identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 328960-08/111

nyckelord:
Bokföring & redovisning
Inkomstskatt

title: Förenklat årsbokslut och särskilt avdrag för avyttrade inventarier

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverkets bedömning är att enskilda näringsidkare som upprättar förenklat årsbokslut enligt

text: 6 kap. 10 § bokföringslagen

text: har möjlighet att göra det särskilda avdraget för avyttrade inventarier enligt

text: 18 kap. 15 § inkomstskattelagen

text: , även om den intäkt som uppkommer med anledning av avyttringen tas upp till beskattning först efterföljande år.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: En enskild näringsidkare som upprättar förenklat årsbokslut har i slutet av året avyttrat en inventarie, men fakturering har skett först efterföljande år. Fråga är om företaget vid beskattningen har rätt till det särskilda avdraget för avyttrade inventarier i

text: 18 kap. 15 § inkomstskattelagen

text: (IL).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Redovisningen

text: Fysiska personer som upprättar ett förenklat årsbokslut enligt

text: 6 kap. 10 § bokföringslagen

text: ska tillämpa Bokföringsnämndens Vägledning med

text: BFNAR 2006:1

text: Enskilda näringsidkare som upprättar förenklat årsbokslut.

text: Vad som ska tas upp i balansräkningen behandlas i kapitel 6 i

text: BFNAR 2006:1

text: . Av kapitlet framgår att upplupna intäkter inte ska redovisas med undantag för vissa ränteinkomster.

text: Punkt 6.37 och 6.38 behandlar avskrivningar, avyttringar och utrangeringar av maskiner och inventarier. Av punkt 6.37 framgår att försäljningsinkomsten ska minska det bokförda värdet vid avyttring av maskiner och inventarier. I punkt 6.38 anges att maskiner och inventarier ska värderas kollektivt. De ska värderas till det värde de har vid beskattningen. Värdet får inte överstiga bokfört värde vid årets början med tillägg för årets anskaffning. Avskrivning ska göras med skillnaden mellan värdet vid beskattningen och det bokförda värdet före årets avskrivning.

text: Av kommentarerna till punkt 6.37 och 6.38 framgår bl.a. följande. Det värde som företagaren kommer att ta upp maskiner och inventarier till skattemässigt är även det värde som de ska bokföras till vid årets slut. Årets avskrivning blir skillnaden mellan detta värde och det som redan är bokfört på kontot, dvs. värdet vid årets början plus utgifterna för nyanskaffning minus inkomsterna för försäljning.

text: 3.2 Beskattningen

text: Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt

text: 6 kap. 10 § bokföringslagen

text: , ska vid beräkningen av resultatet inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag, även om detta strider mot bokföringsmässiga grunder (14 kap. 2 § 3 st . IL).

text: I

text: 18 kap.

text: IL finns det skattemässiga särregler för inventarier. Utgifter för att anskaffa inventarier ska som huvudregel dras av genom årliga värdeminskningsavdrag. Avdragen beräknas enligt bestämmelserna i 13‑22 §§ om räkenskapsenlig avskrivning och restvärdeavskrivning.

text: Av 15 § framgår bl.a. att ett särskilt avdrag får göras om inventarier som anskaffats före beskattningsårets ingång avyttras under beskattningsåret. Avdraget motsvarar den intäkt som uppkommer med anledning av avyttringen (se

text: 15 kap. 1 §

text: IL). Avdraget får dock inte överstiga avskrivningsunderlaget enligt 13 § före avdraget.

text: Vid tillämpning av kompletteringsregeln för räkenskapsenlig avskrivning ska något särskilt avdrag enligt 15 § inte göras (

text: 18 kap. 17 §

text: IL). I stället kommer de avyttrade inventariernas anskaffningsvärde inte längre att ingå i beräkningen av det lägsta tillåtna skattemässiga värdet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt Bokföringsnämndens Vägledning med

text: BFNAR 2006:1

text: , Enskilda näringsidkare som upprättar förenklat årsbokslut, ska enligt Skatteverkets bedömning någon fordran inte redovisas för avyttrade inventarier förrän faktura utfärdats, under förutsättning att företaget inte av affärsmässiga skäl borde ha fakturerat.

text: Om en inventarie har avyttrats år 1 men fakturerats först år 2, kommer således enligt Skatteverkets bedömning försäljningsinkomsten att redovisas år 2. Inkomsten ska då (år 2) bokföras på ett konto för maskiner och inventarier. Avskrivningen år 2 kommer att minska med ett belopp motsvarande inkomsten från försäljningen, eftersom avskrivningen blir skillnaden mellan det värde som ska bokföras vid årets slut (värdet vid beskattningen) och det värde som redan är bokfört på kontot, dvs. värdet vid årets början plus utgifterna för nyanskaffning minus inkomsterna för försäljning.

text: Av

text: 18 kap. 13 §

text: IL framgår att vid beräkning av skattemässigt värdeminskningsavdrag kan ett särskilt avdrag enligt 15 § få göras, om inventarier som anskaffats före årets ingång avyttras. Avdraget motsvarar den intäkt som uppkommer till följd av avyttringen.

text: Enligt

text: 15 kap. 1 §

text: IL ska ersättning för inventarier tas upp som intäkt. För enskilda näringsidkare som upprättar ett förenklat årsbokslut bestäms beskattningstidpunkten av god redovisningssed (dvs.

text: BFNAR 2006:1

text: ) enligt 14 kap. 2 § 3 st . IL. Regeln i 14 kap. innebär att rätt beskattningsår avseende ersättning för avyttrade inventarier kommer att bestämmas av redovisningen.

text: Grunden för det särskilda avdraget enligt

text: 18 kap. 15 §

text: IL är att avyttring skett. Skatteverkets bedömning är därför att det särskilda avdraget kan erhållas trots att intäkten redovisas och tas upp till beskattning först efterföljande år.

text: Skatteverkets ställningstagande kan illustreras med följande exempel.

text: Förutsättningar

text: - Inventariernas värde vid början av år 1: 100.

text: - Inventarier avyttras år 1 för 10, men fakturering sker först år 2.

text: - Vid beskattningen tillämpas huvudregeln för räkenskapsenlig avskrivning.

text: - Företaget erhåller ett särskilt avdrag med 10 enligt

text: 18 kap. 15 §

text: IL.

text: Beräkning av skattemässigt värde år 1

text: (100 — 10) x 0,7 = 63 (används som utgående balans i redovisningen)

text: Bokföring på inventariekontot år 1

text: IB 100 — UB 63 = avskrivning 37, dvs. saldot på kontot blir årets avskrivning.

text: Beräkning av skattemässigt värde år 2

text: 63 x 0,7 = 44 (det särskilda avdraget enligt

text: 18 kap. 15 §

text: IL har erhållits år 1)

text: Bokföring på inventariekontot år 2

text: IB 63 — försäljning 10 — UB 44 = avskrivning 9 (försäljningsinkomsten beskattas år 2 genom att avskrivningen minskar med 10)


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 32914-17/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Tillämpning av artikel 13 punkt 7 i det nordiska skatteavtalet vid överlåtelse av andelar i svenska bolag som förvärvats benefikt efter det att personen fått hemvist i annan stat

org: skv

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Artikel 13 punkt 7 i det nordiska skatteavtalet hindrar inte beskattning i Sverige vid överlåtelse av andelar i svenska bolag som har förvärvats benefikt efter det att personen fått hemvist i annat nordiskt land i avtalets mening. Sverige äger dock bara rätt att beskatta den del av värdeökningen som är hänförligt till tid före hemvistbytet.

type: stycke

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har ställts om benefika förvärv av andelar i svenska bolag måste ha skett innan det att personen fått hemvist i en annan stat enligt det nordiska skatteavtalet för att beskattning i Sverige enligt artikel 13 punkt 7 ska kunna ske vid avyttring av andelar.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av artikel 13 punkt 7 i det nordiska skatteavtalet framgår att den tidigare hemviststaten, i detta fall Sverige, endast får beskatta den värdeökning som uppkommit innan den fysiska personen fick hemvist i den andra avtalsslutande staten.

text: 4 Bedömning

text: Som framgår av artikel 13 punkt 7 i det nordiska skatteavtalet får den tidigare hemviststaten, i detta fall Sverige, beskatta den värdeökning som uppkommit innan den fysiska personen fick hemvist i den andra avtalsslutande staten . Enligt bestämmelsens ordalydelse är Sverige i det aktuella fallet oförhindrat att beskatta den värdeökning som uppkommit innan hemvistbytet och detta oavsett om personen i fråga ägde andelarna vid tidpunkten för hemvistbytet eller senare förvärvade dessa genom ett benefikt förvärv.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 329149-14/111

title: Återföring av periodiseringsfond vid övergång till inskränkt skattskyldighet enligt 7 kap. 3 § IL

text: Datum: 2014-06-24

text: 1 Sammanfattning

text: Stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund ska återföra tidigare gjorda avdrag för avsättning till periodiseringsfond om skattskyldigheten för den näringsverksamhet som bedrivs har upphört.

text: 2 Frågeställning

text: En stiftelse har under tidigare beskattningsår som oinskränkt skattskyldig gjort avdrag för avsättning till periodiseringsfond. När ska avdraget återföras till beskattning om stiftelsen övergår till att bli inskränkt skattskyldig?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Skattskyldighet för stiftelser m.fl.

text: Juridiska personer är enligt huvudregeln oinskränkt skattskyldiga för samtliga inkomster (

text: 6 kap.

text: och

text: 4 §§

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL).

text: En stiftelse kan bli inskränkt skattskyldig om vissa krav är uppfyllda, bl.a. vad gäller stiftelsens ändamål (

text: 7 kap. 3 §

text: IL). Skattskyldigheten omfattar då bara inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL.

text: Motsvarande bestämmelser finns för ideella föreningar och registrerade trossamfund som, jämfört med stiftelser, har ytterligare inskränkningar i skattskyldigheten (

text: 7 kap. 3 §

text: IL).

text: För juridiska personer hänförs samtliga inkomster till inkomstslaget näringsverksamhet.

text: Den inkomst som avses

text: 13 kap. 1 §

text: IL är inkomst av näringsverksamhet. Som näringsverksamhet räknas förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt samt innehav av bl.a. näringsfastighet.

text: Av

text: 13 kap. 2 §

text: IL framgår att för juridiska personer är också andra inkomster hänförliga till inkomstslaget näringsverksamhet. Ett vanligt exempel är en stiftelses kapitalförvaltning (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 2, s. 163)

text: Juridiska personer som omfattas av

text: 7 kap. 3 §

text: IL är inte skattskyldiga för sådan inkomst som avses i

text: 13 kap. 2 §

text: IL.

text: 3.2 Periodiseringsfond

text: Juridiska personer får göra avdrag för avsättning till periodiseringsfond med högst 25 % av överskottet av näringsverksamheten (

text: 30 kap. 5 §

text: IL).

text: Periodiseringsfond ska enligt huvudregeln återföras till beskattning senast det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår då avdraget gjordes (

text: 30 kap. 7 §

text: IL). I vissa situationer ska periodiseringsfond återföras även om tiden inte löpt ut. Det ska bl.a. ske om skattskyldigheten för näringsverksamheten upphört (

text: 30 kap. 8 § 3

text: IL).

text: Före införandet av IL fanns sistnämnda bestämmelse i

text: 5 § lagen (1993:1538)

text: om periodiseringsfonder. Lagtexten angav då att återföring ska ske om skattskyldigheten för inkomst av förvärvskällan upphört.

text: Återföring av periodiseringsfond behöver inte motsvaras av en upplösning av fonden i räkenskaperna (

text: RÅ 2010 ref. 10

text: 4 Bedömning

text: Om en stiftelse övergår från oinskränkt till inskränkt skattskyldighet kommer skattskyldigheten för vissa inkomster upphöra medan skattskyldigheten kvarstår för andra inkomster.

text: Periodiseringsfond ska enligt

text: 30 kap. 8 §

text: IL återföras till beskattning om skattskyldigheten för näringsverksamheten upphört. Enligt Skatteverkets uppfattning framgår det av den ursprungliga lagtexten i lagen om periodiseringsfonder att skattskyldigheten för inkomstslaget näringsverksamhet inte behöver ha upphört. Det är tillräckligt att skattskyldigheten har upphört för sådan näringsverksamhet som den juridiska personen bedriver.

text: En oinskränkt skattskyldig stiftelse som gjort avdrag för avsättning till periodiseringsfond och därefter övergår till inskränkt skattskyldighet ska därför återföra avdraget till beskattning, under förutsättning att skattskyldigheten för all näringsverksamhet stiftelsen bedriver har upphört. Om skattskyldigheten för den näringsverksamhet stiftelsen bedriver delvis upphört behöver omedelbar återföring däremot inte ske.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning ska avdrag för avsättning till periodiseringsfond som gjorts av ideella föreningar och registrerade trossamfund behandlas på samma sätt.

