identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 318487-06/111

title: Särskild löneskatt på premier för utländska försäkringar avseende utsänd personal

text: Nytt: 2026-01-26

text: OBS! Intyget E101 heter numera A1.

text: 1 Sammanfattning

text: Om ett utländskt bolag som är skattskyldigt i Sverige för inkomst från fast driftsställe betalar premier för tjänstpensionsförsäkringar avseende personalen i det fasta driftsstället ska det utländska bolaget betala särskild löneskatt på pensionskostnader (SLP) även om personalen i fråga inte omfattas av svensk socialförsäkring.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett brittiskt bolag bedriver verksamhet i Sverige genom filial. Samtliga personer som tjänstgör och utför arbete vid den svenska filialen är utsända från moderbolaget i Storbritannien. Utsänd personal omfattas av det brittiska socialförsäkringssystemet under tjänstgöringen i Sverige och har således E101-intyg. Det brittiska bolaget betalar under utsändningstiden premier för brittiska försäkringar avseende personalen i fråga.

text: Fråga har uppkommit om det är tillräckligt att det brittiska bolaget är skattskyldigt till inkomstskatt i Sverige för att SLP ska påföras på betalda premier, eller om det också är en förutsättning att personalen som tjänstgör vid filialen omfattas av svensk socialförsäkring. Det förutsätts att de brittiska försäkringarna är tjänstepensionsförsäkringar, dvs. försäkringarna antas uppfylla villkoren i

text: 58 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: IL (villkor för att utländska försäkringar ska anses som pensionsförsäkringar) och

text: 58 kap. 7 §

text: IL (villkor för att pensionsförsäkringar ska anses som tjänstepensionsförsäkringar).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 1 § lagen om särskild löneskatt på pensionskostnader (

text: ), SLPL, ska den som utfäst tjänstepension betala SLP på kostnaden för pensionsutfästelsen. Vid beräkning av beskattningsunderlaget beaktas de poster som räknas upp i

text: 2 §

text: SLPL. Den post som är aktuell i frågan är posten a) avgift för tjänstepensionsförsäkring.

text: I

text: RÅ 1999 not. 154

text: , ett överklagat förhandsbesked, har Skatterättsnämnden (SRN) fastslagit att utländska arbetsgivare som bedriver verksamhet i Sverige från fast driftställe är skattskyldiga till SLP. Av förutsättningarna som de återges i Regeringsrättens dom framgår bl.a. att frågan gäller ett danskt företag som bedriver näringsverksamhet i Sverige under sådana förhållanden att företaget är skattskyldigt till inkomstskatt här i vissa fall (fast driftställe finns) och i vissa fall inte (fast driftställe saknas). Det framgår vidare att arbetstagare som bedriver verksamheten i Sverige är bosatta i Sverige eller i Danmark. SRN motiverar sitt beslut enligt nedan.

text: "Varken i lagtexten eller förarbetena anges någon direkt avgränsning av skattskyldigheten för en utländsk arbetsgivare. Särskild löneskatt på pensionskostnader måste emellertid betraktas som en skatt, som beträffande systemet för dess fastställande behandlas som inkomstskatt. Skattskyldigheten för utländska rättssubjekt att betala inkomstskatt i Sverige är normalt begränsad till inkomster som direkt anges i lagstiftningen. Skattskyldighet för inkomst av näringsverksamhet föreligger endast om sådan verksamhet bedrivs från fast driftställe i Sverige eller hänför sig till fastighet här i landet (här bortses från skattskyldighet för royalty etc.). Mot bakgrund härav anser nämnden att utländska arbetsgivare som varken är hemmahörande i Sverige eller bedriver näringsverksamhet från fast driftställe eller bedriver sådan verksamhet som hänför sig till fastighet här inte är skattskyldiga enligt SLPL. - I det fall en utländsk arbetsgivare bedriver verksamhet här i sådana former att skattskyldighet föreligger att erlägga särskild löneskatt på pensionskostnader omfattar skattskyldigheten endast sådana kostnader för tryggandet eller betalningen av pensioner som rätteligen skall hänföras till denna del av den utländska arbetsgivarens rörelse.".

text: Både dåvarande RSV och det danska företaget överklagade förhandsbeskedet. RSV yrkade att Regeringsrätten skulle förklara att SLP togs ut även om arbetsgivaren saknade fast driftställe i Sverige. Det danska företaget yrkade för egen del att Regeringsrätten skulle förklara att skattskyldigheten för SLP begränsades till sådana pensionskostnader som dels var hänförliga till skattepliktig verksamhet i Sverige, dels avsåg sådana arbetstagare som omfattades av svensk socialförsäkring. Regeringsrätten fastställde SRN:s förhandsbesked.

