndighetsutövning förstås i enlighet med vad som gäller i andra sammanhang beslut eller åtgärder som ytterst är uttryck för samhällets maktbefogenheter och som kommer till stånd och får rättsverkningar för eller emot den enskilde i kraft av offentligrättsliga regler och inte på grund av avtal eller i övrigt regler av privaträttslig natur. Vidare framgår att uttrycket ”som ett led i myndighetsutövning” valts för att tillhandhållandet inte i sig behöver utgöra myndighetsutövning. Avsikten har varit att bestämmelsen ska kunna tillämpas bl.a. om en myndighet tillhandahåller handlingar som har samband med ett beslut som innebär myndighetsutövning.

text: 3 Skatteverkets bedömning

text: Bestämmelserna om karantänsbehandling återfinns främst i förordning (

text: ) om införsel av levande djur. Av

text: 14 §

text: i förordningen framgår att om Jordbruksverket beslutar om karantänsbehandling ska behandlingen ske i karantänsanstalt som är godkänd av Jordbruksverket och som står under tillsyn av en av verket förordnad officiell veterinär.

text: Av 15 § i ovan nämnd förordning framgår bl.a. att den officiella veterinären ska pröva om det finns hinder mot att ett djur förs in i karantänsanstalten med hänsyn till risken för överföring av smitta. Framkommer tecken på smitta beslutar Jordbruksverket vad som ska ske med djuret och övriga djur i karantänsanstalten. Med stöd av bemyndigande i förordningen kan Jordbruksverket meddela närmare föreskrifter. Av

text: 16 § i nämnda förordning

text: framgår vidare att Jordbruksverket med stöd av förordningen (

text: ) om avgifter vid veterinär yrkesutövning meddelar föreskrifter om ersättning för besiktning eller annan förrättning som utförs enligt förordningen eller föreskrifter som meddelats med stöd av förordningen.

text: Karantänsbehandling av djur i karantänsanstalt grundar sig således på en offentligrättslig reglering. En karantänsanstalt ska enligt bestämmelser i ovan nämnd förordning stå under tillsyn av en av Jordbruksverket förordnad officiell veterinär (karantänsveterinär). De veterinärer som sköter tillsynen av karantänsanstalter är avlönade av Jordbruksverket och det är sedan verket som tar ut avgiften för veterinärens arbete. Karantänsveterinären ska bl.a. besiktiga djuren och utföra de provtagningar som följer av föreskrifter. Det som framkommer vid karantänsveterinärens arbete utgör också underlag för de beslut som Jordbruksverket fattar angående karantänen. Jordbruksverkets tillhandahållande av de tjänster som utförs av karantänsveterinären får till följd av ovanstående anses ingå som ett led i myndighetsutövning. Tillhandahållandet är således enligt Skatteverkets uppfattning inte hänförligt till en av Jordbruksverket bedriven yrkesmässig verksamhet som medför skattskyldighet enligt ML. Jordbruksverket ska därför inte ta ut mervärdesskatt på avgifterna.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 405300-04/113

nyckelord:
Skattebetalning & borgenärsarbete
Skattetillägg & andra sanktionsavgifter

title: Förfallodag för skattetillägg vid företrädaransvar

text: Skatteverket finner att företrädares betalningsskyldighet för skattetillägg skall knytas till den förfallodag som infaller närmast efter det att 30 dagar har gått från dagen för beslut om debitering av skattetillägg.

text: 1. Fråga

text: Fråga har väckts till vilken tidpunkt företrädare för juridisk persons betalningsskyldighet för skattetillägg skall knytas. Detta med anledning av ändringarna i

text: 12 kap. 6 § skattebetalningslagen (1997:483)

text: , SBL, som trädde i kraft den 1 januari 2004.