text: Exempel 1

text: En oinskränkt skattskyldig stiftelse har skattepliktig inkomst endast av sådan verksamhet som avses i

text: 13 kap. 2 §

text: IL (kapitalförvaltning). Stiftelsen övergår till inskränkt skattskyldighet enligt 7 kap. 3 § vilket innebär att den inte längre är skattskyldig för inkomsten. Tidigare gjorda avdrag för avsättning till periodiseringsfond ska då återföras.

text: Exempel 2

text: En oinskränkt skattskyldig stiftelse har skattepliktiga inkomster både av sådan verksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL (t.ex. fastighet) och sådan som avses i

text: 13 kap. 2 §

text: IL (kapitalförvaltning). Stiftelsen övergår till inskränkt skattskyldighet men är fortfarande skattskyldig för inkomst av fastigheten. Övergången till inskränkt skattskyldighet medför inte att tidigare gjorda avdrag för avsättning till periodiseringsfond omedelbart måste återföras.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 329703-15/111

title: Statsstöd i form av lägre fastighetsskatt för vindkraftverk - följdfrågor

text: 1 Sammanfattning

text: Det här ställningstagandet kompletterar Skatteverkets tidigare ställningstagande ”Statsstöd i form av lägre fastighetsskatt för vindkraftverk ( 2015-03-24, dnr

text: 131 143176-15/111

text: Storleken av stödet ska bestämmas för varje enskild taxeringsenhet. Det innebär att fastighetsskatten får beräknas med 0,2 procent av taxeringsvärdet för vissa taxeringsenheter så länge det inte medför att takbeloppet överskrids. För övriga taxeringsenheter ska skatten beräknas med 0,5 procent av taxeringsvärdet.

text: Begreppet ”ett enda företag” motsvarar definitionen av koncern i

text: aktiebolagslagen

text: . Beräkningen av det totala stödet ska omfatta de bolag som ingår i samma koncern vid ingången av året. Fastighetsskatten för 2014 ska alltså baseras på koncernförhållandet den 1 januari 2014 och beakta de stöd som tidigare har lämnats för respektive bolag som vid den tidpunkten ingår i koncernen.

text: Det totala stödet får inte överstiga 200 000 euro under en period av tre beskattningsår. Med beskattningsår avses det kalenderår som fastighetsskatten avser. För år 2014 avses alltså perioden 2012-2014 och för 2015 avses perioden 2013-2015, osv.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket har i ställningstagande ”Statsstöd i form av lägre fastighetsskatt för vindkraftverk” (2015-03-24, dnr

text: 131 143176-15/111

text: ), angett att fastighetsskatten för elproduktionsenhet med vindkraftverk i vissa fall ska beräknas med 0,5 procent istället för 0,2 procent av taxeringsvärdet. Det är fallet när den lägre skattesatsen medför att takbeloppet med 200 000 euro överskrids enligt kommissionens förordning om statsstöd av mindre betydelse.

text: Ställningstagandet har medfört några följdfrågor som behandlas i det här ställningstagandet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Till fastighetsskatt skattepliktiga fastigheter är bl.a. sådana som vid fastighetstaxeringen betecknas som elproduktionsenhet (

text: 1 § lag (1984:1052)

text: om statlig fastighetsskatt, FSL). Med fastighet avses även byggnad eller anläggning på annans mark. Vindkraftverk på annans mark bildar alltså en elproduktionsenhet.

text: Skattskyldig till fastighetsskatt är den som vid ingången av kalenderåret är ägare till fastigheten (2 § FSL).

text: För elproduktionsenhet är fastighetsskatten 0,5 procent av taxeringsvärdet, undantaget enheter med vattenkraftverk och vindkraftverk (3 § första stycket d FSL). För elproduktionsenhet med vindkraftverk är fastighetsskatten 0,2 procent av taxeringsvärdet (3 § första stycket f FSL).

text: I 3 § femte stycket FSL anges följande

text: ”Att skillnaden mellan den fastighetsskatt som i första stycket d föreskrivs för elproduktionsenhet och den fastighetsskatt som enligt första stycket f föreskrivs för sådan elproduktionsenhet som utgörs av taxeringsenhet med vindkraftverk kan utgöra stöd av mindre betydelse framgår av

text: kommissionens förordning (EG) nr 1998/2006 av den 15 december 2006

text: om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i fördraget på stöd av mindre betydelse.”

text: Kommissionens förordning

text: (EG) nr 1998/2006

text: har numera ersatts av kommissionens förordning nr 1407/2013 av den 18 december 2013 om tillämpningen av artiklarna

text: och

text: i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt på stöd av mindre betydelse och ska tillämpas till och med den 31 december 2020. Nedan benämnd ”Förordningen”.

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket anser att 3 § femte stycket FSL innebär att fastighetsskatt för en taxeringsenhet med vindkraftverk ska beräknas med den lägre skattesatsen 0,2 procent, endast under förutsättning av att nedsättningen av skatten inte strider mot Förordningen. I annat fall ska fastighetsskatten beräknas med 0,5 procent, som gäller för övriga elproducenter, undantaget vattenkraftverk.

text: Med uttrycket ”stöd” avses i fortsättningen skillnaden mellan att beräkna fastighetsskatten med 0,5 procent respektive med 0,2 procent av taxeringsvärdet. Stödet är alltså 0,3 procent av taxeringsvärdet.

text: 4.1 Flera taxeringsenheter

text: Ett företag kan äga flera vindkraftverk, som ingår i skilda taxeringsenheter. Om fastighetsskatten beräknas med 0,2 procent för samtliga taxeringsenheter kan det totala stödet komma att överskrida takbeloppet.

text: Frågan är om fastighetsskatten ändå får beräknas med 0,2 procent för vissa taxeringsenheter så länge det inte medför att takbeloppet överskrids.

text: Utgångspunkten är att beskattningsobjektet för fastighetsskatt är varje enskild taxeringsenhet. Teoretiskt sett bestäms alltså fastighetsskatten separat för varje enhet, även om innehav av flera taxeringsenheter av samma sort läggs samman vid skatteredovisningen.

text: Enligt Skatteverket innebär det att storleken av stödet ska bestämmas för varje enskild taxeringsenhet. Den lägre fastighetsskatten för en enskild taxeringsenhet utgör alltså ett stöd som är skilt från eventuellt stöd för andra taxeringsenheter.

text: Skatteverket anser således att fastighetsskatten får beräknas med 0,2 procent för vissa taxeringsenheter så länge det inte medför att det totala stödet inte överskrider takbeloppet. För övriga taxeringsenheter ska skatten beräknas med 0,5 procent av taxeringsvärdet.

text: Fastighetskatten för en enskild taxeringsenhet måste dock i sin helhet beräknas med 0,2 eller 0,5 procent av taxeringsvärdet. Skatten för en taxeringsenhet kan alltså inte delvis beräknas med 0,2 procent.

text: Exempel

text: Företaget A äger ett flertal vindkraftverk, som är fördelade på tjugo stycken olika taxeringsenheter. Under 2012 och 2013 har företaget fått stöd med totalt 150 000 (60 000 + 90 000) euro. För 2014 uppgår stödet för samtliga taxeringsenheter till 90 000 euro, vilket medför att takbeloppet överskrids.

text: Företaget beräknar storleken av stödet för varje enskild taxeringsenhet och konstaterar att det totala stödet för tolv taxeringsenheter blir 45 000 euro. Det totala stödet för perioden 2012-2014 blir då 195 000 euro, vilket understiger takbeloppet. Fastighetsskatten kan därför beräknas med 0,2 procent av taxeringsvärdet för dessa tolv taxeringsenheter, medan skatten för övriga åtta taxeringsenheter beräknas med 0,5 procent av taxeringsvärdet.

text: 4.2 Ett enda företag - koncern

text: Vad som menas med ”ett enda företag” anges i artikel 2 i Förordningen och motsvarar definitionen av koncern enligt

text: 1 kap. 11 § aktiebolagslagen

text: Enligt Förordningen ska stöd av mindre betydelse anses ha beviljats vid den tidpunkt då den lagliga rätten till stödet överfördes till företaget enligt nationell lagstiftning (

text: artikel 3

text: punkten 4). Skattskyldig till fastighetsskatt är den som vid ingången av kalenderåret är ägare till fastigheten och prövningen av att stödet inte strider mot Förordningen bör därför göras med hänsyn till koncernförhållandet vid samma tidpunkt.

text: Bedömningen av stödets storlek för aktuellt beskattningsår ska ske med hänsyn till det totala stödet som koncernen har erhållit under de två föregående beskattningsåren. Koncernen kan ha förändrats under den relevanta tidsperioden. Skatteverket anser att bedömningen av om takbeloppet överskrids enbart ska ske med hänsyn till koncernförhållandet vid ingången av det kalenderår som fastighetsskatten avser.

text: Om koncernen vid ingången av 2014 består av bolagen A, B, C och D ska beräkningen av det totala stödet för koncernen omfatta de stöd som dessa bolag har erhållit under 2012 och 2013. Det saknar alltså betydelse att något av bolagen har tillförts koncernen under tidsperioden, liksom att något annat bolag inte längre ingår i koncernen.

text: 4.3 Treårsperioden

text: I Förordningen anges att det totala stödet av mindre betydelse per medlemsstat till ett enda företag inte får överstiga 200 000 euro under en period av tre beskattningsår.

text: Fastighetsskatt beräknas för kalenderår på grundval av det taxeringsvärde som gäller under kalenderåret (2 § FSL). Med beskattningsår avses alltså i det sammanhanget det kalenderår som fastighetsskatten avser.

text: För 2014 ska treårsperioden omfatta åren 2012-2014. För 2015 ska treårsperioden istället omfatta åren 2013-2015. Beräkningen av företagets totala stöd av mindre betydelse kommer alltså för varje år att omfattas av en ny treårsperiod. Det kan medföra att fastighetsskatten för ett år ska beräknas med 0,5 procent och för ett annat år med 0,2 procent, vilket nedanstående exempel visar.

text: Exempel

text: Företaget A har för 2012 och 2013 fått stöd med 60 000 respektive 90 000 euro, dvs. totalt med 150 000 euro. För 2014 är stödet 90 000 euro. För perioden 2012-2014 kommer alltså det totala stödet att bli 240 000 euro, som överskrider takbeloppet. Företaget ska därför beräkna fastighetsskatten med 0,5 procent av taxeringsvärdet.

text: För 2015 ska beräkningen baseras på de stöd som företaget har erhållit under perioden 2013-2015. Stöden för 2013 och 2014 är 90 000 respektive 0 euro. Företaget kan därför återigen beräkna fastighetsskatten med 0,2 procent av taxeringsvärdet, eftersom det totala stödet med 180 000 euro för den aktuella perioden inte medför att takbeloppet överskrids.

text: 4.4 Beräkning av stödet i euro

text: Skatteverket anser att stödets storlek i euro ska beräknas enligt den kurs som Riksbanken publicerar närmast före den 1 januari. För åren 2012 - 2014 är kursen för 1 euro

text: 2014 - 8,9430 kr

text: 2013 - 8,6166 kr

text: 2012 - 8,9447 kr

text: Taxeringsenhet 1 har för 2014 ett taxeringsvärde med 40 mnkr. Stödet för den enheten är då 120 000 kr (0,3 % x 40 mnkr) som motsvarar 13 418 euro.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 329886-15/111

title: Bilförmån – nya miljöbilar våren 2015

text: 1 Sammanfattning

text: För miljöbilar, dvs. bilar som drivs med el eller vissa miljöbränslen, finns särskilda regler om nedsättning av förmånsvärdet. För de miljöbilar som tillkommit under våren 2015 anges hur nedsättningen ska göras, dvs. vilka bilmodeller som bör anses som närmast jämförbara bil vid beräkning av förmånsvärde.

text: 2 Frågeställning

text: För miljöbilar görs förmånsberäkningen med utgångspunkt i motsvarande förmånsvärde för närmast jämförbara konventionella bilmodell. I många fall finns inte någon given sådan ”jämförbar bil” och för att få en enhetlig beskattning fastställer Skatteverket dessa i allmänna råd, för tillverkningsår 2015 se SKV A 2014:26 avsnitt 2.3. Det har nu uppkommit behov av en komplettering av de allmänna råden för nytillkomna miljöbilar på marknaden under första halvåret 2015.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Om en bil är utrustad med teknik för drift helt eller delvis med elektricitet eller med andra mer miljöanpassade drivmedel än bensin och dieselolja och bilens nybilspris därför är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan sådan teknik, ska förmånsvärdet sättas ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen, se

text: 61 kap. 8 a § inkomst-skattelagen (1999:1229)

text: Förmånsvärdet ska sedan tas upp till 60 % av förmånsvärdet för den jämförbara bilen, dock nedsättning med högst 16 000 kr för helt år, om bilen är utrustad med teknik för drift med elektricitet som tillförs genom laddning från yttre energikälla eller med annan gas än gasol. Denna regel om nedsättning till 60 % tillämpas t.o.m. utgången av beskattningsår 2016, se punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (

text: ) om ändring i

text: inkomstskattelagen

text: (SFS 2013:960).

