identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 38089-11/111

title: Utövande konstnärer m.m.; mervärdesskatt

text: Nytt 2017-01-27

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Artistframträdanden, mervärdesskatt, dnr.

text: 131 44322-17/111

text: 1 Sammanfattning

text: För att en utövande konstnär ska kunna omfattas av undantag från skatteplikt krävs att det är fråga om ett framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk som omfattas av

text: upphovsrättslagen

text: . Undantaget gäller endast vid de tillfällen då artisterna faktiskt framför ett sådant verk. Vidare kan undantaget endast tillämpas när framförandet görs i "levande" form, dvs. direkt inför en publik och inte framför en kamera eller liknande. Endast den som gör framträdandet kan anses vara en utövande konstnär. De personer som arbetar med ett framträdande indirekt, t.ex. regissörer eller scenografer, kan därför inte omfattas av undantaget.

text: En utövande konstnärs prestation vid en filminspelning omfattas inte av undantaget. För förvärvaren får artistens prestation i dessa fall ett värde först när artisten överlåter eller upplåter visningsrätten. Av denna anledning ska artistens framförande och konstnärliga prestation ses som ett underordnat led till det huvudsakliga tillhandahållandet av rättigheten. Om det är fråga om ersättning för upplåtelse eller överlåtelse av en rättighet att göra och visa inspelningar etc. av framträdandet ska skattesatsen för detta tillhandahållande bestämmas till 6 procent.

text: När det är fråga om ett skattepliktigt tillhandahållande av rättigheter omfattas tjänsten av huvudreglerna för omsättningsland. För det fall det skattepliktiga tillhandahållandet avser en annan tjänst än en rättighet ska detta tillhandahållande bedömas utifrån vad som faktiskt avses.

text: Detta ställningstagande gäller från och med den 1 januari 2011 och ersätter vid denna tidpunkt ställningstagandet med samma namn daterat 2010-01-29, dnr

text: 131 51522-10/111

text: . Det nya ställningstagandet har tagits fram med anledning av ändrad lagstiftning avseende omsättningsland för tjänster när köparen är en näringsidkare och innebär en viss ändring i sak på så sätt att fler tjänster kommer att omfattas av huvudregeln.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Utövande konstnärers tillhandahållanden undantas från skatteplikt när tillhandahållandet avser framförande av litterärt eller konstnärligt verk. Avser tillhandahållandet i stället upplåtelse eller överlåtelse av en upphovsrätt är tillhandahållandet skattepliktigt med en skattesats om 6 procent.

text: Det förekommer problem med gränsdragningar mellan skatteplikt och undantag från skatteplikt samt de olika skattesatserna och därför behövs ett klargörande av hur tillhandahållanden av stuntmän, magdansöser, regissörer och scenografer ska bedömas.

text: Det klargörs också hur reglerna om omsättningsland ska bedömas när ett sådant tillhandahållande är skattepliktigt.

text: Det tidigare ställningstagandet ses över på grund av ändrad lagstiftning från och med 1 januari 2011 rörande omsättningsland för tjänster när köparen är en näringsidkare.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Skatteplikt och skattesats

text: Omsättningar av varor eller tjänster samt import är skattepliktiga om inget annat anges (

text: 3 kap. 1 § första stycket mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML).

text: Från skatteplikt undantas en utövande konstnärs framförande av ett sådant litterärt eller konstnärligt verk som omfattas av lagen (

text: ) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk,

text: upphovsrättslagen

text: 3 kap. 11 § 1

text: ML).

text: Sverige har fått möjlighet att ha skattebefrielse för tjänster som tillhandahålls av författare, konstnärer och artister (

text: artikel 380 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet och del B, punkt 2 i bilaga X till samma direktiv).

text: Upplåtelse eller överlåtelse av rättighet till ljud- eller bildupptagning av en utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk är sådan omsättning som är skattepliktig med en skattesats om 6 procent. Är det däremot fråga om tillhandahållande av själva framförandet av det litterära eller konstnärliga verket utnyttjar Sverige sin möjlighet genom anslutningsfördraget och undantar dessa tillhandahållanden från skatteplikt (

text: prop. 1996/97:10

text: s.31 f .).

text: Skatt ska tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget om inget annat anges (

text: 7 kap. 1 § första stycket

text: ML).

text: Vissa tillhandahållanden beskattas med en skattesats om 6 procent. Det gäller bland annat upplåtelse och överlåtelse av rättigheter som omfattas av 1, 4 eller

text: 5 § upphovsrättslagen

text: , dock inte när det är fråga om fotografier, reklamalster, system och program för automatisk databehandling eller film, videogram eller annan jämförlig upptagning som avser information. Skattesatsen 6 procent gäller också vid upplåtelse eller överlåtelse av rättighet till ljud- eller bildupptagning av en utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk (7 kap. 1 § tredje stycket 8 och 9 ML).

text: Medlemsstaterna har rätt att ha en reducerad skattesats på tjänster som tillhandahålls av eller royalties till författare, kompositörer och utövande konstnärer (bilaga III punkt 9 till mervärdesskattedirektivet).

text: En utövande konstnär tolkar eller levandegör ett verk, såsom fallet är beträffande sångare, musiker, skådespelare, recitatörer, regissörer och dirigenter. Även ensembler, t.ex. en orkesters framförande omfattas av undantaget. Trollkonstnärer, clowner, imitatörer, jonglörer och akrobater anses i regel inte framföra något konstnärligt verk, varför deras framföranden vanligtvis inte omfattas av undantaget (

text: prop. 1996/97:10 s. 27

text: Den som har skapat ett litterärt eller konstnärligt verk har upphovsrätt till verket oavsett om det är

text: skönlitterär eller beskrivande framställning i skrift eller tal,

text: datorprogram,

text: musikaliskt eller sceniskt verk,

text: filmverk,

text: fotografiskt verk eller något annat alster av bildkonst,

text: alster av byggnadskonst eller brukskonst, eller

text: verk som har kommit till uttryck på något annat sätt (

text: 1 § upphovsrättslagen

text: Till litterära verk hänförs kartor, samt även andra i teckning, grafik eller i plastisk form utförda verk av beskrivande art. Vad som i denna lag sägs om datorprogram ska i tillämpliga delar även gälla förberedande designmaterial för datorprogram (

text: 1 § upphovsrättslagen

text: Den som översatt eller bearbetat ett verk eller överfört det till annan litteratur- eller konstart har upphovsrätt till verket i denna gestalt, men han får inte förfoga däröver i strid mot upphovsrätten till originalverket. Har någon i fri anslutning till ett verk åstadkommit ett nytt och självständigt verk, är hans upphovsrätt inte beroende av rätten till originalverket (

text: 4 § upphovsrättslagen

text: Den som genom att sammanställa verk eller delar av verk åstadkommit ett litterärt eller konstnärligt samlingsverk har upphovsrätt till detta, men hans rätt inskränker inte rätten till de särskilda verken (

text: 5 § upphovsrättslagen

text: En utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk får inte tas upp på en film utan att den utövande konstnären samtyckt (

text: 45 § första stycket upphovsrättslagen

text: Högsta förvaltningsdomstolen har genom dom klarlagt skillnaden mellan en utövande konstnärs framförande och en utövande konstnärs tillhandahållande av rättighet. Ett bolags tillhandahållande bestående av en skådespelares medverkan vid en filminspelning får väsentligen anses utgöra omsättning av sådana tjänster som avses med bestämmelsen i

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 9

text: ML. Skatterättsnämndens förhandsbesked fastställdes därmed (

text: RÅ 2005 ref. 82

text: Skatterättsnämnden anger bland annat följande i detta ärende. "Bestämmelsen i

text: 3 kap. 11 § 1

text: ML avser konstnärens gage och annan ersättning för själva framförandet av ett verk medan bestämmelsen i

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 9

text: ML avser ersättning för upplåtelse eller överlåtelse av en rättighet att göra och visa inspelningar etc. av framförandet. Bestämmelserna får med andra ord enligt nämndens mening i det förra fallet anses ta sikte på ersättningar för ett framförande, som görs tillgängligt för allmänheten i "levande" (obeständig) form, och i det senare fallet ersättningar för att annan t.ex. får göra en inspelning av ett framförande och göra det tillgängligt för allmänheten genom att förevisa det inspelade. Vid produktion av spelfilmer utgår ersättningen till skådespelarna normalt på grund av att deras prestationer skall spelas in och att prestationerna ekonomiskt får utnyttjas genom att filmen senare förevisas. Framförandet i sig har i den situationen inget värde, som ersättning utgår för. Det levande framförandet inför kamera har visserligen i sig betydelse för ersättningen till den utövande konstnären men för förvärvaren får framförandet ett värde först genom att han kan utnyttja visningsrätten."

text: Högsta förvaltningsdomstolen har konstaterat att undantaget från skatteplikt i

text: 3 kap. 11 § 1

text: ML ska tolkas i ljuset av mervärdesskattedirektivet och med tillämpning av de principer som EU-domstolen har lagt fast. En av dessa principer är att undantag som utgör ett avsteg från det harmoniserade mervärdesskattesystemet ska tolkas restriktivt. En annan princip är den om skatteneutralitet som bl.a. innebär att den rättsliga form i vilken den skattskyldige bedriver sin rörelse inte ska vara avgörande för möjligheten att utnyttja ett undantag från skatteplikt (

text: RÅ 2005 ref. 92

text: EU-domstolen har konstaterat att en restriktiv tolkning av del B, punkt 2 i bilaga X till mervärdesskattedirektivet är motiverad eftersom det inte är ett harmoniserat undantag utan enbart har beviljats Finland under en övergångsperiod (

text: , kommissionen mot Finland, punkt 34).

text: 3.2 Omsättningsland

text: Enligt huvudregeln är en tjänst som tillhandahålls en näringsidkare som agerar i denna egenskap omsatt inom landet om näringsidkaren antingen har sitt säte här i landet eller har ett fast etableringsställe här till vilket tjänsten tillhandahålls. Om tjänsten tillhandahålls ett fast etableringsställe som näringsidkaren har i ett annat land är tjänsten omsatt utomlands (

text: 5 kap. 5 § första stycket

text: ML och

text: artikel 44

text: mervärdesskattedirektivet).

text: En tjänst som tillhandahålls någon som inte är näringsidkare är enligt huvudregeln omsatt inom landet om den som tillhandahåller tjänsten antingen har sätet för sin ekonomiska verksamhet i Sverige eller ett fast etableringsställe här från vilket tjänsten tillhandahålls. Om tjänsten tillhandahålls från ett fast etableringsställe som näringsidkaren har i ett annat land har den dock omsatts utomlands (

text: 5 kap. 6 §

text: ML och

text: artikel 45

text: mervärdesskattedirektivet).

text: Ett tillträde till ett kulturellt evenemang är omsatt inom landet om evenemanget faktiskt äger rum i Sverige och köparen är en näringsidkare. Detsamma gäller för tjänster i anknytning till tillträdet (5 kap.11 a§ ML och

text: artikel 53

text: mervärdesskattedirektivet).

text: En tjänst som tillhandahålls någon som inte är näringsidkare och som avser en kulturell aktivitet är omsatt inom landet om aktiviteten faktiskt äger rum i Sverige. Detsamma gäller underordnade tjänster till den kulturella aktiviteten och tjänster som tillhandahålls av den som organiserar aktiviteten (

text: 5 kap. 11 §

text: ML och

text: artikel 54.1

text: mervärdesskattedirektivet).