text: 2. Förfallodag enligt

text: skattebetalningslagen

text: Genom ändringarna i

text: 12 kap. 6 §

text: SBL som trädde i kraft den 1 januari 2004 infördes en uttrycklig bestämmelse om till vilken tidpunkt företrädar-ansvaret är knutet (se

text: prop. 2002/03:128 s. 27

text: f). I

text: 12 kap. 6 § andra stycket

text: SBL stadgas således numera att betalningsskyldighet är, om inte annat följer av tredje stycket, knuten till den tidpunkt vid vilken skatten ursprungligen skulle ha betalats enligt vad som anges i 10 och 16 kap. Av tredje stycket samma lagrum följer bl.a. att beträffande slutlig skatt tillämpas den förfallodag som gäller för det grundläggande beslutet om slutlig skatt enligt 16 kap.

text: 3. Förfallodag för skattetillägg

text: Varken i

text: skattebetalningslagen

text: eller i propositionerna till lagen (

text: prop. 1996/97:100

text: och

text: prop. 2002/03:128

text: ) berörs uttryckligen till vilken tidpunkt företrädaransvaret är knutet när fråga är om skattetillägg.

text: Enligt

text: 12 kap. 6 §

text: SBL är, som nämnts, betalningsskyldigheten knuten till den tidpunkt vid vilken skatten ursprungligen skulle ha betalats och av

text: 1 kap. 4 §

text: SBL följer att vad som sägs i lagen om skatt även gäller skattetillägg. I betänkandet Företrädaransvar (

text: SOU 2002:8 s. 129

text: ) uttalas utan närmare motivering att om skattemyndigheten fattat beslut om påförande av skattetillägg blir prövningen av förutsättningarna för betalningsskyldighet för skattetillägget beroende av vilken förfallodag som är aktuell för den skatt som tillägget grundar sig på.

text: Av

text: 16 kap. 6 § andra stycket

text: SBL följer dock att skatt som har bestämts genom omprövningsbeslut eller beslut om debiteringsåtgärd enligt 11 kap. 20 § skall ha betalats senast den förfallodag som infaller närmast efter det att 30 dagar har gått från beslutsdagen, och att detsamma gäller beslut om debitering av skattetillägg.

text: 4. Skatteverkets uppfattning

text: Med hänsyn till att

text: 12 kap. 6 §

text: SBL beträffande förfallodagar hänvisar till 10 och 16 kap. finner Skatteverket att företrädares betalningsskyldighet för skattetillägg skall knytas till den förfallodag som uttryckligen stadgas i

text: 16 kap. 6 § andra stycket

text: SBL, dvs. den förfallodag som infaller närmast efter det att 30 dagar har gått från dagen för beslut om debitering av skattetillägg.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 407673-04/1152

title: Innehåll på faktura vid kassarabatter

text: Nytt: 2023-06-02

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: Med anledning av inkommen fråga rörande

text: mervärdesskattelagens

text: krav på kreditfaktura vid kassarabatter meddelar Skatteverket följande.

text: 1 Bakgrund och frågeställning

text: En stor fråga för våra klienter är kravet i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, på kreditfaktura vid kassarabatter. Flera företag anser att krav på kreditnota för att korrigera mervärdesskatten på sikt kommer att medföra att kassarabatten helt tas bort. Detta pga. att det är förenat med stora kostnader att ställa ut ytterligare en faktura.

text: En lösning som borde kunna tillgodose ML:s krav är att tillföra särskild information på ursprungsfakturan i stället för utställande av en separat kreditnota.

text: Anser Skatteverket att en sådan lösning kan tillämpas i Sverige eller måste en separat kreditnota utfärdas vid utbetalning av kassarabatt?

text: 2 Gällande rätt

text: Av

text: 11 kap. 10 §

text: ML framgår följande regler om kreditnota. Av första stycket framgår att om säljaren lämnar sådan nedsättning av priset som avses i 7 kap. 6 § första stycket 1 och 3 ML och förutsättningarna i 7 kap. 6 § andra stycket inte föreligger, ska han utfärda en handling eller ett meddelande med en särskild och otvetydig ändring av och hänvisning till den ursprungliga fakturan (kreditnotan). Detta gäller även vid sådan nedsättning av priset som avses i 7 kap. 6 § första stycket 2 om nedsättningen inte framgår av tidigare upprättad faktura. Av andra stycket framgår att en kreditnota ska likställas med en faktura om den innehåller uppgift om

text: 1. skatten enligt fakturan och ändringen av skatten, samt

text: 2. i förekommande fall en sådan uppgift om att köparen är skyldig att betala mervärdesskatt.