text: Grunderna för hur jämförbar bil fastställs framgår i övrigt av Skatteverkets meddelande, SKV M 2014:18 avsnitt 3.3.3.

text: 4 Bedömning

text: Nedan anges nytillkomna miljöbilar med tillverkningsår 2015 och de bilmodeller som vid nedsättning bör anses som närmast jämförbara med dessa.

text: I vissa fall utgörs den jämförbara bilen av miljöbilen i fråga, vilket anges med ”samma bilmodell”, då närmast jämförbara konventionella bil har ett högre nybilspris. I vissa fall anges även att nybilspriset ska ökas eller reduceras med visst belopp innan värdet av extra-utrustning läggs till och förmånsvärdet beräknas osv.

text: Elbilar, laddhybridbilar och gasdrivna bilar

text: Miljöbilar Jämförbara bilar

cells: 15BM346 BMW X5 xDrive 40e 15BM281 BMW X5 xDrive 35i, med avdrag 70 000 kr = 543 700 kr 15FI039 Fiat Dobló 1.4 T-JET 120 Natural Power Lounge 15FI013 Fiat Dobló 1.4 95 Emotion, med tillägg 10 000 kr = 186 400 kr 15FO210 Ford C-MAX Titanium 5d 1.6 BF 117 hk 15FO205 Ford C-MAX Titanium 5d 1.0T EcoBoost 100 hk, nya modellen 15FO216 Ford C-MAX Trend 5d 1.6 BF 117 hk 15FO212 Ford C-MAX Trend 5d 1.0T EcoBoost 100 hk, nya modellen 15MB275 Mercedes Benz B Electric Drive 15MB020 Mercedes Benz B 180 15MB300 Mercedes Benz C 350 e Kombi 15MB060 Mercedes Benz C 250 Kombi 15MB301 Mercedes Benz C 350 e Sedan 15MB061 Mercedes Benz C 250 Sedan 15MB359 Mercedes Benz GLE 500 e 4MATIC Suv 15MB356 Mercedes Benz GLE 400 4MATIC Suv 15OP119 Opel Zafira Tourer Drive 1.6 CNG Turbo ecoFLEX 150 hk 15OP118 Opel Zafira Tourer Drive 1.6 CDTI ecoFLEX 136 hk 15PE522 Peugeot Partner Electric 67 hk 15PE520 Peugeot Partner Skåp 1,6 HDi 75 hk 15SK209 Skoda Octavia Combi Style G-TEC 15SK215 Skoda Octavia Combi Style TSI 110 15SK219 Skoda Octavia Style G-TEC 15SK222 Skoda Octavia Style TSI 110 15TE007 Tesla 70 kWh Dual Motor AWD 15TE007 samma bilmodell, med avdrag 370 000 kr = 409 000 kr 15VO699 Volvo V60 D5 AWD Momentum Business Edition Laddhybrid 15VO273 Volvo V60 D3 Momentum Business Edition 15VO700 Volvo V60 D5 AWD Momentum Business Edition Pro Laddhybrid 15VO274 Volvo V60 D3 Momentum Business Edition Pro 15VO701 Volvo V60 D5 AWD R-Design Business Edition Laddhybrid 15VO279 Volvo V60 D3 R-Design Business Edition 15VO702 Volvo V60 D5 AWD R-Design Business Edition Pro Laddhybrid 15VO280 Volvo V60 D3 R-Design Business Edition Pro 15VO703 Volvo V60 D5 AWD Summum Business Edition Laddhybrid 15VO282 Volvo V60 D3 Summum Business Edition 15VO704 Volvo V60 D5 AWD Summum Business Edition Pro Laddhybrid 15VO283 Volvo V60 D3 Summum Business Edition Pro 15VO708 Volvo V60 D6 AWD Momentum Business Edition Laddhybrid 15VO316 Volvo V60 D5 AWD Momentum Business Edition, med avdrag 30 000 kr = 327 900 kr 15VO709 Volvo V60 D6 AWD Momentum Business Edition Pro Laddhybrid 15VO317 Volvo V60 D5 AWD Momentum Business Edition Pro, med avdrag 30 000 kr = 341 900 kr 15VO710 Volvo V60 D6 AWD R-Design Business Edition Laddhybrid 15VO312 Volvo V60 D5 AWD Black R Business Edition, med avdrag 30 000 kr = 381 400 kr 15VO711 VolvoV60 D6 AWD R-Design Business Edition Pro Laddhybrid 15VO313 Volvo V60 D5 AWD Black R Business Edition Pro, med avdrag 30 000 kr = 395 400 kr 15VO712 Volvo V60 D6 AWD Summum Business Edition Laddhybrid 15VO322 Volvo V60 D5 AWD Summum Business Edition, med avdrag 30 000 kr = 347 900 kr 15VO713 Volvo V60 D6 AWD Summum Business Edition Pro Laddhybrid 15VO323 Volvo V60 D5 AWD Summum Business Edition Pro, med avdrag 30 000 kr = 361 900 kr 15VO722 Volvo V60 T5 Bi-Fuel Momentum Business Edition Pro 15VO379 Volvo V60 T5 Momentum Business Edition Pro 15VO723 Volvo V60 T5 Bi-Fuel Momentum Business Edition 15VO378 Volvo V60 T5 Momentum Business Edition 15VO724 Volvo V60 T5 Bi-Fuel Momentum 15VO377 Volvo V60 T5 Momentum 15VO725 Volvo V60 T5 Bi-Fuel Summum Business Edition Pro 15VO388 Volvo V60 T5 Summum Business Edition Pro 15VO726 Volvo V60 T5 Bi-Fuel Summum Business Edition 15VO387 Volvo V60 T5 Summum Business Edition 15VO727 Volvo V60 T5 Bi-Fuel Summum 15VO386 Volvo V60 T5 Summum 15VO741 Volvo V70 T5 Bi-Fuel Classic Momentum 15VO741 samma bilmodell 15VO742 Volvo V70 T5 Bi-Fuel Classic Summum 15VO742 samma bilmodell 5V

type: rad

type: tabell

text: Elhybridbilar, alkoholdrivna bilar och övriga miljöbilar

text: Miljöbilar Jämförbara bilar

cells: 15FO250 Ford Mondeo Business HEV 4d 2.0 187 hk 15FO240 Ford Mondeo Business 5d 1.5T EcoBoost 160 hk 15LE013 Lexus RX450h Legend 15LE013 samma bilmodell, med avdrag 135 000 kr = 444 000 kr 15MB296 Mercedes Benz C 300 h aut. SE Edition Kombi 15MB295 Mercedes Benz C 250 d aut. SE Edition Kombi 15MB297 Mercedes Benz C 300 h aut. SE Edition Sedan 15MB294 Mercedes Benz C 250 d aut. SE Edition Sedan 15MB341 Mercedes Benz E 300 BlueTEC Hybrid aut. SE Edition Kombi 15MB143 Mercedes Benz E 250 BlueTEC Kombi, med tillägg 23 900 kr = 456 800 kr 15MB342 Mercedes Benz E 300 BlueTEC Hybrid aut. SE Edition Sedan 15MB144 Mercedes Benz E 250 BlueTEC Sedan, med tillägg 23 900 kr = 436 800 kr 15PE093 Peugeot 3008 Hybrid4 Allure 15PE030 Peugeot 3008 Allure 2,0 HDi 15PE110 Peugeot 508 RXH Hybrid4 200 Business Edition 15PE122 Peugeot 508 SW Allure BlueHDi 150


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 330429-14/111

title: Upphävande av ställningstagandet Befrielse från skattetillägg vid felredovisning av koncernbidragsspärrade och fusionsspärrade underskott

text: Skatteverkets ställningstagande beträffande befrielse från skattetillägg vid felredovisning av koncernbidragsspärrade och fusionsspärrade underskott (2010-06-03, dnr

text: 131 386957-10/111

text: ) upphör att gälla.

text: Ställningstagandet upphör att gälla som en följd av Högsta förvaltningsdomstolens dom den 9 april 2014 i mål nr

text: Högsta förvaltningsdomstolens dom har kommenterats i ett rättsfallsreferat ( 131 320647-14/111 ).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 330665-06/111

title: Fastighetsbeskattning av allmännyttig ideell förening/trossamfund

text: 1 Sammanfattning

text: En allmännyttig ideell förening/registrerat trossamfund är inte skattskyldig för fastighetsinkomster från egen fastighet om den till övervägande del har använt fastigheten för främjande av sitt allmännyttiga ändamål, genom att själv använda den eller genom att upplåta den utan ersättning eller mot ersättning som uppenbart understiger marknadsmässig hyra. Skattebefrielsen omfattar även fastighetsinkomster från uthyrning som är marknadsmässig om inkomsten huvudsakligen har naturlig anknytning till föreningens/trossamfundets allmännyttiga ändamål. Detta gäller oavsett vilka byggnadstyper fastighetens byggnader är indelade i och oavsett om de har åsatts taxeringsvärde eller inte, t.ex. hyreshus eller specialbyggnad.

text: Även i andra situationer än ovan nämnda kan fastighetsinkomster vara undantagna beskattning, t.ex. från specialbyggnader. Detta ställningstagande omfattar inte dessa.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Beskattningsreglerna för fastighetsinkomster för allmännyttiga ideella föreningar/registrerade trossamfund grundas på lagstiftning från 1977 och 1980. Regelsystemet är komplicerat, överlappande och inte helt systematiskt. Varken lagtext, förarbeten eller praxis klargör entydigt bestämmelsernas innebörd. Detta gäller såväl då fastigheten används för att främja ändamålet som då användningen har naturlig anknytning till ändamålet.

text: Fråga har uppkommit om när en allmännyttig ideell förening/registrerat trossamfund kan undantas inkomstbeskattning för fastighetsinkomster.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 7 kap. 7 § andra stycket 2 och 3

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, kan allmännyttiga ideella föreningar undantas skattskyldighet för fastighetsinkomster.

text: I

text: 7 kap. 7 § andra stycket

text: IL stadgas, såvitt berör fastighetsinkomst, att en förening som uppfyller kraven i första stycket är dock inte skattskyldig för

text: 2. sådan inkomst som kommer från en särskild förvaltningsenhet som avser fastighet, om inkomsten till huvudsaklig del kommer från

text: verksamhet som är ett direkt led i främjandet av sådana ändamål som avses i 8 § eller som har annan naturlig anknytning till sådana ändamål, eller

text: verksamhet som av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete, eller

text: 3. inkomst från innehav av en fastighet som tillhör föreningen och som används i föreningens verksamhet på sådant sätt som anges i

text: 3 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: , FTL.

text: Genom lag (

text: ) om trossamfund infördes vid årsskiftet 1999/2000 en ny associationsform, registrerat trossamfund. Innan dess var de registrerade trossamfunden, förutom Svenska kyrkan, som regel allmännyttiga ideella föreningar. Av

text: 7 kap. 14 §

text: IL framgår att bestämmelserna om allmännyttiga ideella föreningar också gäller registrerade trossamfund. Vad som i detta ställningstagande gäller för föreningarna omfattar även trossamfunden.

text: Den nu gällande skatterättsliga regleringen av ideella föreningar (

text: ) trädde i huvudsak i kraft 1977 och tillämpades första gången vid 1979 års taxering. En fastighet som delvis användes allmännyttigt och delvis på annat sätt skulle hanteras enhetligt, så att fastighetsinkomster i sin helhet blev antingen skattepliktiga eller skattefria. För skattebefrielse krävdes att en fastighet användes huvudsakligen på ett allmännyttigt sätt (

text: prop. 1976/77:135 s. 85

text: ). Detta kom i

text: 54 §

text: anvp. 4

text: kommunalskattelagen (1928:370)

text: , KL, i dess lydelse enligt SFS 1977:572 och SFS 1980:342, att formuleras som att en förening skattebefrias för "... inkomst av fastighet ... som till huvudsaklig del härrör från verksamhet som har naturlig anknytning till föreningens allmännyttiga ändamål." Motsvarande stadgades för inkomst av hävdvunnen verksamhet även om departementschefen uppfattade att detta inte kunde komma ifråga.

text: I förarbetena till IL,

text: prop. 1999/2000:2 s. 502

text: ff. klargörs innebörden av olika kvantifierande uttryck som har använts inom den skatterättsliga lagstiftningen och som fortsättningsvis används. Med huvudsakligen avses cirka 75 %.