text: De gemensamma dragen i artiklarna 53 och 54.1 i mervärdesskattedirektivet grundar sig på de berörda tillhandahållandenas sammansatta natur, i tillhandahållanden som omfattar flera olika tjänster, och i det faktum att dessa tillhandahållanden normalt sker till en mängd olika mottagare. Mottagarna är samtliga de personer som i olika egenskaper deltar i kulturella, konstnärliga, idrottsliga, vetenskapliga, pedagogiska eller underhållningsmässiga aktiviteter. De olika kategorier av tillhandahållanden som avses kännetecknas av att de tillhandahålls vid i tiden avgränsade arrangemang, och den plats där dessa tillhandahållanden av sammansatt natur fysiskt utförs är principiellt sett lätt att fastställa då dessa arrangemang äger rum på ett visst ställe (

text: , Gillan Beach, punkterna 23-24).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Undantag från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 11 § 1

text: ML

text: För att en utövande konstnärs framförande ska vara undantaget från skatteplikt krävs det att konstnären faktiskt tolkar och levandegör ett litterärt eller konstnärligt verk.

text: Vilka som kan anses vara sådana utövande konstnärer ska tolkas mot bakgrund av del B, punkt 2 i bilaga X till mervärdesskattedirektivet. Där anges bland annat artister som yrkeskategori. Det innebär att artister kan vara utövande konstnärer. Med begreppet artister bör avses sångare, musiker, skådespelare, dansare, dirigenter, recitatörer, stuntmän etc. Begreppet artist ska avse den personen som gör själva framträdandet. Det finns inget krav på framförandets längd vilket innebär att även t.ex. en stuntman kan omfattas av begreppet.

text: Undantaget från skatteplikt ska tolkas restriktivt och i ljuset av unionsrätten. Skatteverket gör den bedömningen att detta innebär att endast den som gör framträdandet kan anses vara en utövande konstnär i den mening som avses i paragrafen. De personer som arbetar med ett framträdande indirekt, t.ex. regissörer eller scenografer, omfattas därför inte av begreppet utövande konstnär.

text: För att en utövande konstnär ska kunna omfattas av undantaget från skatteplikt krävs att det är fråga om ett framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk som omfattas av

text: upphovsrättslagen

text: . Undantaget gäller endast vid de tillfällen då artisterna faktiskt framför ett sådant verk. När t.ex. en dansare erhåller ersättning för framförande av dans till musik och därigenom tolkar och levandegör denna musik anser Skatteverket att denna dansare är en sådan utövande konstnär som omfattas av undantaget. Detta gäller oavsett vilken form av dans som avses. En magdansös kan därför vara en sådan artist som kan omfattas av undantaget när hon faktiskt framför och levandegör ett upphovsrättsligt skyddat verk. Vidare kan undantaget endast tillämpas när detta framförande görs i "levande" form, dvs. direkt inför en publik och inte framför en kamera eller liknande. Om däremot framförandet görs inför både publik och kamera kan undantaget bli tillämpligt. Det avgörande i detta fall är vad avtalet mellan parterna anger att ersättningen utgår för.

text: Undantaget gäller endast om det som framförs är ett upphovsrättsligt skyddat verk. Artister som vanligtvis inte framför sådana verk är t.ex. jonglörer, imitatörer, clowner, fakirer och akrobater. Det hindrar dock inte att även sådana artister undantagsvis tolkar och levandegör upphovsrättsligt skyddade verk. Endast det förhållandet att de gör sitt artistiska framträdande till bakgrundsmusik innebär inte enligt Skatteverket att de därigenom tolkar och levandegör ett upphovsrättsligt verk. Exempel på när en artist inte kan anses tolka ett musikaliskt verk är när en akrobat utför sina akrobatiska nummer till bakgrundsmusik. I detta fall anser inte Skatteverket att det är det specifika musikstycket som tolkas och levandegörs. Föredragshållare och andra informatörer omfattas inte heller av undantaget eftersom dessa inte tolkar eller levandegör upphovsrättligt skyddade verk. Dessa personer gör inte sina framträdanden i egenskap av utövande konstnärer.

text: 4.2 Skattesats

text: En utövande konstnärs prestation vid en filminspelning omfattas inte av undantaget. För förvärvaren får artistens prestation ett värde först när artisten överlåter eller upplåter visningsrätten. Av denna anledning är artistens framförande underordnat visningsrätten som utgör det huvudsakliga tillhandahållandet. I dessa fall är det fråga om ett skattepliktigt tillhandahållande. Om det är fråga om ersättning för upplåtelse eller överlåtelse av en rättighet att göra och visa inspelningar etc. av framträdandet ska skattesatsen för detta tillhandahållande bestämmas till 6 procent.

text: För det fall tillhandahållandet i undantagsfall inte innefattar upplåtelse eller överlåtelse av sådan visningsrätt och det inte heller är fråga om upphovsrätt anser Skatteverket att det är fråga om ett tillhandahållande som är skattepliktigt med en skattesats om 25 procent. När en artist tillhandahåller en prestation ska således avgöras om det är en sådan visningsrätt eller upphovsrätt som artisten överlåter eller upplåter enligt avtalet mellan parterna eller om det är fråga om ett annat tillhandahållande.

text: De personer som inte är utövande konstnärer utan arbetar med framträdandet indirekt, t.ex. regissörer och scenografer, kan i vissa fall upplåta eller överlåta sådana rättigheter som kan beskattas med en skattesats om 6 procent. När även dessa personer tillhandahåller en visningsrätt enligt avtalet mellan parterna omfattas tillhandahållandet av skattesatsen 6 procent. Om det är fråga om en upphovsrätt som ska upplåtas eller överlåtas kan det också vara fråga om ett tillhandahållande om skattesats 6 procent. Det ska i sådana fall vara fråga om en sådan upphovsrätt som omfattas av 1, 4 eller

text: 5 § upphovsrättslagen

text: . Om tillhandahållandet inte avser någon av dessa rättigheter anser Skatteverket att personerna som indirekt medverkar i ett framträdande tillhandahåller en skattepliktig tjänst som ska beskattas med skattesatsen 25 procent.

text: När det är fråga om ett tillhandahållande av en sådan artist som vanligtvis inte anses vara en sådan utövande konstnär som framför och levandegör ett upphovsrättsligt skyddat verk utan framförandet är skattepliktigt, t.ex. jonglörer och clowner, är detta framförande ett sådant tillhandahållande som ska beskattas med en skattesats om 25 procent.

text: 4.3 Omsättningsland

text: När det är fråga om ett sådant skattepliktigt tillhandahållande av rättigheter som omfattas av skattesatsen 6 procent är det enligt Skatteverket fråga om en tjänst som omfattas av huvudreglerna. Om köparen av tjänsten är en näringsidkare så är tjänsten omsatt inom landet om förvärvaren har sitt säte eller ett fast etableringsställe här i landet till vilket tjänsten tillhandahållits. Om det däremot är någon som inte är näringsidkare som är köpare så är det för omsättningsland i stället avgörande var säljaren har sitt säte eller fasta etableringsställe.

text: För det fall det skattepliktiga tillhandahållandet avser en annan tjänst än en rättighet ska detta tillhandahållande bedömas utifrån vad som faktiskt avses. Det kan t.ex. vara fråga om ett artistiskt framträdande. När det gäller omsättningsland begränsas inte bedömningen av att det är fråga om ett framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk. Således omfattas t.ex. jonglörer, clowner och fakirer av samma regler som utövande konstnärer även om de vanligtvis inte framför något upphovsrättsligt skyddat verk.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning är ett artistiskt framträdande en sådan tjänst som avser en kulturell aktivitet eller en aktivitet av underhållningskaraktär. Både köparen och säljaren finns på plats vid framträdandet. Tjänsten tillhandahålls vid ett särskilt tillfälle och på en särskild plats.

text: Ett tillträde till ett kulturellt evenemang eller ett evenemang av underhållningskaraktär som tillhandahålls en näringsidkare är omsatt inom landet om evenemanget faktiskt äger rum här i Sverige. Detta gäller oavsett om betalningen erläggs i förväg eller i samband med evenemanget. Om det däremot är fråga om en annan kulturell aktivitet eller en aktivitet av underhållningskaraktär som tillhandahålls en näringsidkare, t.ex. artistens ersättning för att uppträda på det specifika evenemanget, så ska omsättningsland bedömas utifrån huvudregeln.

text: Samtliga tjänster som avser kulturella aktiviteter eller aktiviteter av underhållningskaraktär och som tillhandahålls någon som inte är näringsidkare är omsatta inom landet om aktiviteten faktiskt äger rum här i landet. Detta gäller således både artistens ersättning och tillträdet till den kulturella aktiviteten.

text: 131 51522-10/111

text: . Det nya ställningstagandet har tagits fram med anledning av ändrad lagstiftning avseende omsättningsland för tjänster och innebär en viss ändring i sak när köparen är en näringsidkare. För redovisningsperioder fram till den 1 januari 2011 ska det äldre ställningstagandet fortfarande tillämpas.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 38102-11/111

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Omsättningsland - idrottsliga aktiviteter och evenemang

org: skv

text: Nytt: 2016-05-26

type: stycke

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Beskattningsland vid tillträde till olika evenemang, mervärdesskatt, dnr

text: 131 209264-16/111

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: När en näringsidkare förvärvar rätten att få tillträde till eller delta i ett idrottsligt evenemang är tjänsten omsatt inom landet när det idrottsliga evenemanget äger rum i Sverige.

text: För andra tjänster som avser idrottsliga aktiviteter och som tillhandahålls en näringsidkare ska omsättningsland bedömas enligt huvudregeln. Det innebär att tjänsterna är omsatta inom landet om köparen har sitt säte eller ett fast etableringsstället här i landet till vilket tjänsterna tillhandahållits.

text: När köparen av en tjänst som avser en idrottslig aktivitet är någon som inte är näringsidkare är tjänsten omsatt inom landet om den idrottsliga aktiviteten äger rum i Sverige.

text: Detta ställningstagande gäller från den 1 januari 2011 och ersätter vid denna tidpunkt ställningstagandet "Omsättningsland — idrottstjänster" daterat 2009-12-07, dnr

text: 131 755070-09/111

text: . Det nya ställningstagandet har tagits fram med anledning av ändrad lagstiftning och innebär ändring i sak när köparen är en näringsidkare eftersom fler tjänster kommer att omfattas av huvudregeln.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Bestämmelserna avseende omsättningsland för idrottsliga aktiviteter när köparen är en näringsidkare har ändrats från och med den 1 januari 2011. Därför görs en översyn av Skatteverkets ställningstagande om omsättningsland för idrottstjänster.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt huvudregeln är en tjänst som tillhandahålls en näringsidkare som agerar i denna egenskap omsatt inom landet om näringsidkaren antingen har sitt säte här i landet eller här har ett fast etableringsställe till vilket tjänsten tillhandahålls. Om tjänsten tillhandahålls ett fast etableringsställe som näringsidkaren har i ett annat land är tjänsten omsatt utomlands (

text: 5 kap. 5 § första stycket mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML, och

text: artikel 44 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: En idrottslig aktivitet som tillhandahålls någon som inte är näringsidkare är omsatt inom landet om aktiviteten äger rum här i landet (

text: 5 kap. 11 §

text: ML och

text: artikel 54.1

text: mervärdesskattedirektivet).

text: Ett tillträde till ett idrottsligt evenemang är omsatt inom landet om evenemanget faktiskt äger rum i Sverige och köparen är en näringsidkare. Detsamma gäller för tjänster i anknytning till tillträdet (5 kap.11 a§ ML och

text: artikel 53

text: mervärdesskattedirektivet).

text: De gemensamma dragen i artiklarna 53 och 54.1 i mervärdesskattedirektivet grundar sig på de berörda tillhandahållandenas sammansatta natur, i tillhandahållanden som omfattar flera olika tjänster, och i det faktum att dessa tillhandahållanden normalt sker till en mängd olika mottagare. Mottagarna är samtliga de personer som i olika egenskaper deltar i kulturella, konstnärliga, idrottsliga, vetenskapliga, pedagogiska eller underhållningsmässiga aktiviteter. De olika kategorier av tillhandahållanden som avses kännetecknas av att de tillhandahålls vid i tiden avgränsade arrangemang, och den plats där dessa tillhandahållanden av sammansatt natur fysiskt utförs är principiellt sett lätt att fastställa då dessa arrangemang äger rum på ett visst ställe (

text: , Gillan Beach, punkterna 23-24).