text: Enligt tredje stycket ska säljaren även i fall av kundkreditering av annat slag än som avses i första stycket utfärda en kreditnota.

text: Denna paragraf får anses överensstämma med artikel 22.3 a i sjätte direktivet (

text: ) till den del regleringen i denna artikel avser ändringsdokument.

text: Av

text: 7 kap. 6 § första stycket 1

text: ML framgår att i beskattningsunderlaget ska inte ingå belopp varmed priset i enlighet med vad som avtalats sätts ned på grund av betalning före förfallodagen, sk. kassarabatter.

text: 3 Skatteverkets bedömning

text: Skatteverket är införstådd med att det kan förekomma problem med krav på kreditnota i situationer då kassarabatt lämnas. När en sådan rabatt lämnas uppgår den mervärdesskatt som hänför sig till rabatten normalt sett till mycket ringa belopp. Med anledning av detta har Skatteverket gjort följande bedömning.

text: Om kassarabatt lämnas som är beroende av priset ska kreditnota ställas ut enligt

text: 11 kap. 10 §

text: ML. För det fall säljaren på sin faktura anger samtliga förutsättningar för kassarabatten och uppgift om nedsättningen av mervärdesskatten samt beskattningsunderlaget vid betalning inom föreskriven tid bör denna faktura kompletterad med betalningshandling kunna anses vara tillräcklig för redovisning av mervärdesskatten efter kassarabatten. Detta innebär enligt Skatteverket att en separat kreditnota inte behöver ställas ut vid kassarabatt om följande tre kriterier är uppfyllda

text: - den tid inom vilken kassarabatten medges anges på fakturan,

text: - om kassarabatten utnyttjas anges på fakturan uppgift om ändringen av beskattningsunderlaget och mervärdesskatten samt

text: - kopia av betalningshandling som visar att betalning skett inom föreskriven tid kompletterar fakturan.

text: Som exempel på detta kan anges att ett företag ställer ut en faktura på 800 kronor samt 25 % mervärdesskatt, dvs. 200 kronor. Samtliga uppgifter avseende fakturans innehåll finns på underlaget. Dessutom anger företag att kassarabatt om 3 % kan erhållas om betalning sker inom viss tid. Om företaget även anger följande ”vid utnyttjad kassarabatt ska beskattningsunderlaget sänkas med 24 kronor samt mervärdesskatten om 25 % med 6 kronor” bör fakturan vara tillräcklig för att nedsättningen ska kunna göras utan en separat kreditnota. Detta under förutsättning att betalningshandling som visar att kassarabatten utnyttjats kompletterar fakturan.

text: Skatteverket anser således att om ovan nämnda tre förutsättningar uppfylls föreligger en faktura som uppfyller kraven för att redovisa mervärdesskatten efter medgiven kassarabatt utan att en separat kreditnota behöver ställas ut. För det fall samtliga dessa uppgifter inte uppfylls anser Skatteverket att en separat kreditnota även fortsättningsvis måste ställas ut i samband med utnyttjad kassarabatt.

text: För köparen föreligger endast avdragsrätt för mervärdesskatten minskad med nedsättningen vid utnyttjad kassarabatt. Således måste även köparen korrigera den ingående skatten vid utnyttjad kassarabatt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 407683-04/1152

title: Fråga rörande faktureringsreglerna

text: Nytt: 2005-09-30

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och får anses ersatt av ställningstagandet Hänvisning till ursprunglig faktura i kreditnota, dnr

text: 131 505964-05/111

text: Med anledning av inkommet brev daterat 27 maj 2004 rörande mervärdesskatt meddelar Skatteverket följande synpunkter.

text: Frågeställning

text: A säljer punktskattepliktig olja till B. Enligt avtal mellan A och B ska A stå för betalningen av punktskatten. Detta löses på följande sätt.