text: Före 1978 gällde att bara den del av fastighetsinkomsterna som hänfördes till fastighetens allmännyttiga användning undantogs inkomstbeskattning, medan annan användning beskattades. Kravet på huvudsaklig användning kom därför i vissa fall att medföra en skatteskärpning, vilket ledde till att den ifrågasattes. Redan 1980 ändrades bestämmelsen till övervägande användning, mer än 50 % (SkU 1979/80:51, SFS 1980:342). Detta var i likhet med den övervägandeprincip som just hade införts vid fastighetstaxeringen,

text: 3 kap. 4 §

text: FTL. Av detta lagrum framgår att "Byggnad samt tomtmark och övrig mark som hör till byggnaden samt markanläggning som hör till fastigheten skall undantas från skatteplikt om fastigheten ägs av någon av följande institutioner och om den till övervägande del används i deras verksamhet som sådana." Med institutioner avses bl.a. allmännyttiga ideella föreningar.

text: I

text: kommunalskattelagens

text: reglering infördes en direkt hänvisning till FTL "inkomst av fastighet, som tillhör föreningen och som använts på sätt som anges i

text: 54 §

text: anvp.

text: 4 första stycket

text: , KL i dess lydelse enligt SFS 1980:342). Den tidigare möjligheten att efter en huvudsaklighetsbedömning undantas beskattning för fastighetsinkomster pga. naturlig anknytning eller hävd, behölls också.

text: Nuvarande lagrum fick sin utformning vid införandet av IL, men det innebar inte någon materiell ändring av rättsläget (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 1, sid. 476 ff. och del 2, sid. 85-86).

text: Genom 1990 års skattereform slopades förvärvskälleindelningen för juridiska personer och de kom att beskattas i en enda förvärvskälla i inkomstslaget näringsverksamhet. Någon materiell ändring i sak för ideella föreningar var det dock inte fråga om (

text: prop. 1989/90:110 s. 707

text: ). Skattskyldighetens omfattning ska även fortsättningsvis bestämmas utifrån indelning i förvärvskällor, i IL benämnda särskilda förvaltningsenheter avseende fastigheter.

text: I

text: RÅ 1990 ref. 58

text: fann Regeringsrätten att en allmännyttig ideell förenings fastigheter som användes olika, dels allmännyttigt dels på annat sätt inte ingick i samma särskilda förvaltningsenhet trots att fastigheterna förvaltades gemensamt.

text: Av

text: 13 kap. 1 § andra stycket

text: IL framgår att varje innehav och användning av egen näringsfastighet utgör näringsverksamhet.

text: Det finns ingen lagbestämd metod för hur omfattningen av en byggnads användning ska beräknas. Vanligast beräkningsgrund torde vara arean samt nyttjandetiden.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: En allmännyttig ideell förenings fastighetsinkomster ska undantas beskattning om fastigheten till övervägande del används för att främja föreningens allmännyttiga ändamål.

text: En sådan förenings fastighetsinkomster kan i annat fall undantas beskattning om de till huvudsaklig del har naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet.

text: 4.1 Främjande (

text: 7 kap. 7 § andra stycket 3

text: IL)

text: I detta avsnitt anges exempel på vilka sätt en allmännyttig ideell förening kan använda egen fastighet för att främja sitt allmännyttiga ändamål (A), vad för inkomster som då uppkommer (B) och hur de ska beskattas (C).

text: Fastighetsanvändning som har naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet behandlas inte i detta avsnitt.

text: A. På vilka sätt en allmännyttig ideell förening normalt använder sin fastighet för att främja det allmännyttiga ändamålet.

text: Fastigheten används i egen ändamålsenlig ideell verksamhet. Ex. en förening bedriver ungdomsgårdsverksamhet i byggnaden eller använder den som kontor för administration av den allmännyttiga verksamhetens genomförande.

text: 1. Fastigheten upplåts hyresfritt eller mot låg hyra, dvs. uppenbart under marknadsmässig hyra, med syfte att främja föreningens allmännyttiga ändamål. Upplåtelsen sker direkt till fysiska personer eller indirekt till en annan inskränkt skattskyldig juridisk person som med användning av fastigheten främjar samma sorts allmännyttiga ändamål. Ex. en förening som uppenbart under marknadsmässig hyra, upplåter fastigheten för främjande av behövande eller upplåter samlingslokaler för allmännyttiga ändamål.

text: 2. Fastigheten används i egen ändamålsenlig näringsverksamhet (rörelse) som har naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet. Ex. en förening som bedriver utbildningsverksamhet för medlemmar i fastighetens byggnad.

text: B. Vad för typ av inkomster, fastighetsinkomster eller rörelseinkomster, som uppkommer vid de olika användningarna.

text: 1. När en ideell förening använder fastigheten helt eller delvis i egen ideell verksamhet, sker ett uttag av en hyrestjänst ur näringsverksamheten (fastigheten) för att användas i den ideella verksamheten. Uttaget medför att värdet av föreningens användande ska upptas vid beräkning av fastighetsinkomsterna.

text: 2. När en ideell förening upplåter fastigheten hyresfritt eller uppenbart under marknadshyran för att främja sitt allmännyttiga ändamål, sker ett uttag av hyrestjänst ur näringsverksamheten (fastigheten) för att uppfylla ändamålet. Uttaget medför att mellanskillnaden mellan marknadsvärdet och den erlagda hyran ska upptas vid beräkning av fastighetsinkomsterna.

text: 3. När en ideell förening använder fastigheten helt eller delvis i en annan näringsverksamhet (rörelse), ingår fastigheten till denna del i samma självständiga näringsverksamhet som rörelsen och någon fastighetsinkomst uppkommer inte för denna del.

text: C. Hur fastighetsinkomsterna i de ovan angivna situationerna 1 och 2 ska beskattas.

text: 1. Då föreningen till övervägande del själv använder fastigheten för uppfyllande av det allmännyttiga ändamålet blir alla fastighetsinkomster undantagna beskattning. Detta gäller även inkomster från kommersiell uthyrning.

text: Då föreningen till mindre än övervägande del själv använder fastigheten för uppfyllande av det allmännyttiga ändamålet blir alla fastighetsinkomster föremål för beskattning. Hyresvärdet av det egna användandet ska upptas till beskattning (uttagsbeskattning).

text: 2. Då föreningen till övervägande del upplåter fastigheten uppenbart under marknadsmässig hyra för uppfyllande av det allmännyttiga ändamålet blir alla fastighetsinkomster undantagna beskattning. Detta gäller även inkomster från kommersiell uthyrning.

text: Då föreningen till mindre än övervägande del upplåter fastigheten uppenbart under marknadsmässig hyra för uppfyllande av det allmännyttiga ändamålet blir alla fastighetsinkomster föremål för beskattning. Mellanskillnaden mellan marknadsvärdet och den erlagda hyran ska upptas till beskattning (uttagsbeskattning).

text: Fastighetsinkomsterna undantas beskattning då fastigheternas byggnader till övervägande del använts för främjande av föreningarnas allmännyttiga ändamål (

text: 7 kap. 7 § andra stycket 3

text: IL). Med främjande menas att föreningarna antingen själva använder fastigheterna eller att de upplåts mot en hyra som uppenbart understiger marknadshyran. Bedömningen ska göras av varje byggnad för sig.

text: 4.2 Naturlig anknytning (

text: 7 kap. 7 § andra stycket 2

text: IL)

text: När en fastighets byggnad används till mindre än till övervägande del för att främja det allmännyttiga ändamålet är en förening ändå inte skattskyldig för fastighetsinkomster om de huvudsakligen kommer från en användning som har naturlig anknytning till ändamålet.

text: När en fastighet upplåts till marknadsmässig hyra ska en prövning ske om upplåtelsen kan anses ha naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet. Prövningen ska ske utifrån samtliga omständigheter i varje enskilt fall. Av betydelse för bedömningen är bl.a. konkurrenssituationen och om verksamheten bedrivs i enlighet med normal kommersiell affärsverksamhet. Ex. bör en samlingslokalägande förenings marknadsmässiga uthyrning för allmännyttiga ändamål kunna anses ha naturlig anknytning till ändamålet. Detta bör även gälla en idrottsförenings marknadsmässiga uthyrning av en idrottsanläggning till en annan idrottsförening eller till allmänheten samt en marknadsmässig uthyrning av en fastighet för övernattning åt hemlösa av en förening vars ändamål är att främja hemlösa.

text: 4.2.1 Huvudsaklighetsbedömning (

text: 7 kap. 7 § andra stycket 2

text: IL)

text: När en allmännyttig ideell förening använder sin fastighet så att skattskyldighet i princip föreligger för viss del av fastighetsinkomsterna, ska för varje särskild förvaltningsenhet göras en bedömning om inkomsterna huvudsakligen, cirka 75 %, kommer från en fastighetsanvändning som föreningen inte är skattskyldig för, dvs. som främjar ändamålet och som har naturlig anknytning till det. I sådana fall är föreningen inte heller skattskyldig för den i princip beskattningsbara fastighetsinkomsten. Understiger den skattefria delen cirka 75 % blir föreningen istället skattskyldig för alla fastighetsinkomster. I dessa fall är det inkomsternas omfattning som utgör grund för bedömningen, inte byggnadens yta.

text: Huvudsaklighetsbedömningen ska således göras för varje särskild förvaltningsenhet. Innehar föreningen endast en fastighet med en byggnad på så utgör fastigheten i sin helhet en särskild förvaltningsenhet. I de fall föreningen äger flera fastigheter och byggnader ska en prövning ske om dessa ingår i samma särskilda förvaltningsenhet. En byggnad som endast används för att främja det allmännyttiga ändamålet anses normalt inte ingå i samma särskilda förvaltningsenhet som en byggnad som endast används för kommersiellt ändamål även om förvaltningen är gemensam.

text: Antag att en allmännyttig ideell förening använder sin fastighets enda byggnad på olika sätt. Av fastighetsinkomsterna kommer 25 % från kommersiell uthyrning, 40 % från eget främjande och 35 % från uthyrning som har naturlig anknytning. Byggnaden utgör den särskilda förvaltningsenheten. En fastighetsanvändning som främjar det allmännyttiga ändamålet har alltid naturlig anknytning till ändamålet.

text: Huvudsaklighetsbedömningen visar att de i princip skattefria inkomsterna uppgår till huvudsaklig del (75%) av förvaltningsenhetens inkomster. Därmed är föreningen inte skattskyldig för några fastighetsinkomster.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 330742-06/111

title: Överavskrivning av inventarier och restvärdeavskrivning

text: 1 Sammanfattning

text: Vid övergång från räkenskapsenlig avskrivning till restvärdeavskrivning ska i avskrivningsunderlaget ingå oavskrivet värde av tidigare överavskrivningar.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett företag har under en följd av år köpt in datorer. Anskaffningsutgifterna aktiveras i redovisningen. Planenlig avskrivning sker efter ekonomisk livslängd på två till fyra år. Vid beskattningen använder sig företaget av räkenskapsenlig avskrivning, vilket medför att det uppkommer en överavskrivning enligt

text: 18 kap. 19 § inkomstskattelagen

text: (IL). Det överskjutande beloppet dras av vid beskattningen enligt en särskild plan med 20 procent per år fr.o.m. det efterföljande beskattningsåret. Företagets avskrivningsmetod i redovisningen i kombination med reglerna för räkenskapsenlig avskrivning innebär att det vid varje års taxering finns ett högre avskrivningsbelopp i redovisningen än vad som godtas vid taxeringen.

text: Företaget har för avsikt att vid beskattning övergå till restvärdeavskrivning i stället för räkenskapsenlig avskrivning. Fråga har därvid uppkommit hur oavskrivet belopp av de för stora avskrivningarna i räkenskaperna ska hanteras i samband med övergången till restvärdeavskrivning.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 18 kap. 13 §

text: IL beskrivs huvudregeln för räkenskapsenligt avskrivning och restvärdeavskrivning. Det anges att värdeminskningsavdrag får göras vid räkenskapsenlig avskrivning med högst 30 procent och vid restvärdeavskrivning med högst 25 procent av avskrivningsunderlaget. I underlaget ingår bl.a. värdet av inventarierna vid föregående beskattningsårs utgång. Det värdet består vid räkenskapsenlig avskrivning av värdet enligt balansräkningen och vid restvärdeavskrivning av det skattemässiga värdet.

text: I 2 kap. 33 IL anges att med skattemässigt värde på inventarier avses anskaffningsvärdet minskat med gjorda värdeminskningsavdrag och liknande avdrag.

text: I

text: 18 kap. 19 §

text: IL finns bestämmelser för det fall det vid räkenskapsenlig avskrivning gjorts avskrivning med högre belopp än vad som godtagits vid beskattningen. Värdet på inventarierna enligt balansräkningen vid beskattningsåret utgång ska då ligga till grund för beräkningen av avskrivningsunderlaget för nästa beskattningsår. Det överskjutande beloppet ska i stället dras av genom avskrivning med 20 procent per år, räknat från och med beskattningsåret efter det år avskrivning gjordes med ett för högt belopp.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Den fråga som ska besvaras är hur oavskrivet värde av tidigare återförda överavskrivningar ska behandlas vid övergång till restvärdeavskrivning.