text: Mervärdesskattekommittén beslutade nästan enhälligt att med tillträde till olika evenemang avses rätten att få tillträda ett arrangemang i utbyte mot en biljett eller betalning. Endast tjänster vars väsentliga drag består i beviljandet av ett sådant tillträde ska omfattas av bestämmelsen. Vidare beslutades nästan enhälligt att följande tjänster skulle anses ingå i begreppet tillträde till ett evenemang.

text: a. Tillträde till föreställningar, teater, cirkus, mässor, underhållning, konserter, utställningar och liknande evenemang även om sådant inträde omfattas av säsongsbiljetter.

text: b. Tillträde till sportevenemang såsom matcher eller tävlingar även om ett sådant inträde omfattas av säsongsbiljetter.

text: c. Tillträde till pedagogiska eller vetenskapliga evenemang som t.ex. konferenser och seminarier (riktlinje från mervärdesskattekommitténs 91:a möte den 10-12 maj 2010).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: När en näringsidkare köper tillträde till ett idrottsligt evenemang ska tjänsten anses omsatt inom landet när det idrottsliga evenemanget äger rum i Sverige.

text: Vid bedömningen av om det kan vara ett idrottsligt evenemang anser Skatteverket att det ska vara en specifik händelse som på något sätt innebär att både köparen och säljaren finns på plats för att utförandet av tjänsten ska kunna ske. Dessutom äger evenemanget rum på en klart identifierbar plats och avslutas efter det att det fysiskt utförts. Det ska således vara fråga om tjänster som utförs på en plats vid en eller flera specificerade tidpunkter.

text: Bestämmelsen om att tjänsten är omsatt där evenemanget faktiskt äger rum omfattar en näringsidkares tillträde till ett idrottsligt evenemang, t.ex. entré till en fotbollsmatch. Skatteverket anser att med tillträde till ett idrottsligt evenemang avses även deltagande i den idrottsliga aktiviteten, t.ex. en förenings deltagaravgift i en fotbollscup eller ett skidlopp. I ett sådant fall får näringsidkaren genom sin deltagaravgift anses erhålla tillträde till det idrottsliga evenemanget genom möjligheten att delta.

text: När köparen av en tjänst som avser en idrottslig aktivitet är någon som inte är näringsidkare är tjänsten omsatt inom landet om den idrottsliga aktiviteten faktiskt äger rum i Sverige. Bestämmelsen omfattar de fall när köparen av tjänsten själv ska utöva den idrottsliga aktiviteten. Det kan också vara fråga om att någon får tillträde till ett idrottsevenemang (t.ex. entré till en fotbollsmatch) utan att själv aktivt delta i den idrottsliga aktiviteten.

text: Tjänster som avser idrottsliga aktiviteter utmärks bl.a. av att de utförs vid en eller flera specificerade tidpunkter och på en plats, t.ex. på ett gym, en skidanläggning, en fotbollsplan, ett ridhus eller en simhall. Det är således enkelt att avgöra var aktiviteten faktiskt äger rum.

text: Detta ställningstagande har tagits fram med anledning av att reglerna om beskattningsland för tjänster ändras från den 1 januari 2011. Ställningstagandet ersätter vid denna tidpunkt ställningstagandet "Omsättningsland — idrottstjänster" daterat 2009-12-07, dnr

text: 131 755070-09/111

text: , och innebär ändring i sak när köparen är en näringsidkare. För redovisningsperioder fram till den 1 januari 2011 ska det äldre ställningstagandet fortfarande tillämpas.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 38109-11/111

title: Tillträde till mässa, mervärdesskatt

text: Nytt: 2016-05-26

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Beskattningsland vid tillträde till olika evenemang, mervärdesskatt, dnr

text: 131 209264-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Med tillträde till en mässa avses en mässarrangörs tillhandahållande av biljetter till dem som deltar som besökare på mässan. Om det är fråga om tillträde till mässa anses tjänsten omsatt inom landet om mässan äger rum i Sverige oberoende av om köparen är näringsidkare eller inte.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Från och med den 1 januari 2011 gäller en ny bestämmelse för omsättningsland för tillträde till olika evenemang såsom mässor när köparen är en näringsidkare.

text: Frågan är vad som omfattas av begreppet "tillträde till" mässa och som därför ska bedömas utifrån den nya omsättningslandsregeln.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt huvudregeln är en tjänst som tillhandahålls en näringsidkare som agerar i denna egenskap omsatt inom landet om näringsidkaren antingen har sitt säte här i landet eller har ett fast etableringsställe till vilket tjänsten tillhandahålls. Om tjänsten tillhandahålls ett fast etableringsställe som näringsidkaren har i ett annat land är tjänsten omsatt utomlands (

text: 5 kap. 5 § första stycket mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML, och

text: Ett tillträde till ett pedagogiskt, kulturellt, vetenskapligt eller liknande evenemang såsom mässor och utställningar är omsatt inom landet om evenemanget faktiskt äger rum i Sverige och köparen är en näringsidkare. Detsamma gäller för tjänster i anknytning till tillträdet (5 kap.11 a§ ML och

text: artikel 53

text: mervärdesskattedirektivet).

text: När köparen är någon som inte är näringsidkare anses en tjänst avseende bland annat pedagogiska, kulturella, vetenskapliga och liknande aktiviteter omsatt inom landet om aktiviteten äger rum här i landet. Detsamma gäller till dessa tjänster underordnade tjänster och tjänster som tillhandahålls av den som organiserar aktiviteten. Såsom liknande aktiviteter anges mässor och utställningar (

text: 5 kap. 11 §

text: ML och

text: artikel 54.1

text: mervärdesskattedirektivet).

text: Mervärdesskattekommittén beslutade nästan enhälligt att med "tillträde till" olika evenemang avses rätten att få tillträda ett arrangemang i utbyte mot en biljett eller betalning. Endast tjänster vars väsentliga drag består i beviljandet av ett sådant tillträde ska omfattas av bestämmelsen. Vidare beslutades nästan enhälligt att följande tjänster skulle anses ingå i begreppet tillträde till ett evenemang.

text: Tillträde till föreställningar, teater, cirkus, mässor, underhållning, konserter, utställningar och liknande evenemang även om sådant inträde omfattas av säsongsbiljetter.

text: Tillträde till sportevenemang såsom matcher eller tävlingar även om ett sådant inträde omfattas av säsongsbiljetter.

text: Tillträde till pedagogiska eller vetenskapliga evenemang som t.ex. konferenser och seminarier (riktlinje från mervärdesskattekommitténs 91:a möte den 10-12 maj 2010).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Övriga tjänster som tillhandahålls en näringsidkare och som har samband med en mässa ska bedömas med utgångspunkt i vilken typ av tjänst som faktiskt tillhandahålls. De flesta tjänster som har samband med mässa och som inte utgör tillträde till evenemang omfattas dock av huvudregeln vid bedömning av omsättningsland. Huvudregeln innebär att tjänsten är omsatt inom landet om köparen har sitt säte här i landet eller ett fast etableringsställe till vilket tjänsten har tillhandahållits.

text: Exempel på tjänst som inte utgör tillträde till mässa utan ska ses som en tjänst som omfattas av huvudregeln är utställarens deltagaravgift. En sådan tjänst avser rätten att få delta såsom utställare på mässan. Det är inte fråga om möjligheten att få besöka mässan i allmänhet utan tjänsten är beroende av att mässarrangören tillhandahåller tillträde till olika besökare som kommer och tittar och lyssnar på utställaren i dennes monter.

text: Om köparen av en annan tjänst än tillträdet i samband med en mässa är någon som inte är näringsidkare sker omsättningen inom landet om mässan äger rum i Sverige.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 381208-07/111

text: Detta ställningstagande ersattes 2013-09-24 av Upphävande av ställningstagandet Självfakturering vid internationella transaktioner dnr

text: 131 578678-13/111

text: , 2013-09-24 p.g.a. lagstiftning gällande från 1 januari 2013

text: 1 Sammanfattning

text: Bestämmelserna i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML utgör inte hinder för att företag i Sverige använder förfarandet med självfakturering vid omsättningar utom landet.

text: I

text: 11 kap. 4 §

text: ML finns närmare angivet de villkor avseende avtal, godkännande och uppgift om självfakturering som ska vara uppfyllda när självfakturering används. Villkoren i ML är inte tillämpliga vid omsättningar utom landet. Reglerna i det land omsättningen sker kan dock ställa upp särskilda krav.

text: Denna skrivelse ersätter skrivelse från 2004-06-02 med dnr

text: 130 394746-04/113

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: De förutsättningar som gäller för självfakturering enligt

text: 11 kap. 4 §

text: ML gäller enbart vid omsättningar inom landet. Utgör bestämmelserna om självfaktura i ML hinder mot att svenska företag använder förandet med självfakturering i samband med omsättningar utom landet?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skyldigheten för en skattskyldig säljare att fakturera framgår av

text: 11 kap. 1 §

text: ML. Där anges i första stycket att varje näringsidkare ska säkerställa att faktura utfärdas av honom själv eller i hans namn och för hans räkning av köparen eller en tredje person, för omsättning som görs till en annan näringsidkare eller en juridisk person som inte är näringsidkare. Av

text: 11 kap. 4 §

text: ML framgår att faktura får utfärdas av köparen för omsättningar inom landet om det

text: finns ett i förväg träffat avtal om detta mellan säljaren och köparen,

text: finns ett förfarande för säljarens godkännande av varje faktura,

text: framgår av uppgift på fakturan att det är köparen som utfärdat den.

text: I

text: prop. 2003/04:26

text: s.58 anges följande. "De obligatoriska reglerna för självfakturering i artikel 22.3 a åttonde stycket i faktureringsdirektivet innebär att medlemsstaterna måste godta självfakturering under förutsättning att det sker på det sätt som föreskrivs i direktivet. Det måste dock påpekas att de villkor som medlemsstaterna har rätt att ställa i enlighet med bestämmelsen gäller endast de leveranser av varor och tillhandhållanden av tjänster som utförs på medlemsstatens territorium. Det innebär att vid självfakturering vid gemenskapsinterna varuförsäljningar måste förvärvaren känna till omsättningslandets regler för självfakturering för omsättning som sker på denna stats territorium."

text: Av artikel 220 i mervärdesskattedirektivet

text: framgår att varje beskattningsbar person ska se till att faktura utfärdas av honom själv, av förvärvaren eller, i hans namn och för hans räkning, av en tredje person för bl.a. leveranser av varor och tillhandahållanden av tjänster som han gjort till en annan beskattningsbar person.

text: Bestämmelsen i artikel 224 i mervärdesskattedirektivet som tidigare återfanns i

text: artikel 22.3 a

text: åttonde och nionde styckena i sjätte direktivet

text: har följande lydelse:

text: Fakturor skall få utfärdas av förvärvaren för leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster som en beskattningsbar person har utfört åt honom, under förutsättning att det finns ett i förväg träffat avtal mellan parterna och på villkor att varje faktura blir föremål för ett förfarande för godkännande av den beskattningsbara person som utför leveransen av varor eller tillhandahållandet av tjänster.

text: De medlemsstater på vars territorium leveransen av varorna eller tillhandahållandet av tjänsterna utförs skall bestämma villkor och närmare regler för ett sådant i förväg träffat avtal och för godkännandeförfarandet mellan den beskattningsbara personen och förvärvaren.

text: Medlemsstaterna får införa ytterligare krav för beskattningsbara personer som på deras territorium utför sådana leveranser av varor eller tillhandahållanden av tjänster för vilka förvärvaren utfärdar fakturan. De får bland annat kräva att sådana fakturor skall utfärdas i den beskattningsbara personens namn och för hans räkning.