text: A levererar en punktskattepliktig vara (olja) till köpare B, som i sin tur levererar till C, som är godkänd som skattebefriad förbrukare enligt lagen (

text: ) om skatt på energi. Vid leveransen mellan A och B inträder skattskyldighet för punktskatt. Vid leveransen mellan B och C inträder däremot inte sådan skattskyldighet för punktskatt, eftersom C är godkänd som skattebefriad förbrukare. Vid både leveransen mellan A och B, och mellan B och C ska mervärdesskatt tas ut. Faktura från A till B innehåller både punktskatt och mervärdesskatt. B skickar underlag för kreditering av punktskatten för den del som är hänförlig till den volym som han säljer vidare utan punktskatt till C. A skickar på grundval härav en kreditnota till B, inkl. punktskatt och mervärdesskatt. A gör då ingen hänvisning till den ursprungliga fakturan, eftersom det är praktiskt omöjligt för A att få fram den korrekta ursprungsfakturan. A utfärdar en ny faktura på den aktuella volymen (inkl. mervärdesskatt men exkl. punktskatt).

text: Syftet med denna hantering är således att det är A, och inte B, som ska stå för kostnaden avseende punktskatten.

text: Exempel:

text: A levererar 5 000 liter olja till B under mars 2004. Faktura (inkl. punktskatt och mervärdesskatt) skickas till B i samband med leveransen. B säljer 1000 liter under mars 2004 till skattebefriade förbrukare. B skickar underlag för kreditering av punktskatten till A. A utfärdar kreditnota för mars 2004 på 1 000 liter (inkl. punktskatt och mervärdesskatt). A utfärdar därefter en ny faktura för mars 2004 på 1 000 liter (inkl. mervärdesskatt, men exkl. punktskatt).

text: B säljer under april 2004 3 500 liter till skattebefriade kunder. A utfärdar kreditnota för april 2004 på 3 500 liter (inkl. punktskatt och mervärdesskatt). A utfärdar därefter en ny faktura för april 2004 på 3 500 liter (inkl. mervärdesskatt, men exkl. punktskatt). Kvar hos B av den beskattade oljan är i april 2004 500 liter.

text: A levererar i maj 2004 5 000 liter till B. Faktura (inkl. punktskatt och mervärdesskatt) skickas till B i samband med leveransen. B säljer i maj 4 500 liter till skattebefriade förbrukare. A utfärdar kreditnota för maj 2004 på 4 500 liter (inkl. punktskatt och mervärdesskatt). A utfärdar därefter en ny faktura för mars 2004 på 4 500 liter (inkl. mervärdesskatt, men exkl. punktskatt). B har då 500 liter + 5 000 liter – 4 500 liter kvar i sin cistern, dvs. 1 000 liter.

text: Mot bakgrund härav undrar vi om det även vid A:s omfakturering räcker att hänvisa till under berörd period utställda fakturor, eftersom A inte har någon praktisk möjlighet att få fram de specifika ursprungsfakturorna, och därmed inte ursprungsbelopp (inkl. mervärdesskatt), som är hänförlig till de leveranser som B krediteras?

text: Gällande rätt

text: I

text: 11 kap. 10 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML finns regler om kreditnota. Av första stycket framgår att om säljaren lämnar sådan nedsättning av priset som avses i 7 kap. 6 § första stycket 1 och 3 ML och förutsättningarna i 7 kap. 6 § andra stycket inte föreligger, ska han utfärda en handling eller ett meddelande med en särskild och otvetydig ändring av och hänvisning till den ursprungliga fakturan (kreditnotan). Detta gäller även vid sådan nedsättning av priset som avses i 7 kap. 6 § första stycket 2 om nedsättningen inte framgår av tidigare upprättad faktura. Av andra stycket framgår att en kreditnota ska likställas med en faktura om

text: Denna paragraf får anses överensstämma med artikel 22.3 a i sjätte direktivet till den del regleringen i detta direktiv avser ändringsdokument.