text: I ett annat överklagat förhandsbesked,

text: RÅ 2004 ref. 3

text: , prövades frågan om ett svenskt företag som bedrev verksamhet i utlandet genom filialer skulle betala SLP för pensionskostnader. De anställda var bosatta utomlands och omfattades således inte av svensk socialförsäkring. Skatterättsnämndens majoritet ansåg att SLP inte skulle påföras. Nämnden framhöll att syftet med införandet av såväl särskild löneskatt på förvärvsinkomster (SLF) som SLP var att åstadkomma neutralitet vad gäller alla förvärvsinkomster även i socialavgiftshänseende. Vad gäller SLF undantas ersättningar till personer som inte förvärvsarbetar i Sverige från beskattningsunderlaget. Nämnden anförde följande.

text: "Det förhållande att förfarandet när det gäller SLP ingår i den årliga taxeringen kan inte i sig anses innebära att i skatteunderlaget skall inräknas andra kostnader än dem som avser förvärvsarbete i verksamhet här och således avvika från vad som får anses gälla löneskatten för förvärvsinkomster. - I praxis (

text: RÅ 1999 not. 154

text: ) har fastslagits att SLP måste betraktas som skatt, som beträffande systemet för dess fastställande behandlas som inkomstskatt, och att därav beträffande utländska näringsidkare med fast driftställe i Sverige följt att skyldighet att erlägga löneskatten endast omfattar sådana kostnader för tryggande eller betalning av pensioner som rätteligen skall hänföras till denna del av den utländske arbetsgivarens rörelse. Detta avgörande utsäger emellertid inte mer än det som följer av lagen och förarbeten, nämligen att SLP är en skatt och att den tas ut vid den årliga taxeringen. Avgörandet kan således inte anses ge stöd för att, när det gäller en arbetsgivare som är obegränsat skattskyldig i Sverige, utvidga principen för bestämmandet av skattebasen till att även gälla pensionskostnader för arbetstagare som inte förvärvsarbetar i en verksamhet i Sverige. Basen för beräkningen av beskattningsunderlaget bör således bestämmas efter samma principer oavsett om fråga är om löneskatt på vissa förvärvsinkomster eller SLP"

text: Regeringsrätten gjorde samma bedömning som SRN och fastställde förhandsbeskedet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt Skatteverkets bedömning innebär utgången i

text: RÅ 1999 not. 154

text: att skattskyldigheten för SLP vad gäller en utländsk arbetsgivare är beroende av arbetsgivarens inkomstskatterättsliga status i Sverige. Om en utländsk arbetsgivare har ett fast driftsställe eller en fastighet i Sverige är den utländska arbetsgivaren skattskyldig här vad gäller inkomst av näringsverksamhet. Av rättsfallet framgår att arbetsgivaren då också är skattskyldig för SLP avseende de tryggandekostnader som är hänförliga till denna i Sverige inkomstskattepliktiga verksamhet. Vid bedömningen av skattskyldigheten till SLP har inte några ytterligare krav ställts i målet trots att det var känt för såväl SRN som Regeringsrätten att arbetet skulle utföras av såväl svensk som utländsk personal. I Regeringsrätten har sökanden dessutom lyft fram omständigheten i fråga och yrkat att SLP inte skulle påföras avseende arbetstagare som inte omfattas av svensk socialförsäkring. Regeringsrätten har dock anslutit sig till SRN:s bedömning. Det måste därför enligt Skatteverkets uppfattning anses följa av rättsfallet att en arbetsgivare i en verksamhet som bedrivs i Sverige är skattskyldig till SLP även avseende tryggandekostnader för arbetstagare som inte omfattas av den svenska socialförsäkringen.

text: Omständigheterna i nu aktuell fråga och i

text: RÅ 1999 not. 154

text: är nästan identiska. I båda fallen finns en arbetsgivare som på grund av etablering av en filial i Sverige är skattskyldig till inkomstskatt här i landet. I båda fallen finns anställda som inte omfattas av svensk socialförsäkring. Den enda skillnaden mellan fallen består i att det i

text: RÅ 1999 not. 154

text: även förekommer anställda som omfattas av svensk socialförsäkring. I

text: RÅ 2004 ref.3

text: uttalas att basen för beräkning av beskattningsunderlaget bör bestämmas efter samma principer oavsett om fråga är om SLP eller SLF. Frågan som således måste besvaras är om utgången i

text: RÅ 2004 ref. 3

text: ska anses medföra att SLP inte längre ska påföras på pensionskostnader som är hänförliga till arbetstagare som förvärvsarbetar i Sverige men som inte omfattas av den svenska socialförsäkringen. Med andra ord är frågan om

text: RÅ 2004 ref. 3

text: innebär en praxis-ändring i detta avseende.