text: De krav som avses i första stycket skall under alla förhållanden vara desamma oavsett var förvärvaren är etablerad. Bestämmelser om omsättningsland återfinns i

text: 5 kap.

text: ML.

text: 4 Bedömning

text: Av

text: 11 kap. 1 §

text: ML framgår att köparen kan utfärda faktura för säljarens räkning. Bestämmelsen får anses innebära att det finns en generell möjlighet för säljaren att låta köparen utfärda fakturan i de fall det föreligger en faktureringsskyldighet enligt ML. I

text: 11 kap. 4 §

text: ML finns närmare angivet de villkor avseende avtal, godkännande och uppgift om självfakturering som ska vara uppfyllda när självfakturering används. De villkor som anges i bestämmelsen avser omsättningar inom landet. Vid omsättningar utom landet bestäms de närmare villkoren av det land inom EG där omsättningen äger rum i enlighet med punkterna 2 och 3 i första stycket av artikel 224 i mervärdesskattedirektivet. På liknande sätt skulle särskilda bestämmelser för att tillämpa självfakturering kunna gälla för omsättning i länder utanför EG.

text: Bestämmelserna i ML kan enligt Skatteverkets uppfattning inte anses utgöra hinder för att företag i Sverige använder förfarandet med självfakturering vid omsättningar utom landet. Observera dock att reglerna i det land omsättningen sker kan ställa upp särskilda krav.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 381508-08/111

nyckelord:
Bokföring & redovisning
Inkomstskatt

title: Avskrivning på inventarier i utländsk självständig filial inom EES-området

text: Detta ställningstagande har ersatts av Skatteverkets ställningstagande 2014-10-28, ”Avskrivning på inventarier i utländsk filial inom EES-området” med dnr

text: 131 337900-14/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett svenskt företag, som inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) har en självständig utländsk filial eller en utländsk filial med en funktionell valuta som skiljer sig från företagets rapporteringsvaluta, ska kunna behålla rätten till räkenskapsenlig avskrivningsmetod. Detta blir möjligt genom att företaget för den delen av inventarierna som är hänförliga till filialen tillämpar de principer som gäller för företag som har sin redovisning i euro.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett svenskt företag har en filial inom EES-området vars verksamhet beskattas i Sverige. Filialen utgör en självständig utlandsverksamhet och dess redovisning sker i annan valuta.

text: Enligt Redovisningsrådets rekommendation nr 8 (RR 8), Effekter av ändrade valutakurser, och Rådet för finansiell rapporterings rekommendation RFR 2, Redovisning för juridiska personer (som hänvisar till IAS 21), ska filialens inventarier tas upp i företagets balansräkning omräknade till balansdagens valutakurs. När omräkning av inventarierna sker till balansdagskurs uppkommer en skillnad mellan det redovisningsmässiga och det skattemässiga värdet, eftersom det skattemässiga anskaffningsvärdet normalt utgörs av den ursprungliga utgiften omräknad till svenska kronor vid förvärvstidpunkten. En konsekvens av detta är att företagets rätt till räkenskapsenlig avskrivning enligt

text: 18 kap.

text: inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL) går förlorad. Företaget blir då istället hänvisat till att använda restvärdeavskrivning vid avskrivning av inventarierna. Skillnaden i storleken på avskrivningen kan uppgå till betydande belopp. Frågan är om det strider mot EG-rätten att inte få göra räkenskapsenlig avskrivning när företaget, inom EES-området, har en självständig filial (enligt RR 8) eller när filialens funktionella valuta skiljer sig från företagets rapporteringsvaluta (enligt RFR 2).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 18 kap. 14 §

text: IL får bestämmelserna om räkenskapsenlig avskrivning tillämpas bara om avdraget motsvarar avskrivningen i bokslutet.

text: Av

text: RÅ 2001 ref. 8

text: följer att överensstämmelse även ska föreligga mellan inventariernas bokförda värde och deras skattemässiga värde för att räkenskapsenlig avskrivning ska få användas.

text: I RR 8 anges i punkterna 14 och 15 när en utlandsverksamhet ska klassificeras som självständig. Enligt punkt 19 ska, i en utlandsverksamhet som klassificeras som självständig, tillgångar och skulder omräknas till balansdagskursen samt intäkter och kostnader omräknas till valutakursen då de uppstår. Av praktiska skäl kan en kurs som är en approximation av de enskilda valutakurserna användas vid omräkning av intäkter och kostnader.

text: Företag som redovisar enligt RFR 2 ska enligt rekommendationens huvudregel i punkt 2 följa IAS 21 med undantag för vad som framgår av punkterna 41—44. Vad gäller en filial som utgör en självständig utlandsverksamhet enligt RR 8 överensstämmer principerna i RR 8 med IAS 21 i det fall filialens funktionella valuta skiljer sig från rapporteringsvalutan. En enhets funktionella valuta är den valuta som enheten i huvudsak bedriver sin verksamhet i och som den huvudsakligen genererar och förbrukar likvida medel i. Rapporteringsvalutan är den valuta som företaget upprättar sin årsredovisning och andra finansiella rapporter i.

text: Vid införandet av redovisning i euro infördes bestämmelser om inkomstskatt m.m. i lagen (

text: ) om omräkningsförfarande vid beskattningen för företag som har sin redovisning i euro, m.m. (omräkningslagen). I

text: prop. 1999/2000:23

text: anförs på s. 169 ff. att ett krav för att få tillämpa den räkenskapsenliga avskrivningsmetoden är att inventarierna har samma värde i redovisningen som i beskattningen. För företag som har redovisningen i euro medför bestämmelserna att avskrivningarna ska beräknas utifrån anskaffningsvärdena i euro. Därefter räknas årets avskrivning om till svenska kronor i deklarationen enligt genomsnittskursen.

text: Rätten till fri etablering inom EU regleras i artikel 43 i EG-fördraget. Motsvarande bestämmelse för EES (EU:s medlemsstater samt Norge, Island och Liechtenstein) återfinns i artikel 31 i EES-avtalet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: EG-fördragets och EES-avtalets regler om fri etableringsrätt innebär att inskränkningar för ett företag i en medlemsstat att fritt etablera sig i en annan medlemsstat genom kontor, filial eller dotterbolag i princip är förbjudna. Detta medför bl.a. att ursprungsstaten inte får ha regler som gör det mindre förmånligt för företaget att etablera sig i annat land än i ursprungsstaten.

text: Enligt RR 8 och RFR 2 ska inventarier i en utländsk filial i nu aktuella fall räknas om till balansdagskurs. Detta överensstämmer med internationell redovisningsstandard så som den kommer till uttryck i IAS 21 och utgör god redovisningssed i Sverige. Det innebär att svenska företag som upprättar sina finansiella rapporter enligt någon av dessa rekommendationer inte får avvika från dem.

text: Valutaomräkningen som görs i redovisningen varje år medför att inventariernas skattemässiga värde (baserat på valutakursen vid anskaffningstillfället) kommer att skilja sig från värdet i redovisningen (baserat på valutakursen på balansdagen). Därmed skulle företaget förlora rätten till räkenskapsenlig avskrivning och vara hänvisad till restvärdemetoden. En tillämpning av de svenska redovisningsreglerna i kombination med villkoren för räkenskapsenlig avskrivning leder i dessa fall således till ett lägre värdeminskningsavdrag om företaget etablera sig utomlands genom en självständig filial jämfört med om företaget bedriver motsvarande verksamhet i Sverige. Skatteverket anser att detta utgör ett hinder mot den fria etableringsrätten. Skatteverket anser att ett sådant hinder inte kan rättfärdigas. De skattemässiga villkoren för räkenskapsenlig avskrivning leder till problem även i andra sammanhang när det gäller möjligheten att tillämpa räkenskapsenlig avskrivning. Det gäller exempelvis företag som har sin redovisning i euro. Lagstiftaren har dock genom omräkningslagen infört regler som syftar till att rätten till räkenskapsenlig avskrivning ska kunna bibehållas.

text: Skatteverket anser att även i ett fall där ett svenskt företag, inom EESområdet, har en självständig utländsk filial (enligt RR 8) eller en utländsk filial med en funktionell valuta som skiljer sig från företagets rapporteringsvaluta (enligt RFR 2) ska kunna behålla rätten till räkenskapsenlig avskrivningsmetod. Detta blir möjligt genom att företaget för den delen av inventarierna som är hänförliga till filialen tillämpar de principer som tillämpas av företag som har sin redovisning i euro. Det innebär att de räkenskapsenliga avskrivningarna beräknas utifrån anskaffningsvärdena i filialens funktionella valuta för den del av företagets inventarier som är hänförliga till filialen. I likhet med övriga resultatposter i filialen räknas sedan årets avskrivning om till företagets rapporteringsvaluta. På samma sätt som för ett företag som har sin redovisning i euro kommer värdeminskningsavdraget att bli påverkat av kursförändringar när avskrivningen i den funktionella valutan omräknas till svenska kronor.

text: I den funktionella valutan kommer det bokförda värdet och det skattemässiga värdet att överensstämma. Liksom vad som är fallet vid tillämpning av omräkningslagen anser Skatteverket att den omständigheten att en differens kan uppstå mellan dessa värden vid omräkning till rapporteringsvalutan saknar betydelse. Detta innebär att företag med en självständig utländsk filial, eller en filial i utlandet med en funktionell valuta som skiljer sig från rapporteringsvalutan, i ett annat land inom EES kommer att kunna tillämpa den räkenskapsenliga avskrivningsmetoden.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 38165-11/111

status: gällande

title: Upphävande av ställningstagande Senaste ansökningstidpunkt för en elektronisk ansökan om återbetalning av mervärdesskatt avseende återbetalningsperioder under 2009

text: Genom en ändring i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: har ansökningstiden förlängts för en ansökning om återbetalning av ingående skatt i Sverige avseende återbetalningsperioder under 2009 som en utländsk företagare lämnar in genom den elektroniska portalen i det EU-land där denne är etablerad (SFS 2010:1897). Lagen trädde i kraft den 1 februari 2011 och ska tillämpas för tid från och med den 1 oktober 2010.

text: Till följd av lagändringen har Skatteverkets ställningstagande 2010-12-02, dnr

text: 131 772910-10/111

text: , om senaste ansökningstidpunkt för en elektronisk ansökan om återbetalning av mervärdesskatt avseende återbetalningsperioder under 2009 blivit inaktuellt och upphör att gälla.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 382461-08/111

title: Nedskrivning av kundfordringar vid inkomstbeskattningen

text: 1 Sammanfattning

text: Avdrag medges om den skattskyldige kan göra sannolikt att det finns ett nedskrivningsbehov. Detta är normalt fallet vid en konstaterad förlust, t.ex. konkurs eller offentligt ackord. Även om förlusten inte är konstaterad kan avdrag medges för nedskrivning av kundfordringar om det finns ett sannolikt nedskrivningsbehov. För tvistiga kundfordringar måste en bedömning göras av tvistens framtida utgång. Nedskrivningsbehovet ska prövas utifrån en samlad bedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att avdrag för nedskrivning av kundfordringar ska godtas vid inkomstbeskattningen. Vad kan normalt krävas för åtgärder och bevisning av den skattskyldige för att skattemässigt avdrag ska erhållas för nedskrivning av en kundfordran, och är det någon skillnad om det är en kundfordran där nedskrivningen aktualiseras av betalningsoförmåga eller en tvistig kundfordran där nedskrivningsbehovet inte beror på betalningsoförmåga?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Redovisningen

text: Enligt

text: 4 kap. 9 § första stycket årsredovisningslagen

text: (ÅRL) ska en omsättningstillgång tas upp till det lägsta av anskaffningsvärdet och nettoförsäljningsvärdet på balansdagen, d.v.s. enligt lägsta värdets princip. Det innebär att kundfordringarna ska tas upp till det belopp som beräknas inflyta.