text: Skatteverkets bedömning

text: I Skatteverkets skrivelse 2004-04-02, dnr 130-255556-04/113, fråga 4 sista stycket har denna fråga tagits upp. Där anges följande. För rabatter och dylikt som utges i efterhand, exempelvis årsrabatter, och som baseras på under en viss tidsperiod gjorda inköp ska i normalfallet kreditnotan innehålla hänvisning till ursprungsfakturorna. Endast där det är fråga om ett mycket stort antal ursprungsfakturor och där det skulle vara förenat med onormalt stora kostnader för att ta fram erforderliga uppgifter kan det enligt Skatteverkets uppfattning vara tillräckligt med att kreditnotan endast hänvisar till under berörd period utställda fakturor.

text: Av

text: Prop. 2003/04:26

text: sidan 83 framgår att flera remissinstanser har tagit upp liknande problem som framkommer av denna frågeställning. Trots detta har lagstiftaren ansett att kravet avseende hänvisning till ursprungsfaktura ska vara generellt.

text: Skatteverket har därför inte för avsikt att ändra tidigare redovisad bedömning. Endast för det fall att en kreditnota är hänförlig till ett stort antal ursprungsfakturor kan det anses vara tillräckligt med en hänvisning till under berörd period utställda fakturor. För det fall kreditnotan endast avser några ursprungsfakturor anser Skatteverket att en hänvisning ska ske till dessa fakturor för att kreditnotan ska uppfylla de krav som uppställs i

text: 11 kap. 10 §

text: ML.

text: Denna fråga får anses avse oljebranschen generellt. Skatteverket har inte för avsikt att göra en annan bedömning för denna bransch än vad som gäller för övriga branscher avseende hänvisning till ursprungsfaktura på kreditnota. För det fall att ett enskilt företag begär en särskild bedömning hänvisar Skatteverket till det skattekontor som handlägger företaget.

text: Detta svar utgår från ett mervärdesskatterättsligt perspektiv. För eventuella frågeställningar rörande punktskatt hänvisas till särskilda skattekontoret i Ludvika.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 4134-04/1152

title: Mervärdesskatt på varor och tjänster i samband med begravning

text: Nyhet 2016-01-20:

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagande dnr

text: 131 26976-16/111

text: 1 Bakgrund och frågeställning

text: Regeringsrätten meddelade dom den 10 december 2003 (mål nr 1985-2003) angående huruvida tillhandahållande av begravningstjänst ska ses som ett tillhandahållande eller delas upp på flera tillhandahållanden av separata varor och tjänster. Ni har i en skrivelse till Skatteverkets huvudkontor efterfrågat verkets synpunkter på nedanstående frågeställningar.

text: 1. Ska de olika tjänsterna betraktas som separata omsättningar?

text: 2. Innebär det också att momssatserna skall vara differentierade?

text: 2 Regeringsrättens avgörande

text: I Regeringsrättens dom bedöms en begravningsbyrås åtagande som består av försäljning av gravsten, transport av avlidna, införande av annons i tidning, tillhandahållande av solist i kyrkan, tillhandahållande av blomsterkransar och upprättande av bouppteckning. Frågan som var uppe till prövning i domstolen är huruvida detta skall anses utgöra en enda tjänst eller om ett eller flera av dem ska behandlas som ett separat åtagande och i mervärdesskattehänseende bedömas för sig.

text: Regeringsrätten kom fram till att det som tillhandahålls utgör flera olika var för sig klart urskiljbara delar i prestationen och kunden kan välja att låta begravningsbyrån, eller någon annan, att tillhandahålla en eller flera eller inte någon av dessa delar. De kan därför inte anses utgöra underordnade led som är nödvändiga för att tillhandahålla en enda av kunden efterfrågad huvudsaklig tjänst. Tjänster och varor som tillhandahålls ska således inte anses utgöra medel att på bästa sätt åtnjuta en egentlig huvudsaklig tjänst som tillhandahålls. Begravningsbyråns tillhandahållande av varor och tjänster ska därför inte ses som omsättning av en enda tjänst utan som separata omsättningar av varor och tjänster.