text: Skatteverket har i en skrivelse (dnr

text: ; svar 2003:10 i serien Svar från RSV på redovisnings- och skattefrågor) behandlat frågan om rätten till räkenskapsenlig avskrivning vid upprepad överavskrivning. Skatteverket har gjort bedömningen att bestämmelserna i

text: 18 kap. 19 §

text: IL är avsedda för att en korrigering ska kunna göras vid enstaka år, när avskrivningarna i bokslutet avviker från de skattemässiga. Regeln har inte tillkommit för att ett företag regelbundet ska kunna göra denna typ av deklarationsjustering, utan tar sikte på fall då oavsiktliga fel uppkommit i samspelet mellan redovisning och beskattning. Om ett företag systematiskt utnyttjar korrigeringsregeln i

text: 18 kap. 19 §

text: IL så föreligger inte längre, enligt Skatteverkets uppfattning, förutsättning för räkenskapsenlig avskrivning. Företaget får i stället tillämpa restvärdeavskrivning. I skrivelsen besvaras dock inte frågan hur man ska behandla oavskrivet värde på tidigare återförda överavskrivningar.

text: Av lagtexten framgår att bestämmelserna i

text: 18 kap. 19 §

text: IL om för stora avskrivningar i räkenskaperna, s.k. överavskrivningar, endast gäller vid räkenskapsenlig avskrivning och alltså inte vid restvärdeavskrivning.

text: Enligt

text: 18 kap. 13 §

text: IL får värdeminskningsavdrag vid restvärdeavskrivning göras med högst 25 procent av avskrivningsunderlaget. I underlaget ingår bl.a. inventariernas skattemässiga värde vid föregående beskattningsårs utgång. Med skattemässigt värde avses anskaffningsvärdet minskat med gjorda värdeminskningsavdrag (

text: 2 kap. 33 §

text: IL). I den fråga som ska besvaras motsvaras skattemässigt värde av inventariernas värde i redovisningen med tillägg för det oavskrivna värdet av de återförda avskrivningarna enligt

text: 18 kap. 19 §

text: IL.

text: Skatteverkets anser att vid övergång från räkenskapsenlig avskrivning till restvärdeavskrivning så ska oavskrivet värde av tidigare återförda överavskrivningar ingå i avskrivningsunderlaget. Det innebär att det oavskrivna värdet ska inräknas i inventariernas skattemässiga värde vid föregående beskattningsårs utgång. Något alternativt sätt att behandla det oavskrivna värdet finns inte.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 330749-12/111

title: Kapitalvinst - har förvärv av fastighet skett genom köp eller testamente?

text: 1 Sammanfattning

text: En fastighet ges ut till en person, som inte är dödsbodelägare, i enlighet med vad som anges i ett testamente. Sådan fastighet anses förvärvad genom testamente. Detta gäller även om fastigheten ges ut mot en ersättning. Ersättningens storlek har således inte någon betydelse i denna bedömning, vilket innebär att den s.k. huvudsaklighetsprincipen inte ska tillämpas.

text: En fastighet förvärvas av en person, som inte är dödsbodelägare. Förvärvet sker genom ett köpeavtal för en viss ersättning med stöd av vad som anges i ett testamente. Sådan fastighet anses förvärvad genom ett köp.

text: Ersättningens storlek har inte någon betydelse för denna bedömning. Detta innebär att den s.k. huvudsaklighetsprincipen inte ska tillämpas.

text: 2 Frågeställning

text: En person, som inte är dödsbodelägare, har enligt testamente rätt att förvärva en fastighet (legatet) mot att han (legatarien) lämnar en viss ersättning till dödsboet. Fastigheten ges ut till honom i enlighet med förordnandet i testamentet. Hur ska förvärvet klassificeras inkomstskattemässigt? Ska förvärvet anses ha skett genom testamente eller genom köp? Vad får det för betydelse, om ersättningen till dödsboet understiger eller motsvarar/överstiger taxeringsvärdet.

text: Hur ska ett förvärv klassificeras, när testamentet ger legatarien rätt att köpa en fastighet för en viss ersättning och fastigheten förvärvas från dödsboet genom ett köpeavtal. Har det någon betydelse för bedömningen, om ersättningen understiger eller motsvarar/överstiger taxeringsvärdet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ett legat ges ut enligt bestämmelserna i 22 kapitlet

text: ärvdabalken

text: (ÄB).

text: En äganderättsövergång genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt av en tillgång, leder inte till att den tidigare ägaren kapitalvinstbeskattas. Den som förvärvar en sådan tillgång ska istället inträda i den tidigare ägarens skattemässiga situation,

text: 44 kap. 21 § inkomstskattelagen

text: (IL).

text: En fastighet köps genom att en köpehandling undertecknas. Handlingen ska innehålla uppgift om köpesumman och även innehålla någon slags överlåtelseförklaring,

text: 4 kap. 1 § jordabalken

text: (JB).

text: En fastighet som överlåts genom köp kapitalvinstbeskattas enligt 45 kap. 1 § och 44 kap. 3 och 13 §§ IL

text: Kapitalförluster som beror på att tillgångar avyttras mot en ersättning som understiger deras marknadsvärde, ska anses som kapitalförluster bara om det framgår av omständigheterna att säljaren inte har för avsikt att öka köparens förmögenhet,

text: 44 kap. 24 §

text: IL.

text: Enligt fast praxis är den huvudsakliga innebörden av en överlåtelse av fastighet avgörande för om överlåtelsen inkomstskattemässigt ska anses utgöra avyttring eller gåva (huvudsaklighetsprincipen),

text: RÅ 1950 ref. 33

text: RÅ 1969 ref. 32

text: , RÅ 1981 1:29 och

text: RÅ 2004 ref. 32

text: . Denna princip innebär att en överlåtelse behandlas i sin helhet som en avyttring om ersättningen motsvarar eller överstiger taxeringsvärdet. Understiger ersättningen taxeringsvärdet behandlas överlåtelsen som en gåva, om det finns en gåvoavsikt. Detta under förutsättning att det inte finns reglerat i lag att överlåtelsen ska ses som en avyttring.

text: I

text: NJA 1959 s. 108

text: skulle en legatarie enligt förordnande i testamente erhålla en fastighet under förutsättning att han betalade 178 800 kr till dödsboet, vilket motsvarade fastighetens taxeringsvärde enligt bouppteckningen. Betalning skedde till boutredningsmannen som därefter som testamentsexekutor överlät fastigheten till legatarien. Detta skedde i en handling som benämndes överlåtelsehandling. Frågan var om det skulle utgå stämpelavgift på fånget dvs. om fastigheten skulle anses ha förvärvats genom testamente eller köp. Frågan skulle också kunna formuleras som om det var testamentet eller överlåtelsehandlingen som utgjorde fångeshandlingen. Hovrätten fann att förvärvet i sin helhet skett genom testamentet. Advokatfiskalsämbetet vid hovrätten besvärade sig och förde fram att med hänsyn till ersättningens storlek borde förvärvet karakteriseras som ett köp. Ämbetet hänvisade till rättsfall, refererade i

text: NJA 1948 s. 81

text: , där HD hade fäst avgörande vikt vid överlåtelsernas huvudsakliga innebörd. Högsta domstolen fastställde Hovrättens domslut och angav, fritt återgivet, att förvärvet inte kunde anses ha skett på annat sätt än genom testamentet.

text: I

text: RÅ 1973 ref. 67

text: hade X. genom testamentariskt förordnande erhållit rätt att köpa fastigheterna Z för en köpesumma av 80 000 kr. X förvärvade genom köpebrev de aktuella fastigheterna i enlighet med förordnandet. När testamentet upprättades översteg köpesumman fastigheternas taxeringsvärde. När fastigheterna förvärvades genom köpebrevet understeg dock köpesumman det då aktuella taxeringsvärdet. Riksskatteverkets nämnd för rättsärenden angav att vid tillämpning av reglerna för beskattning av kapitalvinst fick sökanden anses ha förvärvat egendomen genom köp. Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) gjorde inte ändring i det överklagade förhandsbeskedet . Ett av regeringsråden var skiljaktig och anförde i här aktuellt avseende. "Vad angår målet i övrigt visar handlingarna att X förvärvat fastigheterna med stöd av den optionsrätt, som han tillerkänts genom förordnande i T:s testamente. Oaktat X:s fångeshandling är ett köpebrev får hans förvärv dock anses väsentligen ha skett genom testamentet"

text: 4 Bedömning

text: Fastigheten ges ut mot ersättning till legatarien i enlighet med förordnande i testamente

text: Civilrättsligt ska en fastighet anses förvärvad genom ett testamente, när legatariens fångeshandling är ett testamente. När äganderätten till fastigheten övergår genom testamente medför den omständigheten, att en ersättning som motsvarar fastighetens taxeringsvärde betalas till dödsboet, inte att förvärvet ska anses ha skett på något annat sätt än genom testamente enligt

text: NJA 1959 s. 108

text: . Enligt Skatteverket avser huvudsaklighetsprincipen inkomstskattemässigt att avgöra om ett fång ska klassificeras som köp eller gåva. Den principen omfattar inte gränsdragning mellan köp och testamente. Om testamentet i sig är fångeshandling medför därför den omständigheten att en ersättning ska betalas till dödsboet inte att förvärvet ska anses ha skett genom ett köp. När legatarien förvärvar fastigheten genom testamente träder han, oavsett ersättningens storlek, in i den tidigare ägarens skattemässiga situation enligt

text: 44 kap. 21 § inkomstskattelagen

text: (IL).

text: Fastigheten överlåts till legatarien genom en köpehandling

text: I

text: RÅ 1973 ref. 67

text: hade X. med stöd av ett testamentariskt förordnande förvärvat den aktuella fastigheten genom ett köpebrev. Riksskatteverkets nämnd för rättsärenden angav att vid tillämpning av reglerna för beskattning av kapitalvinst fick sökanden anses ha förvärvat egendomen genom köp. Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) gjorde inte ändring i det överklagade förhandsbeskedet . Det går således inte att utläsa av motiveringen hur HFD har gjort bedömningen. Rubriken till

text: RÅ 1973 ref. 67

text: är "Sedan fastighet med taxeringsvärde 97 000 kr med stöd av testamentariskt förordnande förvärvats genom köpebrev för 80 000 kr har vid beräkning av ingångsvärde i anledning av tilltänkt försäljning fastigheten ansetts förvärvad genom köp." Den skiljaktige anförde att handlingarna visade att X hade förvärvat fastigheterna med stöd av den optionsrätt som han hade fått genom förordnande i Y:s testamente. Fastän X:s fångeshandling var ett köpebrev, fick hans förvärv väsentligen anses ha skett genom testamentet.

text: Den skiljaktige ansåg att förvärvet skulle anses ha skett genom testamentet trots att fångeshandlingen var ett köpebrev. Av rubriken till referatet framgår att trots att förvärvet hade skett till ett pris, som understiger taxeringsvärdet vid förvärvet, skulle det ses som köp. Enligt Skatteverket får detta tolkas som att det har varit avgörande för utgången i målet att fångeshandlingen var ett köpebrev. Detta med tanke på hur rubriken är utformad och vad den skiljaktige har anfört. Testamentet i sig kunde inte utgöra fångeshandling, då det endast angav att X skulle erbjudas fastigheten för en köpesumma av 80 000 kr. Det framgår inte att HFD har fäst något avseende vid ersättningens storlek.

text: Enligt Skatteverket ska således ett förvärv som sker genom en köpehandling med stöd av ett förordnande i ett testamente ses som ett köp oavsett ersättningens storlek. Det medför att dödsboet kan bli tvunget att i enlighet med förordnandet överlåta fastigheten med en kapitalförlust, som beror på att testatorn (den avlidne) haft för avsikt att berika legatarien. En sådan kapitalförlust är enligt Skatteverket inte verklig enligt

text: 44 kap. 24 §

text: IL och är därmed inte avdragsgill för dödsboet. Eftersom legatarien har förvärvat fastigheten genom ett köp ska han använda sig av den faktiska ersättningen som anskaffningsutgift. Det leder i realiteten till att en del av testatorns omkostnadsbelopp aldrig kommer att kunna utnyttjas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 335261-08/111

status: upphävt

title: Idrottsutövares pension - SINK eller A-SINK?