text: Huvudregeln är att en individuell värdering ska göras av varje kundfordran (2 kap. 4 § 1 st . p. 5 ÅRL). En avvikelse från huvudregeln är dock tillåten om det finns särskilda skäl och avvikelsen är förenlig med överskådlighet, god redovisningssed och rättvisande bild (2 kap. 4 § 2 st . ÅRL).

text: I Bokföringsnämndens allmänna råd

text: BFNAR 2006:1

text: Enskilda näringsidkare som upprättar förenklat årsbokslut (punkterna 6.576.58) anges att ett företag ska ta upp sina kundfordringar till det belopp som anges i faktura, avtal eller liknande handling inklusive mervärdesskatt. Kundfordringarna får dock inte tas upp till högre belopp än vad som på balansdagen kan förväntas komma att betalas. Har det fattats beslut om konkurs, ackord eller motsvarande efter balansdagen men före det förenklade årsbokslutet har upprättats ska fordran värderas med beaktande av detta beslut.

text: Enligt Redovisningsrådets rekommendation nr 26, Händelser efter balansdagen, (RR 26) ska hänsyn tas till information som erhålls fram till och med den dag då de finansiella rapporterna undertecknas. Detta innebär att information som erhålls, under tiden mellan balansdagen och dagen för de finansiella rapporternas undertecknande, ska beaktas vid bedömning av det belopp som ska tas upp som kundfordran i bokslutet. Det ska dock vara information som bekräftar ett förhållande som förelåg på balansdagen. Ett motsvarande synsätt finns i Rådet för finansiell rapporterings rekommendation RFR 2 där det sägs att IAS 10 ska följas utan undantag eller tillägg.

text: 3.2 Beskattningen

text: Resultatet av näringsverksamhet ska enligt

text: 14 kap. 2 § inkomstskattelagen

text: (IL) beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Inkomster ska tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag.

text: Om en enskild näringsidkare upprättar ett förenklat årsbokslut enligt

text: 6 kap. 10 § bokföringslagen

text: , ska vid beräkningen av resultatet inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag, även om detta strider mot bokföringsmässiga grunder (14 kap. 2 § 3 st . IL).

text: Enligt

text: 14 kap. 4 §

text: IL ska räkenskaperna för näringsverksamheten läggas till grund för beräkningen av resultatet när det gäller beskattningstidpunkten. Om god redovisningssed ger utrymme för olika alternativ i fråga om periodiseringen ska beskattningen grundas på det av företaget i redovisningen valda alternativet (

text: prop. 1999/2000:2

text: del 2 s.179 f . samt

text: RÅ 1998 ref. 18

text: och

text: RÅ 1999 ref. 32

text: Rättspraxis innebär att det är den skattskyldige som har bevisbördan när det gäller nedskrivningsbehovet och ska således göra sannolikt att kundfordran är osäker intill det i räkenskaperna nedskrivna beloppet (RÅ 1966 Fi. 410 och RÅ 1972 Fi. 1028).

text: När det gäller förlustrisker i samband med exportaffärer har Skatteverket gett ut allmänna råd, RSV 2003:35 som ändrats genom SKV A 2007:32, om reservering för förlustrisker i inkomstslaget näringsverksamhet i samband med exportaffärer. Till de allmänna råden har även information i ett meddelande getts ut, se SKV M 2005:43. För bedömning av sådana reserveringar hänvisas därför till dessa allmänna råd.

text: En kollektiv värdering av kundfordringar är tillåtet om det finns särskilda skäl och det är förenligt med god redovisningssed och rättvisande bild. För bedömning av en kollektiv nedskrivning vid inkomstbeskattningen hänvisas till Skatteverkets skrivelse 2007-11-15, dnr 113 68756807/111.

text: Bedömning

text: Några särskilda skatterättsliga bestämmelser finns inte för värdering av kundfordringar. En nedskrivning av kundfordringar i redovisningen är därför avdragsgill vid beskattningen med stöd av den allmänna bestämmelsen om inkomstberäkning i

text: 14 kap. 2 §

text: IL. Bestämmelsen förutsätter att redovisningen är förenlig med god redovisningssed. Enligt ÅRL är huvudregeln att en individuell värdering (post för post) ska göras för varje kundfordran.

text: Enligt RR 26 och RFR 2 ska information som erhålls, under tiden mellan balansdagen och dagen för de finansiella rapporternas undertecknande, beaktas vid bedömning av det belopp som ska tas upp som kundfordran i bokslutet om det är information som bekräftar ett förhållande som förelåg på balansdagen. Grunden till betalningsoförmågan alternativt tvisten avseende kundfordran ska alltså vara hänförlig till räkenskapsåret eller tidigare räkenskapsår.

text: Även i det fall den skattskyldige upprättar ett förenklat årsbokslut enligt

text: BFNAR 2006:1

text: ska hänsyn vid värderingen tas till händelser efter balansdagen, men innan det förenklade årsbokslutet är färdigställt. Dessa händelser avser dock endast beslut om konkurs, ackord eller annat förhållande, t.ex. avtal mellan parterna.

text: Vid den skattemässiga bedömningen är det den skattskyldige som ska göra sannolikt att det föreligger ett nedskrivningsbehov. Det nedskrivna beloppet får dras av vid en konstaterad förlust. Detta är normalt fallet vid konkurs eller offentligt ackord.

text: Även om förlusten inte är konstaterad ska avdrag medges om den skattskyldige kan göra sannolikt att det finns ett nedskrivningsbehov. Tecken på att det föreligger ett nedskrivningsbehov av en kundfordran kan vara, förutom fordrans ålder i förhållande till normal kredittid, att den trots upprepade krav inte har reglerats. Värdet på en kundfordran torde normalt sett minska ju längre tid som förflyter efter förfallodagen. Vid en prövning av nedskrivningsbehovet ska en bedömning av förlustrisken ske. Detta innebär i regel att det, förutom konstaterande av kundfordrans ålder, krävs aktiva indrivningsåtgärder av den skattskyldige för att det ska kunna anses har gjorts sannolikt att det föreligger ett faktiskt nedskrivningsbehov. Prövningen måste göras genom en samlad bedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet.

text: För tvistiga kundfordringar måste en bedömning göras av tvistens framtida utgång. Normalt torde det vara enklare att göra ett nedskrivningsbehov sannolikt utifrån en betalningsoförmåga än utifrån andra grunder som inte innefattar betalningsförmågan hos kunden. Den skattskyldige måste kunna visa att det föreligger en verklig tvist om betalningen och dess storlek. En omständighet som kan peka på detta är att det finns en dom från allmän domstol eller skiljedom från skiljenämnd eller dylikt. Bevisningen kan även grunda sig på en uppgörelse mellan parterna där det framgår hur stor del av kundfordran som eftergetts t.ex. genom avtal och/eller kreditfaktura. Nedskrivningsbehovet kan också göras sannolikt genom andra handlingar, t.ex. skriftväxling mellan parterna.

text: Någon generell gränsdragning för när det gjorts sannolikt att det föreligger ett nedskrivningsbehov av kundfordringar, såväl tvistiga som ej tvistiga, går inte att fastställa. Det är en bevisprövning som måste göras i varje enskilt fall och som bygger på samtliga omständigheter som finns i fallet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 382472-08/111

title: Betydelsen av god tro för avdragsrätten för ingående skatt när säljarens omsättning inte medför skattskyldighet till mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-06-02

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: En skattskyldig som tar emot en faktura från en på fakturan angiven säljare som inte är skattskyldig för den fakturerade omsättningen har inte rätt att göra avdrag för det belopp som betecknats som mervärdesskatt i fakturan. När någon omsättning som medför skattskyldighet inte har ägt rum från den på fakturan angivne säljaren saknar frågan om god tro betydelse för fakturamottagarens avdragsrätt.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har uppkommit om god tro har betydelse vid bedömning av avdragsrätten för ingående skatt som tagits upp i faktura utan att motsvaras av utgående skatt som säljaren är skattskyldig för.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 1 kap. 1 § första stycket 1 mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML ska mervärdesskatt betalas till staten vid sådan omsättning inom landet av varor eller tjänster som är skattepliktig och görs i en yrkesmässig verksamhet.

text: Enligt stadgande i

text: 1 kap. 1 § tredje stycket

text: ML, som ska tillämpas fr.o.m. 2008-01-01, ska till staten också betalas belopp som i en faktura eller liknande handling betecknats som mervärdesskatt, även om beloppet inte utgör mervärdesskatt enligt ML. Enligt

text: 1 kap. 2 e §

text: ML är den som anger ett sådant belopp som avses i 1 § tredje stycket på en faktura eller liknande handling betalningsskyldig för beloppet. Av

text: 13 kap. 27 §

text: ML framgår att ett sådant belopp som avses i 1 kap. 2 e § ska redovisas i den ordning som gäller för den skattskyldiges redovisning av utgående skatt. Om beloppet inte motsvaras av någon underliggande leverans av vara eller tillhandahållande av tjänst ska det redovisas för den period under vilken fakturan eller handlingen har utfärdats.

text: Av

text: 13 kap. 28 §

text: ML framgår att om belopp som avses i 27 § redovisats, ska beloppet ändras om en sådan kreditnota som avses i 11 kap. 10 § utfärdas. Ändring ska göras för den period under vilken kreditnota har utfärdats. Om det finns särskilda skäl ska kravet på kreditnota enligt första stycket efterges av Skatteverket.

text: Enligt

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: Av

text: 8 kap. 2 § första stycket

text: ML framgår att ingående skatt utgörs av beloppet av den skatt enligt ML som hänför sig till ersättning för förvärv av varor eller tjänster, om omsättningen medfört skattskyldighet för den från vilken varorna eller tjänsterna förvärvats.

text: Av

text: 8 kap. 5 §

text: ML framgår att rätt till avdrag för ingående skatt föreligger endast om den kan styrkas enligt vad som föreskrivs i 17, 19 och 20 §§.

text: I

text: 8 kap. 17 §

text: ML framgår att vid förvärv av vara eller tjänst från någon som är skattskyldig ska avdragsrätten styrkas genom faktura.

text: Genom stadgande i 8 kap. 6 § första stycket, första meningen ML anges att den ingående skatten uppgår till samma belopp som den utgående skatten hos den som är skattskyldig för omsättningen eller importen.

text: Den faktureringsskyldighet som åligger en skattskyldig näringsidkare bl.a. vid omsättning till en annan näringsidkare framgår av

text: 11 kap. 1 §

text: ML.

text: Bestämmelserna i ML ska tolkas med hänsyn till motsvarande bestämmelser i rådets direktiv (

text: ) om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, som har ersatt bl.a. det tidigare sjätte direktivet,

text: Av artikel 411.2 i mervärdesskattedirektivet framgår att hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvisningar till mervärdesskattedirektivet och att de ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XII till detta.

text: Med stöd av artikel 411.2 i mervärdesskattedirektivet kommer hänvisningar till sjätte direktivet utom vid direkt citat och motsvarande att i denna skrivelse anges med motsvarande bestämmelse i mervärdesskattedirektivet.

text: I artikel 203 i mervärdesskattedirektivet anges att mervärdesskatt ska betalas av varje person som anger mervärdesskatten på en faktura.

text: Av artikel 168 i mervärdesskattedirektivet framgår att i den mån varorna och tjänsterna används för den beskattningsbara personens beskattade transaktioner ska han ha rätt att i den medlemsstat där han utför dessa transaktioner, från den mervärdesskatt som han är skyldig att betala dra av följande belopp bl.a.

text: a) Mervärdesskatt som ska betalas eller har betalats i medlemsstaten för varor som har levererats, eller kommer att levereras, till honom eller för tjänster som har tillhandahållits eller kommer att tillhandahållas till honom av en annan beskattningsbar person.

text: Enligt artikel 178 i mervärdesskattedirektivet ska en beskattningsbar person för att få utöva sin rätt till avdrag uppfylla följande villkor:

text: a) För avdrag enligt artikel168 a , avseende leveranser av varor och tillhandahållande av tjänster, ska han inneha en faktura som utfärdats i enlighet med artiklarna

text: och artiklarna

text: och

text: . I nämnda artiklar stadgas om skattskyldig säljares faktureringsskyldighet.