text: Regeringsrätten instämmer i Skatterättsnämndens bedömning att det saknar betydelse för bedömningen om tilläggstjänsterna upphandlas från en utomstående leverantör eller skapas inom organisationens egen verksamhet. Inte heller ska begravningsbyrån ses som en förmedlare av dessa varor eller tjänster, eftersom det är byrån som är part i förhållande till de leverantörer som tillhandahåller varorna och tjänsterna. Det saknar betydelse för bedömningen hur begravningsbyrån bokför sina förvärv av tjänster.

text: 3 Skatteverkets bedömning

text: Eftersom Regeringsrätten kommer fram till att tillhandahållandena ska ses som separata omsättningar av de olika varorna och tjänsterna ska mervärdesskattesatsen bedömas för varje tillhandahållande för sig. Detta gäller även om flera av de separata varorna och tjänsterna omsätts till samma dödsbo. Till exempel så blir det

text: 25 % mervärdesskatt på

text: • försäljning av gravsten

text: • tillhandahållande av blomsterkransar

text: • upprättande av bouppteckning

text: • införande av annons i lokaltidning

text: 6 % mervärdesskatt på

text: • transport av avlidna

text: När det gäller tillhandahållande av solist i kyrkan har Regeringsrätten i tidigare mål (

text: RÅ 2002 ref 9

text: ) fastställt att utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk är undantaget från mervärdesskatt (

text: 3 kap. 11 §

text: ML) endast när det är den utövande konstnären själv eller dennes bolag som omsätter tjänsten. Tillhandahålls ett sådant framförande där enbart anställda eller underleverantörer medverkar är undantaget därför inte tillämpligt. Omsättningen mellan begravningsbyrån och dödsboet blir då skattepliktigt och skattesatsen är 25 %.

text: På samma sätt ska varje tillhandahållande av varor och tjänster bedömas för sig vid tillämpning av bestämmelserna om omsättningsland i

text: 5 kap.

text: ML.

text: 4 Utlägg

text: Synen på utlägg förändras inte av domen. Enligt förutsättningarna i ärendet var begravningsbyrån avtalspart i förhållande till de leverantörer som tillhandahåller varor och tjänster. Utlägg som säljare gör för kunds räkning ska inte ingå i beskattningsunderlaget av säljarens omsättning. Med utlägg i ML:s mening torde i allmänhet avses sådana utgifter som en säljare bestrider för köparens räkning, men som ligger utanför säljarens egna kostnadselement för tillhandahållandet i fråga. De civilrättsliga reglerna kan här vara vägledande, d.v.s. vem som slutligen bör ses som betalningsskyldig gentemot tredje man för utgiften i fråga. En förutsättning för att man ska kunna betrakta en debitering som säljaren gör som ett utlägg är vidare att debiteringen motsvarar säljarens självkostnad utan vinstpålägg. Utlägget bör i bokföringen behandlas som utlägg för köparen och inte som säljarens egen kostnad.

text: Följande gäller särskilt beträffande utlägg för begravningsbyråer. Vad som ska utgöra byråns utlägg för dödsboets räkning är de varor och tjänster som församling m.fl. genom särskild lagstiftning är skyldiga att tillhandahålla. Genom denna lagstiftning kan ett rättsförhållande sägas råda mellan huvudman för begravningsplats m.m. och dödsboet. Till utlägg bör för en begravningsbyrå hänföras utgifter till församling för förvärv av gravplats, förlängning av gravrätt, upplåtelse av bårhus, kremation, bisättning, gravöppning, gravsättning samt återställande av grav därefter. Som utlägg bör även anses erlagda avgifter till allmän domstol i samband med bouppteckningen.

text: Hanteringen av sång- och/eller musikframträdanden när begravningsbyrån uppträder som dödsboets ombud behandlas som utlägg om villkoren för detta är uppfyllda. Det innebär att dödsboet är avtalspart och har betalningsansvaret gentemot artisten. Ursprungsfakturan ska också vara utställd på dödsboet. För det fall det är fråga om ett anställningsförhållande föreligger detta mellan artisten och dödsboet.

text: Denna skrivelse ersätter Riksskatteverkets skrivelser från 2001-10-29 (dnr

text: ) och 2002-01-11 (dnr