text: Nytt: 2016-12-07

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagande Idrottsutövares pension – SINK eller A-SINK och skatteavtal, dnr

text: 131 407145-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Direktpension till begränsat skattskyldig idrottsutövare ska beskattas enligt SINK oavsett om utbetalningen sker löpande eller i form av engångsbelopp. Vid tillämpning av skatteavtal är utbetalningen en sådan pension och annan liknande ersättning p.g.a. tidigare anställning som omfattas av artikel 18 i OECD:s modellavtal.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det förekommer att idrottsföreningar lämnar utfästelser om framtida direktpension till i föreningen verksamma idrottsutövare. Vanligt är att idrottsföreningen då tecknar en kapitalförsäkring som säkerhet för utfästelsen. Direktpensionen ska i regel utbetalas under ett antal år efter avslutad idrottskarriär. I vissa fall framställer idrottsutövare, efter det att anställningen upphört, önskemål om att få bryta pensionsavtalet och i stället direkt erhålla hela värdet som ett engångsbelopp. Till exempel kan en 33åring, som lämnade föreningen för fem år sedan, vilja få ut kapitalvärdet på en gång som en avlösen av en tidigare utfäst pension som skulle ha utbetalts mellan 35 och 40 års ålder.

text: 1. Ska beloppet anses vara pension eller annan ersättning för idrottslig verksamhet? Är det någon skillnad om beloppet betalas ut löpande enligt det ursprungliga avtalet eller om det betalas ut i form av engångsbelopp?

text: 2. Ska utbetalningen beskattas enligt SINK eller A-SINK? Mottagaren förutsätts vara begränsat skattskyldig vid utbetalningstillfället.

text: 3. Vilken artikel i skatteavtalen är tillämplig?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 10 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, behandlas rätt till pension som tjänst.

text: I 10 kap. 5 § punkt 4 IL anges att med pension avses ersättningar som betalas ut på grund av tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring.

text: Av

text: RÅ 1990 ref. 95

text: framgår att pension kan utbetalas till idrottsutövare efter avslutad idrottskarriär redan i unga år.

text: Enligt

text: RÅ 1994 not. 389

text: kan en engångsutbetalning som avlöst en pensionsutfästelse utgöra pension.

text: Enligt 5 § 1 st . p. 7 lagen (

text: ) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, SINK, ska pension som utgår från Sverige på grund av förutvarande tjänst beskattas i Sverige om den tidigare verksamheten huvudsakligen utövats här.

text: Av

text: 2 §

text: SINK framgår att termer och uttryck som används i IL har samma betydelse och tillämpningsområde som i SINK om inte annat anges eller framgår av sammanhanget.

text: Enligt

text: 7 § lagen (1991:591)

text: om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., A-SINK, är kontant ersättning eller annat vederlag som uppbärs från Sverige för idrottslig verksamhet som bedrivs i Sverige skattepliktig inkomst.

text: Artikel 18 i OECD:s modellavtal anger att om inte bestämmelserna i artikel 19 punkt 2 (pension från offentlig tjänst) föranleder annat, beskattas pension och annan liknande ersättning som med anledning av tidigare anställning betalas till person med hemvist i en avtalsslutande stat, endast i denna stat.

text: I punkt 5 i kommentaren till artikel 18 i modellavtalet sägs att ordet "pension" i dess vanliga mening bara omfattar periodiska utbetalningar men orden "annan liknande ersättning" täcker icke-periodiska utbetalningar. Där anges att artikeln kan omfatta även engångsutbetalningar som görs efter det att anställningen upphört och som träder i stället för periodiska pensionsbetalningar.

text: Artikel 17 i modellavtalet anger att utan hinder av bestämmelserna i artiklarna 7 och 15 (tidigare 14 och 15) får inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar genom sin personliga verksamhet i den andra avtalsslutande staten i egenskap av sportsman, beskattas i denna andra stat.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Pension eller annan ersättning?

text: Ersättningar som betalas ut på grund av tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring är enligt 10 kap. 5 § p. 4 IL att anse som pension. Stadgandet måste dock läsas i sitt sammanhang i paragrafen. Ersättningar på grund av tidigare tjänst kan också, beroende på omständigheterna, vara att anse som avgångsvederlag. Av

text: RÅ 1990 ref. 95

text: framgår att belopp som enligt pensionsutfästelse utbetalas till idrottsutövare efter avslutad idrottskarriär redan i unga år är att anse som pension. Även en engångsutbetalning som avlöst en pensionsutfästelse har ansetts utgöra pension (

text: RÅ 1994 not. 389

text: I den ställda frågan grundar sig ersättningen, som enligt pensionsutfästelsen skulle ha betalats ut mellan 35 och 40 års ålder, på en tidigare anställning hos idrottsföreningen och är att betrakta som pension. Den förändring som görs, efter överenskommelse mellan föreningen och idrottsutövaren, och som innebär en avlösning av pensionsutfästelsen med en engångsutbetalning vid en tidigare tidpunkt, förändrar inte karaktären på ersättningen (jfr

text: RÅ 1994 not. 389

text: ). Skatteverket anser därmed att oavsett om den avtalade pensionen betalas ut löpande eller i form av engångsbelopp är utbetalningen att anse som pension.

text: 4.2 SINK eller A-SINK?

text: A-SINK innehåller inga bestämmelser om skatteplikt för pensionsutbetalningar p.g.a. tidigare idrottslig verksamhet. Det finns inga uttalanden i förarbetena (

text: prop. 1990/91:159

text: ) om pensionsutbetalningar och därmed heller ingenting som visar att avsikten varit att sådana utbetalningar p.g.a. tidigare idrottslig verksamhet ska omfattas av lagen.

text: SINK innehåller däremot en uttrycklig bestämmelse om att utbetalning av pension p.g.a. förutvarande tjänst är skattepliktig. Verksamheten ska huvudsakligen ha utövats i Sverige men det finns inga undantag för viss typ av verksamhet. Skatteverket anser därför att även pensionsutbetalningar som utbetalas p.g.a. tidigare idrottslig verksamhet omfattas av SINK. Som framgår ovan omfattas även engångsutbetalningar av begreppet pension i IL och därmed också i SINK.

text: 4.3 Skatteavtal

text: Skatteverket anser att sådan utbetalning till idrottsutövaren, som enligt 4.1 ovan är att anse som pension, omfattas av artikel 18 i OECD:s modellavtal. Det finns ingenting i kommentaren till artikel 17 som antyder att avsikten varit att även pensionsutbetalningar ska omfattas. Artikel 17 har företräde framför artikel 7 (rörelse) och artikel 15 (enskild tjänst). Den har däremot inte företräde framför artikel 18 (pension). Artikel 18 innehåller en uttrycklig bestämmelse om pension och annan liknande ersättning p.g.a. tidigare anställning och det finns inget undantag för vissa typer av anställningar. Det finns heller ingenting i kommentaren till modellavtalet som antyder att pension och annan liknande ersättning p.g.a. tidigare anställning skulle vara undantagen från artikel 18 enbart därför att det var idrottslig verksamhet som utövades i anställningen. Av kommentaren till modellavtalet framgår att artikeln även kan omfatta engångsutbetalningar av pension.

text: De skatteavtal som Sverige har ingått med andra länder avviker ofta från OECD:s modellavtal när det gäller beskattningen av pensionsutbetalningar p.g.a. privat anställning. Enligt många skatteavtal har Sverige rätt att beskatta sådana utbetalningar. Varje skatteavtal måste därför läsas noggrant.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 335369-08/111

title: Skatt på energi, industriell verksamhet

text: Nytt: 2022-10-14

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2022-10-13, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Avgörande för om industriell verksamhet som avses i

text: 6 a kap. 1 § 9

text: och

text: 11 kap. 3 § 1

text: lagen (

text: ) om skatt på energi, LSE, ska anses föreligga är i regel om den huvudsakliga verksamheten i företaget är att anse som industriell. Med företag får i detta avseende även avses en del av en juridisk person om verksamheten i denna del bedrivs självständigt i förhållande till övrig verksamhet.

text: El- eller bränsleförbrukning kan anses ha skett i industriell verksamhet även när den huvudsakliga verksamheten i företaget inte är att anse som industriell om förbrukningen skett i en verksamhet som utgör en integrerad del av ett annat företags industriella verksamhet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett flertal skilda typer av aktiviteter bedrivs i ett och samma företag. Fråga har uppkommit om, och i sådana fall under vilka förutsättningar, en del av ett företags verksamhet kan särskiljas från övrig verksamhet i företaget vid bedömning av om verksamheten är industriell enligt 6 a kap. 1 § 9 och 11 kap. 3 § 1 LSE.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av6 a kap. 1 § 9 LSE framgår att viss skattelättnad medges för vissa bränslen som förbrukas för annat ändamål än drift av motordrivna fordon vid tillverkningsprocessen i industriell verksamhet.

text: Av 11 kap. 3 § 1 LSE framgår att energiskatten utgör 0,5 öre per kilowattimme för el som förbrukas i industriell verksamhet i tillverkningsprocessen.

text: Motsvarande bestämmelser fanns i de av LSE ersatta lagen (

text: ) om allmän energiskatt, EL, (

text: och

text: 28 §§

text: ) samt lagen (

text: ) om koldioxidskatt (

text: 3 §

text: ). Av förarbetena till LSE framgår att några materiella förändringar inte var avsedda varför uttalanden avseende motsvarande bestämmelser i EL har betydelse även avseende tolkningen av de nu aktuella bestämmelserna (

text: prop. 1994/95:54 s. 128

text: samt

text: ). Inte heller avseende ändringar som gjorts i nu aktuella bestämmelser i LSE har avsetts några ändringar av relevans för nu aktuella frågor (Jfr bland annat

text: prop. 2000/01:118 s. 136

text: Av

text: prop. 1976/77:68 s. 13

text: framgår följande avseende vad som i

text: 14 §

text: EL avsågs med industriell verksamhet.

text: "Vad som är att hänföra till industriell verksamhet bör grundas på den näringsgrensindelning som tillämpas i den officiella statistiken och som benämns standard för svensk näringsgrensindelning (SNI). Enligt denna omfattas industrisektorn av grupperna 2 Gruvor och mineralbrott, 3 Tillverkningsindustri och 4 El-, gas-, värme- och vattenverk. Förbrukare inom någon av dessa grupper bör erlägga skatt enligt skattesatsen 2 öre/kWh för den del av årsförbrukningen som överstiger 40 000 kWh. Den huvudsakliga verksamheten vid resp. företag bör vara avgörande vid tillämpningen av dessa nya bestämmelser."

text: Av skatteutskottets betänkande, SkU 1976/77:22 s. 13 framgår följande.

text: "Gränsen mellan industriell verksamhet och annan näringsverksamhet är av naturliga skäl svår att exakt fastställa i en lagtext. Författningstexten har fått en allmän utformning, men i propositionen uttalas att gränsdragningen bör grundas på SNI-standarden. Som en allmän vägledning kan den statistiska indelningen vara av värde, men utskottet vill i detta sammanhang framhålla att den svenska industristatistiken utesluter en del verksamhetsgrenar som i den internationella statistiken och enligt gängse språkbruk kan göra anspråk på att betraktas som industrier. I sådana och därmed jämförliga fall bör enligt utskottets mening begreppet industriell verksamhet tolkas generöst. Riktpunkten för den generösa tolkningen bör främst vara att därigenom undvika konkurrenssnedvridningar."

text: Genom SFS 1992:879 och SFS 1992:880 begränsades de aktuella skattelättnaderna enligt EL och lagen (

text: ) om koldioxidskatt avseende vad som skulle utgöra industriell verksamhet. Skattelättnaderna begränsades även till att endast omfatta förbrukning i tillverkningsprocessen i industriell verksamhet. Av

text: prop. 1991/92:150

text: , bilaga I:5 s. 16, framgår följande.

text: "I den officiella statistiken används en näringsgrensindelning benämnd standard för svensk näringsgrensindelning (SNI). Enligt denna omfattas industrisektorn av grupperna 2, brytning av mineraliska produkter, 3 tillverkning, och 4, el-, gas-, värme- och vattenförsörjning. Avsikten är emellertid att begreppet industriell verksamhet numera endast skall avse SNI 2 och 3. Den statistiska indelningen kan användas som en allmän vägledning till vad som avses med begreppet. Det är endast den förbrukning som äger rum i tillverkningsprocessen som omfattas av 0-skattesatsen. Till tillverkningsprocessen bör också räknas hjälpverksamhet såsom belysning, uppvärmning och ventilation."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: När skattelättnaderna för elförbrukning i industriell verksamhet ursprungligen infördes i EL angavs i förarbetena att den huvudsakliga verksamheten vid respektive företag bör vara avgörande vid tillämpningen av bestämmelserna. Av förarbetsuttalanden till LSE framgår att bestämmelserna förts över från EL till LSE utan materiella ändringar. Mot bakgrund av dessa förarbetsuttalanden och att annan anvisning inte lämnats i förarbetena till LSE är det Skatteverkets uppfattning att det avgörande för om en verksamhet ska anses industriell i den mening som avses i 6 a kap. 1 § 9 respektive 11 kap. 3 § 1 LSE är om den huvudsakliga verksamheten i företaget är att anse som industriell.