text: Regeringsrätten har i ett avgörande,

text: RÅ 2004 ref. 65

text: , tagit ställning till frågan om avdragsrätt för ingående skatt när den som ställt ut en faktura inte varit skattskyldig för omsättningen enligt denna. Härav framgår bl.a.

text: "Enligt

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ML får den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet göra avdrag för den ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import i verksamheten. Ingående skatt utgörs enligt

text: 8 kap. 2 § första stycket

text: ML av beloppet av den skatt enligt ML som hänför sig till ersättning för förvärv av varor eller tjänster, om omsättningen medfört skattskyldighet för den från vilken varorna eller tjänsterna förvärvats.

text: Nämnda bestämmelse skall tolkas mot bakgrund av artikel17.2 ai sjätte mervärdesskattedirektivet. EG-domstolen har uttalat att rätten till avdrag för ingående skatt är begränsad till att gälla endast skatt som skall betalas enligt gällande lag, d.v.s. skatt som har betalats inom ramen för skattskyldigheten (

text: mål C-454/98

text: , Schmeink & Cofreth, punkt 53, med hänvisning till

text: mål C-342/87

text: , Genius Holding, punkt 13). För att bolaget skall ha rätt till avdrag för ingående skatt krävs således att säljarens debitering av mervärdesskatt varit korrekt."

text: I domen i målet

text: , Reemtsma Cigarettenfabriken anger EG-domstolen under punkt 27 att avdragsrätten inte kan utvidgas till att omfatta mervärdesskatt som felaktigt fakturerats och betalats till skattemyndigheten varför sådan mervärdesskatt inte heller kan återbetalas med hänsyn till bestämmelserna om återbetalning till utländska företagare i Rådets åttonde direktiv

text: (åttonde direktivet).

text: EG-domstolen har i flera domar bl.a.

text: , Optigen Ltd,

text: Fulcrum Electronics Ltd och

text: Bond House Systems Ltd,

text: Axel Kittel samt

text: Recolta Recycling SPRL behandlat frågan om avdragsrätten för köparen när sådana leveranser och tillhandahållanden som medför skattskyldighet för säljaren faktiskt erhållits från denne, men den utförda transaktionen ingått i ett skattebedrägeri. Köparen ska i sådana fall medges avdrag för ingående skatt under förutsättning att denne inte deltagit i bedrägeriet eller varit i ond tro avseende detta.

text: Kammarrätten i Göteborg har i två domar 2007-11-22 i mål nr 7055-06 och 7056-06 med hänvisning till bl.a. ovan angivna domar av EG-domstolen avseende Kittel och Recolta ansett att avdragsrätt för ingående skatt förelåg på grund av god tro vid mottagande av faktura från en fakturautställare som inte var skattskyldig. Domarna har överklagats av Skatteverket.

text: Kammarrätten i Stockholm har i dom 2008-04-29, mål nr 1139-07 och 1141-07 funnit att någon omsättning inte ägt rum mellan parterna i ett fall där avdrag hade gjorts för ingående skatt. Kammarrätten ansåg därför, i enlighet med Skatteverkets uppfattning, att de objektiva kriterierna för avdrag för ingående skatt enligt den i målet aktuella fakturan inte var uppfyllda, varför frågan om god tro saknade betydelse för köparens avdragsrätt.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Av

text: 8 kap. 2 § första stycket

text: Denna bestämmelse ska tolkas mot bakgrund av artikel 168 i mervärdesskattedirektivet.

text: EG-domstolen har i

text: mål C-342/87

text: , Genius Holding (punkt 13), och

text: , Schmeink & Cofreth (punkt 53), ansett att rätt till avdrag för ingående skatt inte föreligger endast för att skatt finns upptagen i en faktura. EG-domstolen har klargjort att utnyttjandet av avdragsrätten är begränsat till att gälla endast sådan skatt som ska betalas enligt gällande lag, dvs. skatt som hör ihop med en mervärdesskattepliktig transaktion eller skatt som har betalats inom ramen för skattskyldigheten. Avdragsrätt kan därför endast utnyttjas avseende sådan skatt som har betalats inom ramen för skattskyldigheten. Detta synsätt framgår även av Regeringsrättens avgörande i rättsfallet

text: RÅ 2004 ref. 65

text: I domen i målet

text: , Reemtsma Cigarettenfabriken anger EG-domstolen under punkt 27 att avdragsrätten inte kan utvidgas till att omfatta mervärdesskatt som felaktigt fakturerats och betalats till skattemyndigheten varför sådan mervärdesskatt inte heller kan återbetalas med hänsyn till bestämmelserna om återbetalning till utländska företagare i åttonde direktivet. EG-domstolen har således i denna dom, som meddelats efter de ovan nämnda domarna avseende Kittel och Recolta, bekräftat den rättspraxis som framgår av domarna avseende Genius Holding och Schmeink & Cofreth (jfr punkt 23).

text: Är förhållandena sådana att någon tagit ut mervärdesskatt utan att vara skattskyldig ska detta enligt domarna regleras på det sättet att fakturamottagaren får begära av fakturautställaren att det som mervärdesskatt felaktigt betecknade beloppet ska betalas tillbaka.

text: I de ovan angivna EG-domarna Optigen, Kittel m.fl. är utgångspunkten att de objektiva kriterierna, för att mervärdesskatt ska betalas av säljaren vid den ifrågavarande transaktionen, måste vara uppfyllda för att rätt till avdrag för ingående skatt ska föreligga för köparen. I dessa domar var de objektiva kriterierna för skattskyldighet uppfyllda, men missbruk i form av användning av varorna för karusellhandel hade förekommit i tidigare handelsled. Köparen hade inte medverkat i de bakomliggande transaktionerna och saknade kännedom om dem. Köparens goda tro hade då betydelse för avdragsrätten. En köpare, som faktiskt har förvärvat varorna av säljaren och innehar en korrekt faktura avseende förvärvet, kan i ett sådant fall inte vägras avdrag för ingående skatt enbart för att varorna i ett tidigare led varit föremål för karusellhandel.

text: Om de objektiva kriterierna för skattskyldighet och avdragsrätt enligt vad som utretts däremot inte är uppfyllda såsom när någon omsättning som medför skattskyldighet inte har ägt rum mellan angiven säljare och angiven köpare på fakturan saknar frågan om god tro betydelse för bedömningen av avdragsrätten. Av avgörande betydelse i sådana fall är enligt EG-domstolens domar i de ovan angivna målen Genius Holding, Schmeink & Cofreth och Reemtsma samt Regeringsrättens avgörande i

text: RÅ 2004 ref. 65

text: endast det faktum att någon omsättning som medför skattskyldighet inte har ägt rum mellan angiven säljare och angiven köpare enligt fakturan.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 385321-08/111

title: Mervärdesskatt vid upplåtelse av bostadsrätt för fritidsboende

text: Nytt: 2026-01-12

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2026-01-12, dnr 8-4491-2026 .

text: Nytt: 2023-06-02

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: När en bostadsrättsförening upplåter en bostadsrättslägenhet för att av bostadsrättshavaren under en vecka varje år för obegränsad tid nyttjas i enlighet med vissa samägarvillkor är detta en omsättning som är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 2 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Verksamheten medför inte skattskyldighet och rätt till avdrag för ingående skatt föreligger inte.

text: Om en bostadsrättsförening bistår medlemmarna genom att i eget namn hyra ut deras möblerade rum och lägenheter för tillfällig logi kan föreningen bedriva sådan rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet som medför skattskyldighet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: En bostadsrättsförening upplåter enligt ett bostadsrättsavtal andelar av bostadsrätten för att av bostadsrättshavaren för obegränsad tid nyttjas i enlighet med vissa samägarvillkor. Samägarvillkoren ska reglera förhållandet mellan de personer som tillsammans äger en viss bostadsrätt. Lägenheten ska enligt avtalet användas som fritidsbostad. Med andelen följer enligt samägarvillkoren rätten att nyttja lägenheten under en vecka varje år. Bostadsrättshavaren erlägger per andel en grundavgift och en årlig avgift till föreningen för bostadsrätten.

text: Fråga har uppkommit om bostadsrättsföreningen genom sin upplåtelse av lägenheter bedriver hotellrörelse (korttidsuthyrning av möblerade lägenheter) och därmed är skattskyldig samt om rätt till avdrag föreligger för ingående skatt för kostnader för lägenheterna.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: , ML, undantas från skatteplikt omsättning som avser bl.a. upplåtelse av bostadsrätter. Skatteplikt föreligger dock enligt

text: 3 § första stycket 4

text: ML för rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt upplåtelse av campingplatser och motsvarande i campingverksamhet.

text: I

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, finns motsvarande bestämmelser i artikel135.1 loch135.2 a . Enligt dessa bestämmelser undantas från det undantag, som gäller vid uthyrning av fast egendom, tillhandahållande av logi, såsom detta definieras i medlemsstaternas lagstiftning, inom hotellbranschen eller branscher med liknande funktion, däribland tillhandahållande av logi i semesterbyar eller på område som iordningställts för användning som campingplatser.

text: Den svenska bestämmelsen rörande skatteplikt för rumsuthyrning i hotellrörelse och liknande verksamhet har ansetts överensstämma med den motsvarande bestämmelsen i direktivet (

text: SOU 1994:88 s. 114

text: EG-domstolen har i

text: mål C-346/95

text: , Elisabeth Blasi, uttalat sig om innebörden av den aktuella direktivbestämmelsen. I domen (p. 20) anförs bl.a. att direktivets uttryck "branscher med liknande funktion" som hotellbranschen bör ges en vid tolkning, eftersom dess syfte är att säkerställa att tillfälligt tillhandahållande av logi liknande - och således potentiellt konkurrerande med - den som tillhandahålls inom hotellbranschen beskattas.

text: I ett ej överklagat förhandsbesked 1998-06-15 har Skatterättsnämnden (SRN) ansett att innehållet i och syftet med verksamheten är avgörande för bedömningen om en verksamhet ska hänföras till sådan skattepliktig rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet som avses i

text: 3 kap. 3 § första stycket 4

text: ML. Det saknar betydelse om lagen om hotell- och pensionatsrörelse är tillämplig på verksamheten.

text: SRN har också i ett ej överklagat förhandsbesked 2000-10-04 besvarat ett antal frågor rörande skatteplikt för omsättning som avsåg ett bolags uthyrning av ett fritidshus. På frågan om bolagets korttidsuthyrning utgjorde skattepliktig rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet uttalade SRN, bl.a. med hänvisning till

text: RÅ 1988 not. 642

text: och

text: RÅ 1991 not. 82

text: , att det avgörande för bedömningen om en verksamhet ska hänföras till sådan skattepliktig rumsuthyrning som avses i

text: 3 kap. 3 § första stycket 4

text: ML är innehållet i och syftet med verksamheten. Eftersom bolagets verksamhet var inriktad på att i en aktiv rörelse tillhandahålla en fritidsbostad för tillfälligt bruk var den enligt SRN:s mening inte av den fastighetsförvaltande karaktär som undantas från skatteplikt utan hänförlig till sådan hotellrörelse eller liknande verksamhet som är skattepliktig i mervärdesskattehänseende. Bedömningen påverkades inte av att uthyrningsverksamheten omfattade endast en fritidsbostad.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: En bostadsrättsförening är en ekonomisk förening som har till ändamål att i föreningens hus upplåta lägenheter med bostadsrätt,

text: 1 kap. 1 § bostadsrättslagen (1991:614)

text: . Upplåtelse av lägenhet med bostadsrätt får enligt

text: 3 § nämnda lag

text: enbart ske till den som är medlem i bostadsrättsföreningen. Av 4 § framgår att upplåtelse av en lägenhet ska ske till nyttjande mot ersättning och utan tidsbegränsning.

text: När bostadsrättsföreningen upplåter bostadsrätten ska varje medlem betala en insats som utgör en del av finansieringen av förvärvet av fastigheten. Bostadsrättsföreningar tar normalt också ut en avgift för att täcka löpande kostnader.

text: En bostadsrättsförenings upplåtelse av lägenheter med bostadsrätt till medlemmar är en från skatteplikt undantagen upplåtelse(

text: 3 kap. 2 §

text: ML).

text: Enligt förutsättningarna i frågeställningen upplåter bostadsrättsföreningen lägenheter för fritidsboende enligt bostadsrättsavtal mot en grundavgift samt en årlig avgift. Bostadsrättshavaren blir medlem i föreningen och får en rätt att som fritidsbostad nyttja en viss lägenhet under obegränsad tid i enlighet med vissa samägarvillkor. Förhållandena är således annorlunda än för en hyresgäst som hyr ett rum eller en bostad för tillfälligt boende. I sådana fall får hyresgästen enbart en rätt att tillfälligt disponera bostaden.

text: En bostadsrättsförening ska enligt

text: bostadsrättslagen

text: ha som ändamål att upplåta lägenheter med bostadsrätt till medlemmar på obegränsad tid. Innehållet och syftet i bostadsrättsföreningens verksamhet kan därför inte anses vara att aktivt tillhandahålla tillfälligt boende gentemot bostadsrättshavarna. Upplåtelser av bostadsrätter skiljer sig således väsentligt från det som gäller vid uthyrning av rum eller lägenhet i hotellrörelse eller liknande verksamhet. Upplåtelse av lägenheter med bostadsrätt kan inte heller anses ske i konkurrens med hotellverksamhet även om det är fråga om fritidsbostäder. Bostadsrättsföreningens upplåtelse gentemot medlemmarna utgör därför inte en rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet i

text: mervärdesskattelagens

text: mening.

text: Oavsett om en blivande bostadsrättshavare förvärvar en eller flera andelar av en bostadsrätt till en lägenhet ska enligt Skatteverket föreningen anses upplåta bostadsrätter och omsättningen är därmed undantagen från skatteplikt. Föreningens verksamhet kan enligt Skatteverket inte anses som en rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet när lägenheter upplåts till medlemmar.

text: Enligt

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ML föreligger avdragsrätt för ingående skatt som hänför sig till verksamhet som medför skattskyldighet. När en bostadsrättsförening upplåter bostadsrätter till medlemmar för boende bedriver föreningen inte verksamhet som medför skattskyldighet. Rätt till avdrag för ingående skatt föreligger därför inte.

text: Om en bostadsrättsförening däremot hyr ut möblerade rum och lägenheter för tillfällig logi, utan att fråga är om upplåtelse av bostadsrätt, kan föreningen bedriva en sådan hotellrörelse eller liknande verksamhet för vilken skatteplikt föreligger. Detta kan ske genom att bostadsrättsföreningen bistår medlemmarna med att i eget namn hyra ut deras lägenheter under den tid medlemmen inte själv nyttjar dessa. Eventuell skattskyldighet till mervärdesskatt ska då bedömas i varje led för sig. Skatteverket har i ställningstagande 2005-01-24, dnr

text: 130 735858-04/111

text: , närmare behandlat skattskyldighet och avdragsrätt vid uthyrning av tillfällig bostad bl.a. när en uthyrning kan anses ske i eget namn och när avdragsförbudet för stadigvarande bostad blir tillämpligt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 385440-15/111

nyckelord:
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete

title: Avdrag för kupongskatt vid utbetalning till utländsk förvaltare

text: 1 Sammanfattning

text: Om aktierna i ett avstämningsbolag är förvaltarregistrerade så ligger ansvaret för innehållande och redovisning av kupongskatt på förvaltaren. Bestämmelsen gör ingen skillnad på svenska och utländska förvaltare. Skatteverket anser inte att det går att avkräva en central värdepappersförvarare det formella ansvaret för kupongskatt när lagtexten anger att förvaltaren är ansvarig. Det finns därför ingen skyldighet för en central värdepappersförvarare att innehålla kupongskatt vid utbetalning av utdelning till en utländsk förvaltare.

text: Även om det formella ansvaret i aktuell situation ligger på den utländska förvaltaren hindrar detta inte att hanteringen av praktiska skäl sker på annat sätt.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har ställts om en central värdepappersförvarare kan låta bli att innehålla kupongskatt vid utbetalning av utdelning till en utländsk förvaltare. Frågan gäller utdelning från ett avstämningsbolag.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Kupongskatt ska betalas på utdelning i svenskt aktiebolag, med undantag för s.k. Lex Asea-utdelning (

text: 1 § kupongskattelagen

text: [1970:624], KupL). Det är i huvudsak begränsat skattskyldiga fysiska personer och utländska juridiska personer som är skattskyldiga för kupongskatt (4 § första stycket KupL). Skattesatsen är 30 % (5 § KupL).

text: Bestämmelser om innehållande av kupongskatt vid utbetalning av utdelning i avstämningsbolag finns i 7-12 §§ KupL. Med avstämningsbolag avses ett aktiebolag som är avstämningsbolag enligt

text: 1 kap. 10 § aktiebolagslagen (2005:551)

text: En central värdepappersförvarare ska innehålla kupongskatt vid utbetalning av utdelning om det inte framgår av tillgängliga uppgifter att den utdelningsberättigade inte är skattskyldig. Den centrala värdepappersförvararen ska lämna skriftlig uppgift till den utdelningsberättigade senast fyra månader efter utdelningstillfället om det belopp som innehållits i kupongskatt (7 § KupL).

text: En central värdepappersförvarare ska senast fyra månader efter utdelningstillfället lämna redovisning till Skatteverket med vissa uppgifter om utbetald utdelning och innehållen kupongskatt samt betala in den innehållna kupongskatten (8 § KupL).

text: Bestämmelserna om central värdepappersförvarare i 7 § och 8 § första och andra styckena gäller i stället förvaltaren vid förvaltarregistrering enligt

text: 5 kap. 14 § aktiebolagslagen

text: 4 kap. 12 § lagen (2004:46)

text: om värdepappersfonder,

text: 12 kap. 5 § lagen (2013:561)

text: 3 kap. 7 § lagen (1998:1479)

text: om kontoföring av finansiella instrument (12 § KupL).

text: Med utländsk förvaltare avses den som i utlandet förvaltar aktier och som enligt

text: 5 kap. 14 § aktiebolagslagen

text: , 4 kap. 12 § lagen om värdepappersfonder, 12 kap. 5 § lagen om förvaltare av alternativa investeringsfonder eller 3 kap. 7 § lagen om kontoföring av finansiella instrument kan föras in i aktieboken i stället för aktieägare som är bosatta utomlands (1 § andra stycket kupongskatteförordningen [1971:49], KupF).

text: I många fall medför bestämmelser i skatteavtal att kupongskatt bara får tas ut med en lägre procentsats än 30 %. En central värdepappersförvarare får under vissa förutsättningar tillämpa s.k. direktnedsättning och innehålla kupongskatt med den procentsats som framgår av skatteavtalet (3 § första stycket KupF).

text: Vid utbetalning till en utländsk förvaltare får den centrala värdepappersförvararen innehålla kupongskatt efter den högsta skattesats som gäller enligt skatteavtalet med det land där förvaltaren hör hemma under förutsättning att förvaltaren förbundit sig i förhållande till värdepappersförvararen att vidta vissa åtgärder (3 § andra stycket KupF).

text: År 1996 förenklades reglerna om förvaltarregistrering i 3 kap. 10 § i dåvarande

text: aktiebolagslagen (1975:1385)

text: för svenska aktier som förvaltas utomlands (SFS 1996:184,

text: prop. 1995/96:50

text: ). Frågan om kupongskattens hantering berördes inte i lagstiftningsärendet.

text: I promemorian Värdepapperscentraler och kontoföring av finansiella instrument (

text: Ds 2015:2

text: ) görs en genomgång av ansvaret för kupongskatt. Där sägs att regleringen om ansvaret för kupongskatt vid förvaltarregistering i 12 § KupL inte gör någon skillnad mellan svenska och utländska förvaltare. Möjligheten till direktnedsättning vid utbetalning av utdelning till utländska förvaltare enligt 3 § KupF omnämns (s. 278). I promemorian sägs också att ansvaret för kupongskatt som huvudregel ligger på svenska aktörer och att den regleringen får ses i ljuset av att tillgångar i Sverige kan tas i anspråk vid indrivning av skatten. Det finns emellertid undantag från huvudregeln, exempelvis i 12 § KupL som inte gör någon skillnad mellan svenska och utländska aktörer (s. 279).

text: I promemorian

text: Ds 2015:2

text: föreslås att ansvaret för kupongskatt inte längre ska kunna tas av ”den som bolaget annars har anlitat för uppgiften” (11 a § KupL). Dock framhålls att regleringen tar sikte på det formella ansvaret för kupongskatt. Den hindrar inte att någon annan än avstämningsbolaget, t.ex. den som bolaget anlitat för uppgiften, rent faktiskt tar ansvaret för kupongskatt (s. 280 f.)

text: 4 Bedömning

text: KupL innehåller bestämmelser om vem som är ansvarig för att innehålla och redovisa kupongskatt i olika situationer. I praktiken förekommer det att den som är ansvarig anlitar någon annan att göra utbetalningen och innehålla kupongskatt. Det formella ansvaret ligger trots det kvar på den som enligt KupL är ansvarig för kupongskatten.

text: Om aktierna i ett avstämningsbolag är förvaltarregistrerade så ligger ansvaret för innehållande och redovisning av kupongskatt på förvaltaren. Detsamma gäller för andelar i värdepappersfonder eller specialfonder som är förvaltarregistrerade. En förutsättning är att förvaltaren är förvaltarregistrerad enligt de lagrum som anges i 12 § KupL. Bestämmelsen i 12 § KupL gör ingen skillnad på svenska och utländska förvaltare.

text: Skatteverket anser inte att det går att avkräva en central värdepappersförvarare det formella ansvaret för kupongskatt i de fall där lagtexten anger att förvaltaren är ansvarig. Det finns därför ingen skyldighet för en central värdepappersförvarare att innehålla kupongskatt vid utbetalning av utdelning till en sådan utländsk förvaltare som anges i 12 § KupL.

text: Det kan emellertid vara svårt för en utländsk förvaltare att sköta inbetalning och redovisning av kupongskatt i enlighet med KupL:s bestämmelser. Av praktiska skäl kan därför hanteringen ske i enlighet med bestämmelserna i 3 § KupF även om det formella ansvaret för kupongskatten ligger på den utländska förvaltaren.

text: Man bör observera att bestämmelserna i KupL är annorlunda utformade än de bestämmelser i

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: som gäller utdelning till obegränsat skattskyldiga fysiska personer. Enligt

text: skatteförfarandelagen

text: är det den som betalar ut utdelningen som ska göra skatteavdrag och redovisa utdelningen på kontrolluppgift.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 386133-10/111

title: Underlag för att styrka rätt till ersättning för ingående skatt som avser boende med särskild service

text: Nytt: 2019-03-29

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Underlag för att styrka rätt till ersättning för mervärdesskatt som avser särskilda boendeformer, dnr

text: 202 150988-19/111

text: 1 Sammanfattning

text: Bostäder som är inrättade som sådana särskilda boendeformer som anges i

text: 4 § i lag (2005:807)

text: om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting, ersättningslagen, omfattas inte av ersättningsbegränsningen för stadigvarande bostad. Eftersom ersättning som avser stadigvarande bostad enbart kan komma ifråga för sådana särskilda boendeformer som avses i nämnda paragraf ska den kommun som ansöker om en ersättning med handlingar kunna styrka att ersättningen avser just ett sådant boende och inte något annat boende.