text: Vad som i förarbetena avses med "företaget" utvecklas inte vidare. Mot bakgrund av skatteutskottets uttalande avseende generös tillämpning för att undvika konkurrenssnedvridning anser Skatteverket att det inte finns någon anledning att tolka uttalandet i

text: prop. 1976/77:68

text: som att bedömningen av vad som utgör huvudsaklig verksamhet alltid ska göras utifrån hela den juridiska personen. I detta avseende anser således Skatteverket att med företag avses även en del av den verksamhet som bedrivs av en fysisk eller juridisk person om den verksamhet som bedrivs i denna del bedrivs självständigt i förhållande till övrig verksamhet. En verksamhetsdel kan enligt Skatteverket inte anses självständig om den framstår som en naturlig del av annan verksamhet som bedrivs av den fysiska eller juridiska personen.

text: Vid bedömning av om en verksamhetsdel är självständig eller inte, ska enligt Skatteverket, en samlad bedömning göras av omständigheterna i det enskilda fallet. Enligt Skatteverkets uppfattning kan exempelvis följande omständigheter tillmätas betydelse vid den samlade bedömningen.

text: Verksamhetens art

text: Verksamhetens omfattning

text: Organisatorisk placering

text: Fysisk placering

text: Egen budget

text: Egen ledning

text: Egen personal

text: Mot bakgrund av ovannämnda uttalande av skatteutskottet om att undvika konkurrenssnedvridning anser Skatteverket att el- eller bränsleförbrukning kan anses ha skett i industriell verksamhet även när den huvudsakliga verksamheten i företaget inte är att anse som industriell om förbrukningen skett i en verksamhet som utgör en integrerad del av ett annat företags industriella verksamhet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 335485-12/111

title: Skattesats på spritdrycker, vin och starköl, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML

text: 1 Sammanfattning

text: Omsättning av spritdrycker, vin och starköl ska alltid beskattas med 25 procent. Detsamma gäller omsättning av restaurang- och cateringtjänster till den del tjänsten avser sådana drycker.

text: Med spritdryck avses en vara som är avsedd att förtäras som dryck och som har en alkoholhalt som överstiger 2,25 volymprocent. Vin eller maltdryck anses inte som spritdryck.

text: Med vin avses dryck som är framställd genom jäsning av saft från druvor, bär, frukt eller rabarber och som har en alkoholhalt som överstiger 2,25 volymprocent men uppgår högst till 22 volymprocent.

text: Med starköl avses maltdryck som har en alkoholhalt som överstiger 3,5 volymprocent. Med maltdryck avses jäst, odestillerad dryck som är framställd med torkat eller rostat malt som huvudsakligt extraktgivande ämne.

text: 2 Frågeställning

text: Omsättning av spritdrycker, vin och starköl och omsättning av restaurang- och cateringtjänster till den del tjänsten avser sådana drycker ska beskattas med 25 procent. En fråga har ställts om vad som omfattas av begreppen spritdrycker, vin och starköl i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Mervärdesskattelagen

text: Mervärdesskatt tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget om inte någon av de reducerade skattesatserna är tillämplig (

text: 7 kap. 1 § första stycket

text: ML).

text: Vid omsättning av sådana livsmedel som avses i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förord-ning

text: (EG) nr 178/2002

text: tas mervärdesskatt ut med 12 procent med undantag för spritdrycker, vin och starköl (

text: 7 kap. 1 § andra stycket 4

text: ML).

text: Vid omsättning av restaurang- och cateringtjänster tas mervärdesskatt ut med 12 procent av beskattningsunderlaget med undantag för den del av tjänsten som avser spritdrycker, vin och starköl (

text: 7 kap. 1 § andra stycket 5

text: ML).

text: 3.2 Förarbeten

text: Av förarbetena till bestämmelsen i 13 § lag om mervärdeskatt (

text: ) framgår att

text: livsmedelslagens

text: definition av livsmedel omfattar alkoholhaltiga drycker. Dessa drycker är klart definierade i annan lagstiftning, lagen (

text: ) om tillverkning av drycker. För sådana alkoholdrycker som säljs i systembutikerna bör någon prissänkning inte ske. Dessa drycker bör således inte omfattas av den lägre skatten. Samtliga drycker som säljs i den vanliga matvaruhandeln bör mervärdesbeskattas efter samma skattesats (

text: prop. 1991/92:50, s. 12

text: Av förarbetena till bestämmelsen i

text: 7 kap. 1 § andra stycket 5

text: ML framgår att regeringen delar utredningens uppfattning att det är konsekvent att tillämpa samma mervärdesskatteregler för spritdrycker, vin och starköl oavsett var någonstans de förtärs. I annat fall skulle mervärdesbeskattningen av en flaska vin som beställs i samband med ett restaurangbesök bli lägre jämfört med det fallet att någon köper hem samma vinflaska till en middag i hemmet (

text: prop. 2011/12:1, s. 270

text: 3.3 Lagen om tillverkning av drycker

text: Med sprit förstås vara som innehåller alkohol i en koncentration av mer än 1,8 viktprocent. Vin eller maltdryck anses dock ej som sprit

text: (1 § lagen om tillverkning av drycker [1977:292], upphävd 1995-01-01).

text: Med spritdryck förstås sprit som är avsedd att förtäras som dryck

text: (2 § lagen om tillverkning av drycker).

text: Med vin förstås dryck som är framställd genom jäsning av saft från druvor, bär, frukt eller rabarber och som innehåller mer än 1,8 viktprocent men högst 22 volymprocent alkohol (3 § lagen om tillverkning av drycker).

text: Starköl är maltdryck som innehåller mer än 2,8 viktprocent alkohol. Med maltdryck förstås jäst, odestillerad dryck som är framställd med torkat eller rostat malt som huvudsakligt extraktgivande ämne (4 § lagen om tillverkning av drycker).

text: 3.4 Mervärdesskattedirektivet

text: Medlemsländerna ska tillämpa en normalskattesats för mervärdesskatt som ska fastställas av varje medlemsland (

text: artikel 96 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Medlemsländerna får tillämpa en eller två reducerade skattesatser. De skattesatser som är lägre än den normala får endast tillämpas på speciellt uppräknade varor och tjänster (

text: artikel 98

text: En reducerad skattesats får tillämpas på varor i form av livsmedel. Reducerad skattesats får inte tillämpas på alkoholhaltiga drycker (bilaga III p. 1).

text: En reducerad skattesats får tillämpas på tjänster i form av restaurang- och cateringtjänster. Alkoholhaltiga och/eller alkoholfria drycker får undantas från en reducerad skattesats på tillhandahållande av restaurang- och cateringtjänster (bilaga III p. 12a).

text: 4 Bedömning

text: Det framgår inte av ML vad som avses med spritdrycker, vin och starköl. När skattesatsen för omsättning av livsmedel sänktes från 25 till 18 procent den 1 januari 1992 var syftet att den reducerade skattesatsen inte skulle omfatta systembutikernas omsättning av alkoholhaltiga drycker. Någon definition i ML avseende spritdrycker, vin och starköl ansågs inte nödvändig då dessa begrepp definierades i den dåvarande lagen om tillverkning av drycker.

text: Skatteverket anser att begreppen spritdrycker, vin och starköl i mervärdesskattesammanhang ska tolkas med utgångspunkt från hur dessa begrepp definierades i den numera upphävda lagen om tillverkning av drycker. Detta gäller såväl vid omsättning av spritdrycker, vin och starköl som vid omsättning av restaurang- och cateringtjänster till den del tjänsten avser sådana drycker. Hur dessa begrepp definieras i

text: alkohollagen (2010:1622)

text: saknar i detta sammanhang betydelse.

text: 4.1 Spritdrycker

text: Med spritdryck avses en vara som är avsedd att förtäras som dryck och som har en alkoholhalt som överstiger 2,25 volymprocent (1,8 viktprocent). Vin eller maltdryck anses inte som spritdryck.

text: Det innebär att en drink som innehåller sprit och läsk anses som spritdryck om alkoholhalten överstiger 2,25 volymprocent. Det saknar betydelse om drinken serveras färdigblandad eller om spriten och läsken serveras var för sig.

text: Blanddrycker på burk eller flaska, s.k. alkoläsk, är en typ av alkoholhaltig dryck som består av en blandning av vanligtvis alkohol och läsk. Det kan t.ex. vara fråga om drycker med ciderkaraktär som innehåller tillsats av sprit. Sådana drycker anses som spritdrycker om alkoholhalten överstiger 2,25 volymprocent.

text: 4.2 Vin

text: Med vin avses dryck som är framställd genom jäsning av saft från druvor, bär, frukt eller rabarber och som har en alkoholhalt som överstiger 2,25 volymprocent (1,8 viktprocent) men uppgår högst till 22 volymprocent.

text: Det innebär att med vin avses t.ex. cider som framställts av fruktjuice av äpple och/eller päron och där alkoholen har uppkommit enbart genom jäsning, under förutsättning att alkoholhalten överstiger 2,25 volymprocent men uppgår högst till 22 volymprocent. Detsamma gäller drycker som framställts av saft från andra frukter eller bär om alkoholhalten uppkommit enbart genom jäsning.

text: 4.3 Starköl

text: Med starköl avses maltdryck som har en alkoholhalt som överstiger 3,5 volymprocent (2,8 viktprocent). Med maltdryck avses jäst, odestillerad dryck som är framställd med torkat eller rostat malt som huvudsakligt extraktgivande ämne.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 337392-06/111

title: Vad innebär beskattas i 3 kap 9 § inkomstskattelagen?

text: 1 Sammanfattning

text: En inkomst kan anses som beskattad i verksamhetslandet enligt bestämmelserna i

text: 3 kap. 9 § inkomstskattelagen

text: (IL) även om någon betalning av skatt inte har skett.

text: Det kan bero på att avdrag för kostnader för intäkternas förvärvande, grundavdrag etc. medfört att inkomsten understiger gränsen för beskattningsbar inkomst. Bruttoinkomsten måste dock ha legat till grund för beskattning i verksamhetslandet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har ställts vilken innebörd ordet "beskattas" i

text: 3 kap. 9 §

text: IL har. Menar man att faktisk betalning av skatt ska ha ägt rum eller räcker det med att inkomsten har legat till grund för beskattning även om ingen skatt tagits ut t ex på grund av höga avdrag eller att inkomsten inte uppgår till beskattningsbart belopp?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3 kap. 9 § 1 s t IL har följande lydelse: "En obegränsat skattskyldig person som har anställning som innebär att han vistas utomlands i minst sex månader, är inte skattskyldig för inkomst av sådan anställning till den del inkomsten beskattas i verksamhetslandet (sexmånadersregeln)".

text: Denna skrivning tillkom i och med IL:s införande och hade tidigare en likalydande skrivning då det i första stycket av anvisningspunkt 3 till 54 § kommunalskattelagen (KL) angavs att skattefrihet enligt sexmånadersregeln gällde "i den mån inkomsten beskattats" i verksamhetslandet.

text: Bestämmelsen fick denna lydelse i samband med 1990 års skattereform genom att man då införde bestämmelse att beskattning skulle ha skett i verksamhetslandet som förutsättning för tillämpning av regeln. Den tidigare lydelsen löd enligt följande:

text: "skattefrihet enligt 54 § första stycket f föreligger om:

text: a) anställningen och vistelse utomlands varat minst sex månader och avsett anställning hos arbetsgivare som bedriver näringsverksamhet från fast driftställe i det land där arbete utförts samt inkomsten belastar driftstället såsom omkostnad."

text: Vid införandet av den nuvarande lydelsen om beskattning som förutsättning för regelns tillämpning uttalades i författningskommentaren (

text: prop. 1989/90:110 s. 386

text: ) att "Med hänsyn till att det är fråga om i Sverige bosatta personer som är oinskränkt skattskyldiga här bör skattebefrielse medges endast om skattskyldighet för samma inkomst uppkommer också i ett annat land...kravet på att arbetsgivaren skall bedriva näringsverksamhet från fast driftställe bör därför ersättas av ett krav på faktisk beskattning i verksamhetslandet".

text: Vidare framgår(på s. 684) att "skattebefrielse erhålls dock endast för den del av inkomsten som tagits till beskattning i utlandet. Skatteuttagets storlek har därvid ingen betydelse men det skall vara fråga om en direkt skatt på inkomsten av tjänstgöringen....kravet på faktisk beskattning i tjänstgöringslandet har uttryckts med orden " i den mån inkomsten beskattats". Detta innebär att skattefriheten endast avser den del av inkomsten som har beskattats i tjänstgöringslandet. För att inte orsaka tillämpningsproblem i de fall beskattningsunderlaget i det andra landet är annorlunda än det svenska bör beskattningen av kontant lön också anses innefatta beskattning av sådana förmåner, t.ex. fri bil, fri bostad, som åtnjutits i verksamhetslandet under samma period som lönen avser."