text: För att rätt till ersättning ska föreligga ska kommunen därför kunna uppvisa handlingar av vilka det på något sätt framgår att det aktuella boendet utgör en lägenhet eller annan bostad för just en sådan boendeform som avses i 4 § ersättningslagen. Det väsentliga är att det av handlingen tydligt framgår att det är frågan om en boendeform som avses 4 § ersättningslagen. Uppgifter av detta slag finns normalt i beslut om att tillhandhålla insatser i sådana boendeformer. Uppgifterna kan också finnas i beslut om att inrätta det aktuella boendet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I ersättningslagen finns bestämmelser om att kommuner eller landsting i vissa fall kan ha rätt till ersättning för mervärdesskatt vid inköp av olika varor eller tjänster. Rätten till ersättning avser ingående skatt som inte får dras av enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, samt kompensation för mervärdesskatt vid förvärv av vissa skattefria tjänster. Rätten till ersättning omfattar inte stadigvarande bostad med undantag för vissa särskilt angivna vård och omsorgsboenden.

text: Den fråga som har uppkommit är hur en kommun ska kunna styrka att ersättningen avser sådana särskilt angivna boendeformer.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Det framgår av 1 § ersättningslagen att lagen innehåller bestämmelser om kommuners och landstings rätt till ersättning för ingående skatt enligt ML.

text: I 2 § ersättningslagen anges att kommuner, landsting och kommunalförbund har rätt till ersättning för ingående skatt som inte får dras av enligt ML, eller för vilken de inte har rätt till återbetalning enligt ML.

text: 4 § i ersättningslagen har följande lydelse

text: "Vid utbetalning av ersättning enligt 2 § tillämpas bestämmelserna i

text: 8 kap.

text: och

text: 16 §§

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: . Bestämmelsen i

text: 8 kap. 9 § första stycket 1 mervärdesskattelagen

text: skall dock inte tillämpas i fråga om sådana boendeformer som anges i

text: 5 kap. 5 § andra stycket

text: och

text: 5 kap. 7 § tredje stycket

text: socialtjänstlagen (2001:453)

text: samt

text: 9 §

text: och

text: lagen (

text: ) om stöd och service till vissa funktionshindrade."

text: Enligt

text: 8 kap. 9 § första stycket 1

text: ML får avdrag inte göras för sådan ingående skatt som hänför sig till stadigvarande bostad.

text: Enligt 5 § ersättningslagen har kommuner och landsting rätt till ersättning för de ökade kostnader som till följd av bestämmelserna om mervärdesskatt uppkommer vid upphandling av verksamhet inom sjukvård, tandvård, social omsorg och utbildning samt vid hyra av lokal för sådana boendeformer som avses i 4 §. Rätt till ersättning har kommuner och landsting också när de lämnar bidrag till näringsidkare för dennes verksamhet inom nämnda områden.

text: I

text: 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen

text: , SoL, anges att kommunen ska inrätta särskilda boendeformer för service och omvårdnad för äldre människor som behöver särskilt stöd.

text: 5 kap. 7 §

text: SoL har följande lydelse:

text: "Socialnämnden ska verka för att människor som av fysiska, psykiska eller andra skäl möter betydande svårigheter i sin livsföring får möjlighet att delta i samhällets gemenskap och att leva som andra.

text: Socialnämnden ska medverka till att den enskilde får en meningsfull sysselsättning och får bo på ett sätt som är anpassat efter hans eller hennes behov av särskilt stöd.

text: Kommunen ska inrätta bostäder med särskild service för dem som till följd av sådana svårigheter som avses i första stycket behöver ett sådant boende."

text: Enligt 9 § punkt 8 och 9 lag om stöd och service för vissa funktionshindrade, LSS, är insatserna för särskilt stöd och service boende i familjehem eller bostad med särskild service för barn eller ungdomar som behöver bo utanför föräldrahemmet och bostad med särskild service för vuxna eller annan särskilt anpassad bostad för vuxna.

text: Skatteverket har rätt att kontrollera att ansökan om ersättning är riktig. Bestämmelser om detta återfinns i 13-16 §§ ersättningslagen. Av

text: prop. 2001/02:112 s. 22

text: framgår bl.a. att en kontroll bör avse, förutom de formella kriterierna för rätt till ersättning, även de materiella förutsättningarna för rätt till ersättning. Således bör kontrolleras att de rekvirerade beloppen avser sådan mervärdesskatt som berättigar till ersättning samt att det rekvirerade beloppet är riktigt.

text: I samband med införandet av det avsteg från ersättningsbegränsningen för stadigvarande bostad som numera återfinns i 4 § ersättningslagen angavs bl.a. följande i

text: prop. 1997/98:153 s. 11

text: "Förslaget innebär att en klar åtskillnad görs gentemot hyreslägenheter som inte är inrättade enligt SoL eller LSS. I flera kommuner finns s.k. äldreköer där lägenheter förmedlas till äldre bostadssökande. De lägenheter som förmedlas på detta sätt är inte inrättade som särskilda boendeformer. Det gäller även om det ingår en viss service, t.ex. trygghetslarm, i kontrakten eller om den boende har beviljats hemtjänst. Dessa lägenheter bör inte omfattas av den föreslagna förändringen eftersom det inte finns något åliggande för kommunen att tillhandahålla dessa tillsammans med en viss grad av omsorg eller vård på det sätt som det gör när det gäller lägenheter som är inrättade enligt SoL eller LSS. För de lägenheter som inte är inrättade som särskilda boendeformer kvarstår skälet till avdragsförbudet för stadigvarande bostad, dvs. att det är fråga om privata levnadsomkostnader som inte bör undantas från beskattning. Det avgörande för rätten till återbetalning är enligt förslaget om mervärdesskatten avser ett sådant boende som anges i SoL eller LSS. Kommunen bör vid behov kunna styrka detta genom att uppvisa ett beslut att inrätta en sådan särskild boendeform som anges i någon av lagarna eller ett beslut om att tillhandahålla en sådan boendeform."

text: Vidare angavs följande på s. 22.

text: "Ersättning medges om kommunen har utgifter för ingående mervärdesskatt för en boendeform som avses i de angivna lagrummen. Det kan vara fråga om kostnader som uppkommit under byggnation, om kommunen bygger själv, eller kostnader som uppkommit vid driften av en sådan boendeform.

text: Kommunen bör vid behov utöver en faktura där mervärdesskatten framgår kunna visa att mervärdesskatten avser en sådan boendeform som anges i lagrummet. Det kan göras t.ex. genom att uppvisa ett beslut om att inrätta en sådan särskild boendeform, vilket kan vara ett beslut om de allmänna planerna och budgeten där sådana boendeformer finns upptagna, eller ett beslut om att tillhandahålla en sådan boendeform."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt 4 § i ersättningslagen kan kommunerna inte medges ersättning för sådant som utgör stadigvarande bostad enligt

text: 8 kap. 9 § första stycket 1

text: ML. Enligt 4 § ersättningslagen ska dock ett avsteg från begränsningen i ersättningsrätten göras för sådana boendeformer som avses i 5 kap. 5 § andra stycket och 5 kap. 7 § tredje stycket SoL samt 9 § 8 och 9 LSS. Det som avses är således insatser i form av boende i de nämnda boendeformerna. Insatser av detta slag tillhandahålls den enskilde efter en individuell behovsprövning. En kommun kan få ersättning för ingående skatt enligt 2 § ersättningslagen vid egna förvärv som avser sådana boendeformer. Ersättning kan också medges vid hyra av lokal för dessa boendeformer enligt 5 § ersättningslagen.

text: För lägenheter som inte är inrättade som sådana särskilda boendeformer som anges i 4 § ersättningslagen gäller ersättningsbegränsningen för stadigvarande bostad eftersom det är fråga om privata levnadsomkostnader som inte bör undantas från beskattning (jfr

text: prop. 1997/98:153 s. 11

text: ). Det får anses gälla även om det kan finnas sociala motiv bakom anskaffningar som görs för sådana bostäder/lägenheter. Det förhållandet att de boende får andra insatser i enlighet med

text: 4 kap. 1 §

text: SoL, exempelvis hemtjänst eller ekonomiskt stöd, medför inte i sig att bostaden utgör en sådan särskild boendeform som berättigar till ersättning. Som framgår av ovan nämnda prop. s. 11-12 räcker inte heller det förhållandet att det förekommer viss service i en bostad, exempelvis trygghetslarm, för att anse att det är frågan om en sådan boendeform som berättigar till ersättning.

text: Det förhållandet att bostäder en gång använts för sådana boendeformer som avses i 4 § ersättningslagen medför inte att det för all framtid finns en rätt till ersättning för förvärv som avser lägenheten eller byggnaden. Om användningen ändras så att bostaden börjar användas för något annat boende har kommunen inte längre rätt till ersättning för förvärv som avser det nya boendet.

text: Det är kommunen som ansöker om ersättning som ska styrka att rätt till ersättning föreligger för de aktuella förvärven. Skatteverket ska kunna kontrollera att de redovisade beloppen avser sådan mervärdesskatt som berättigar till ersättning samt att det redovisade beloppet är riktigt (jfr

text: prop. 2001/02:112 s. 22

text: ). Eftersom ersättning som avser stadigvarande bostad enbart kan komma ifråga för sådana särskilda boendeformer som anges i 4 § ersättningslagen ska därför den kommun som ansöker om en ersättning med handlingar kunna styrka att ersättningen avser just ett sådant boende och inte något annat boende (jfr

text: prop. 1997/98:153 s. 11

text: Det räcker inte att det av handlingarna framgår att den ingående skatten avser en bostad för att rätten till ersättning ska anses styrkt. För att rätten till ersättning ska föreligga ska det, enligt Skatteverkets uppfattning, finnas handlingar av vilka det på något sätt framgår att det aktuella boendet utgör en lägenhet eller annan bostad för just en sådan boendeform som avses i 4 § ersättningslagen. Det väsentliga är att det av handlingen tydligt framgår att det är frågan om en boendeform som avses 4 § ersättningslagen. Uppgifter av detta slag kan finnas i beslut om att inrätta det aktuella boendet. I sådant fall kan beslutet användas för att styrka rätten till ersättning. Andra handlingar av vilka det kan framgå att det aktuella boendet utgör en bostad för en sådan särskild boendeform som berättigar till ersättning är beslut om att tillhandahålla insatser i sådana boendeformer. Sådana handlingar kan därför också användas för att styrka rätten till ersättning.

text: 4.1 Exempel 1

text: En kommun har ansökt om ersättning för ett boende. För att styrka sin rätt till ersättning har kommunen kommit in med beslutshandlingar i vilka det finns angivet att det aktuella boendet är ett boende enligt

text: 9 § 9

text: LSS. Kommunen har därmed styrkt sin rätt till ersättning avseende den aktuella bostaden.

text: 4.2 Exempel 2

text: I ett ärende som avser ersättning för ett boende har kommunen uppgivit att den aktuella bostaden omfattas av

text: 5 kap. 7 § tredje stycket

text: SoL. I de beslutshandlingar som använts för att styrka rätten till ersättning i ärendet anges att det är en bostad med särskild service. Vidare har det framkommit att det i det aktuella boendet finns personal för service och omsorg dygnet runt. Även om det inte direkt hänvisas till 5 kap. 7 tredje stycket SoL i de ingivna beslutshandlingarna kan kommunen anses ha styrkt sin rätt till ersättning.

text: 4.3 Exempel 3

text: En kommun har ansökt om ersättning för ett "socialt boende". De aktuella bostäderna tillhandahålls till personer som av bl.a. ekonomiska skäl har svårt att teckna ett eget hyreskontrakt. Kommunen uppger att det aktuella boendet omfattas av

text: 5 kap. 7 § tredje stycket

text: SoL. Kommunen har dock inte visat några handlingar där detta framgår såsom beslut om att inrätta en sådan boendeform eller beslut om att tillhandhålla insatser i ett sådant boende. Kommunen har därför inte styrkt att rätt till ersättning föreligger.