text: Skatterättsnämnden ansåg i ett förhandsbesked den 21 februari 2001 att sexmånadersregeln inte kunde tillämpas på de arbetsinkomster som personen intjänar under tjänsteresa till tredje land och inte remitterar till Storbritannien. Enligt nämndens uppfattning innebär kravet på beskattning att det inte är tillräckligt att inkomsten i någon formell mening endast beaktas vid taxeringen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Av ovanstående förarbeten framgår att skattebefrielse medges i Sverige för den inkomst som personen ifråga varit skattskyldig för i annat land.

text: Med detta menas, enligt Skatteverkets uppfattning, att bruttoinkomsten måste ha legat till grund för beskattning i verksamhetslandet. Från inkomsten kan härefter kostnadsavdrag, grundavdrag eller andra, enligt landets interna lagstiftning, till inkomsten hänförliga avdrag ha medgivits.

text: Sexmånadersregeln får därmed anses bli tillämplig även i fall då medgivna avdrag uppgår till sådana belopp att beskattningsbar inkomst inte uppkommer eller att inkomsten i sig understiger det belopp som enligt lagstiftningen i landet utgör gräns för beskattningsbar inkomst.

text: Beskattning kan däremot inte anses ha skett om hela eller del av inkomsten endast beaktats i formell mening i verksamhetslandet genom att ett avdrag medgetts med samma belopp som inkomsten och denna härigenom undantagits från beskattning. Jämför ovan nämnda förhandsbesked om de brittiska remittancereglerna.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 337900-14/111

title: Avskrivning på inventarier i utländsk filial inom EES-området

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande 2008-06-27, ”Avskrivning på inventarier i utländsk självständig filial inom EES-området” med dnr

text: 131 381508-08/111

text: , som har upphävts.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett svenskt företag som har en utländsk filial inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) med en redovisningsvaluta som skiljer sig från företagets redovisningsvaluta, ska kunna tillämpa räkenskapsenlig avskrivning. Detta blir möjligt genom att företaget för den delen av inventarierna som är hänförliga till filialen tillämpar de principer som gäller för företag som har sin redovisning i euro.

text: 2 Frågeställning

text: Ett svenskt företag har en filial inom EES-området vars verksamhet beskattas i Sverige. Filialen har en redovisningsvaluta som skiljer sig från företagets redovisningsvaluta som är svenska kronor. Företaget tillämpar internationella redovisningsstandarder i enlighet med artikel 4 i den s.k. IAS-förordningen,

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1606/2002 av den 19 juli 2002

text: om tillämpning av internationella redovisningsstandarder.

text: Ett svenskt företag som tillämpar internationella redovisningsstandarder i enlighet med IAS-förordningen ska räkna in filialens resultat- och balansräkning med tillämpning av IAS 21, Effekterna av ändrade valutakurser. Hur IAS 21 ska tillämpas i juridisk person framgår av RFR 2, Redovisning för juridiska personer, från Rådet för finansiell rapportering. Enligt RFR 2 och IAS 21 ska filialens inventarier tas upp i företagets balansräkning omräknade till balansdagens valutakurs. När omräkning av inventarierna sker till balansdagens kurs uppkommer en skillnad mellan det redovisningsmässiga och det skattemässiga värdet, eftersom det skattemässiga anskaffningsvärdet baseras på den ursprungliga utgiften omräknad till svenska kronor vid förvärvstidpunkten. En konsekvens av detta är att företagets möjlighet att kunna tillämpa räkenskapsenlig avskrivning enligt

text: 18 kap.

text: inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL) går förlorad. Företaget blir då istället hänvisat till att använda restvärdesavskrivning vid avskrivning av inventarierna. Skillnaden i storleken på avskrivningen kan uppgå till betydande belopp. Frågan är om det strider mot EU-rätten att inte få göra räkenskapsenlig avskrivning när ett företag har en filial inom EES-området där filialens redovisningsvaluta skiljer sig från företagets redovisningsvaluta.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 18 kap. 14 §

text: IL är förutsättningarna för räkenskapsenlig avskrivning att avdraget motsvarar avskrivningen i bokslutet.

text: Av

text: RÅ 2001 ref. 8

text: följer att överensstämmelse även ska föreligga mellan inventariernas redovisade värde och deras skattemässiga värde för att räkenskapsenlig avskrivning ska kunna tillämpas.

text: I IAS 21 anges i punkt 39 att filialens tillgångar och skulder ska räknas om till balansdagens kurs. Intäkter och kostnader räknas om till valutakursen då de uppstår. Av praktiska skäl kan en kurs som är en approximation av de enskilda valutakurserna användas vid omräkning av intäkter och kostnader.

text: Vid införandet av redovisning i euro infördes bestämmelser om inkomstskatt m.m. i lagen (

text: ) om omräkningsförfarande vid beskattningen för företag som har sin redovisning i euro, m.m. (omräkningslagen). I

text: prop. 1999/2000:23

text: anförs på s. 169 ff. att ett krav för att få tillämpa den räkenskapsenliga avskrivningsmetoden är att inventarierna har samma värde i redovisningen som i beskattningen. För företag som har redovisningen i euro medför bestämmelserna att avskrivningarna ska beräknas utifrån anskaffningsvärdena i euro. Därefter räknas årets avskrivning om till svenska kronor i deklarationen enligt genomsnittskursen.

text: Rätten till fri etablering inom EU regleras i

text: artikel 49 i EUF-fördraget

text: . Motsvarande bestämmelse för EES (EU:s medlemsstater samt Norge, Island och Liechtenstein) återfinns i artikel 31 i EES-avtalet.

text: 4 Bedömning

text: EUF-fördragets och EES-avtalets regler om fri etableringsrätt innebär att inskränkningar för ett företag i en medlemsstat att fritt etablera sig i en annan medlemsstat genom kontor, filial eller dotterbolag i princip är förbjudna. Detta medför bl.a. att ursprungsstaten inte får ha regler som gör det mindre förmånligt för företaget att etablera sig i annat land än i ursprungsstaten.

text: Valutaomräkningen som görs i redovisningen varje år medför att inventariernas skattemässiga värde (baserat på valutakursen vid anskaffningstillfället) kommer att skilja sig från värdet i redovisningen (baserat på valutakursen på balansdagen). Därmed skulle företaget förlora rätten till räkenskapsenlig avskrivning och vara hänvisat till restvärdesavskrivning. En tillämpning av redovisningsreglerna i kombination med villkoren för räkenskapsenlig avskrivning leder i dessa fall således till ett lägre värdeminskningsavdrag om företaget etablerar sig utomlands genom en filial jämfört med om företaget bedriver motsvarande verksamhet i Sverige. Skatteverket anser att detta utgör ett hinder mot den fria etableringsrätten och att ett sådant hinder inte kan rättfärdigas.

text: De skattemässiga villkoren för räkenskapsenlig avskrivning leder till problem även i andra sammanhang när det gäller möjligheten att tillämpa räkenskapsenlig avskrivning. Det gäller exempelvis företag som har sin redovisning i euro. Lagstiftaren har dock genom omräkningslagen infört regler som syftar till att rätten till räkenskapsenlig avskrivning ska kunna tillämpas.

text: Skatteverket anser därför att ett svenskt företag som har en utländsk filial inom EES-området med en redovisningsvaluta som skiljer sig från företagets redovisningsvaluta ska kunna behålla möjligheten att tillämpa räkenskapsenlig avskrivningsmetod. Detta blir möjligt genom att företaget för den delen av inventarierna som är hänförliga till filialen tillämpar de principer som tillämpas av företag som har sin redovisning i euro. De räkenskapsenliga avskrivningarna får beräknas utifrån anskaffningsvärdena i filialens redovisningsvaluta för den del av företagets inventarier som är hänförliga till filialen. I likhet med övriga resultatposter i filialen räknas sedan årets avskrivning om till företagets redovisningsvaluta. På samma sätt som för ett företag som har sin redovisning i euro kommer värdeminskningsavdraget att bli påverkat av kursförändringar när avskrivningen i filialens redovisningsvaluta omräknas till svenska kronor.

text: I filialens redovisningsvaluta kommer det redovisade värdet och det skattemässiga värdet att överensstämma. Liksom vad som är fallet vid tillämpning av omräkningslagen anser Skatteverket att den omständigheten att en differens kan uppstå mellan dessa värden vid omräkning till företagets redovisningsvaluta inte ska beaktas i detta sammanhang. Detta innebär att ett svenskt företag med en filial i ett annat land inom EES, med en redovisningsvaluta som skiljer sig från företagets redovisningsvaluta, kommer att kunna tillämpa räkenskapsenlig avskrivning.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 337970-08/111

title: Uppskov - förvärv vid skilda tillfällen av andelar i en ersättningsbostad

text: 1 Sammanfattning

text: Andelar i samma fastighet eller bostadsrätt kan förvärvas vid skilda tillfällen och genom skilda avtal. De skilda förvärven behandlas då som förvärv av en och samma ersättningsbostad, om de sker inom den tidsperiod som gäller för anskaffning av ersättningsbostaden.

text: Detta innebär att vid beräkning av högsta möjliga uppskovsbelopp ska ersättningarna för de skilda förvärven läggas samman vid jämförelsen med ersättningen för ursprungsbostaden.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Uppskov med beskattning av kapitalvinst på en bostad kan medges om en ny bostad (ersättningsbostad) förvärvas inom en viss tidsperiod från försäljningen av den tidigare bostaden (ursprungsbostaden).

text: Andelar av ersättningsbostaden kan förvärvas vid skilda tidpunkter och genom skilda avtal. Det kan t.ex. hända att först köps hälften av den nya bostaden och vid en senare tidpunkt köps även den andra halvan av samma bostad.

text: Frågan gäller om två skilda förvärv av andelar i samma bostad ska behandlas som förvärv av två separata ersättningsbostäder, eller om de båda förvärven ska läggas samman och behandlas som förvärv av endast en ersättningsbostad.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Uppskov med beskattning av kapitalvinst på en ursprungsbostad kan medges om man förvärvar en ersättningsbostad och bosätter sig där,

text: 47 kap. 2 § inkomstskattelagen

text: (IL).

text: Med ersättningsbostad avses bl.a. en fastighet som är småhusenhet eller en bostad i ett privatbostadsföretag,

text: 47 kap. 5 §

text: IL.

text: Som ersättningsbostad räknas en bostad som förvärvas tidigast under året före och senast under året efter det år då ursprungsbostaden säljs,

text: 47 kap. 5 a §

text: IL.

text: Uppskov får ske med kapitalvinsten ökad med eventuellt tidigare uppskovsbelopp, om ersättningen för ersättningsbostaden är minst lika stor som ersättningen för ursprungsbostaden, 47 kap. 7 och 9 §§ IL. Om ersättningen för ersättningsbostaden är lägre kan uppskov medges för del av kapitalvinsten.

text: Om en ersättningsbostad inte förvärvas före utgången av det år då ursprungsbostaden säljs, kan ett preliminärt uppskov medges med hela kapitalvinsten,

text: 47 kap. 8 §

text: IL. Om man senast året därefter förvärvar en ersättningsbostad kan ett slutligt uppskov medges med hela eller del av den ursprungliga kapitalvinsten,

text: 47 kap. 9 §

text: IL.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Syftet med uppskovsreglerna är att underlätta byte av den permanenta bostaden och därmed öka rörligheten på arbets- och bostadsmarknaden. Reglerna är därför utformade så att kapitalvinsten på en tidigare bostad ska kopplas samman med förvärv av en viss ny bostad, vilket sammantaget kan anses utgöra ett bostadsbyte. Förvärv av två olika bostäder kan alltså inte tillsammans utgöra en ersättningsbostad, utan endast en av de förvärvade bostäderna kan ligga till grund för beräkning av maximalt uppskov.

text: Ersättningsbostaden ska vara en sådan tillgång som anges i

text: 47 kap. 5 §

text: IL, t.ex. en småhusfastighet eller en bostadsrätt. Det är alltså själva tillgången som avgränsar vad som är ersättningsbostad för en viss ursprungsbostad.

text: Lagstiftaren har avgränsat vad som menas med ett bostadsbyte genom att bl.a. ange en tidsperiod inom vilken den nya bostaden ska förvärvas i förhållande till försäljningen av den tidigare bostaden. Olika delförvärv av samma fastighet eller bostadsrätt som sker inom den legala tidsperioden som anges i 47 kap.

text: 5 a §

text: IL får därför anses utgöra delar av ett och samma bostadsbyte. De ska således inte behandlas som skilda ersättningsbostäder utan avse förvärv av samma ersättningsbostad. Om ursprungsbostaden har sålts under t.ex. 2008 ska samtliga delförvärv av samma bostad under 2007 -2009 behandlas som ett förvärv av en och samma ersättningsbostad.

text: Ersättningarna som lämnas vid förvärven av samma ersättningsbostad ska därför läggas samman vid den jämförelse av lämnad ersättning för ersättningsbostaden mot erhållen ersättning för ursprungsbostaden som ska ske för beräkning av uppskovets högsta möjliga storlek enligt 47 kap. 7 och 9 §§ IL.