text: Både

text: RÅ 1999 not. 154

text: och

text: RÅ 2004 ref. 3

text: avser skattskyldighet för SLP avseende pensionskostnader i en verksamhet som är skattepliktig till inkomstskatt i Sverige. Till skillnad från

text: RÅ 1999 not. 154

text: avser

text: RÅ 2004 ref. 3

text: dock pensionskostnader för anställda utanför Sverige. Det uttalas klart i rättsfallet att utgången i

text: RÅ 1999 not. 154

text: inte kan anses ge stöd för att utvidga principen för bestämmandet av skattebasen för SLP till att även omfatta pensionskostnader för arbetstagare som inte förvärvsarbetar i en verksamhet i Sverige. Genom

text: RÅ 2004 ref. 3

text: får det således anses klarlagt att pensionskostnader avseende arbetstagare som förvärvsarbetar utanför Sverige och som inte omfattas av svensk socialförsäkring inte ska beskattas med SLP. Däremot uttalas inte i

text: RÅ 2004 ref. 3

text: att 1999 not. 154 skulle vara överspelat vad gäller SLP på tryggandekostnader avseende arbetstagare som förvärvsarbetar i Sverige i filialer till utländska företag och som inte omfattas av svensk socialförsäkring. Skatteverket noterar också i detta sammanhang att 2004 ref. 3 inte avgjorts i plenum.

text: Mot bakgrund av ovanstående anser Skatteverket att utgången i

text: RÅ 2004 ref. 3

text: måste ses i ljuset av den fråga som prövats i 2004 års mål, nämligen räckvidden av 1999 års mål vad gäller att bestämma beskattningsunderlaget för SLP avseende pensionskostnader för arbetstagare som inte förvärvsarbetar i Sverige. Minoriteten i SRN ansåg att 1999 års måls räckvidd omfattade all inkomstskattepliktig verksamhet i Sverige, alltså även sådan som inte bedrevs här i landet. Majoriteten ansåg emellertid att 1999 års mål inte kunde anses innebära att också andra kostnader än sådana som avsåg förvärvsarbete i en verksamhet här i landet skulle medräknas i beskattningsunderlaget för SLP. I vart fall skulle inte pensionskostnader för arbetstagare som inte omfattades av svensk socialförsäkring få inräknas i ett sådant fall.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan alltså inte så långtgående slutsatser dras av

text: RÅ 2004 ref. 3

text: att

text: RÅ 1999 not. 154

text: inte längre skulle gälla i en situation som är identisk med den som varit föremål för Regeringsrättens prövning i målet. Pensionskostnader avseende arbetstagare i den brittiska filialen i Sverige ska således medräknas i beskattningsunderlaget för SLP.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 319080-06/111

nyckelord:
Bokföring & redovisning
Inkomstskatt

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Balansposter som omfattas av 14 kap. 3 § IL

org: skv

text: Detta ställningstagande har ersatts av Skatteverkets ställningstagande 2014-11-04, ”Balansposter som omfattas av 14 kap. 3 och 6 §§ IL, dnr

text: 131 123498-14/111

type: stycke

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Det är Skatteverkets uppfattning att det inte är någon skillnad mellan första och andra stycket i

text: 14 kap. 3 §

text: IL vad gäller vilka balansposter som omfattas av respektive stycke. Paragrafen är tillämplig på materiellt kopplade poster, dvs. poster för vilka beskattningstidpunkten helt eller delvis bestäms av god redovisningssed. Egenupparbetade immateriella tillgångar omfattas dock inte av bestämmelserna i

text: 14 kap. 3 §

text: IL.

text: Det är vidare Skatteverkets uppfattning att det inte är någon skillnad mellan balansposterna i 3 § och de balansposter som omfattas av kvittningsmöjligheterna i 14 kap. 6 §. Rättelse av fel i redovisade balansposter i enlighet med 14 kap. 3 § första stycket ska normalt ske för det senaste beskattningsåret även om felet uppstått tidigare. Någon tillämpning av 14 kap. 5 § första meningen blir då inte aktuell eftersom en justering med stöd av denna endast kan göras för det beskattningsår som felet är hänförligt till. Vid rättelse av fel i en balanspost för det beskattningsår som felet är hänförligt till blir beskattningseffekten densamma oavsett om man tillämpar 3 § eller 5 §, bortsett från att 3 § inte är tillämplig på egenupparbetade immateriella tillgångar.

text: Skatteverket anser också att regeln om underlåten justering av vissa balansposter i 6 § kan tillämpas såväl på första stycket i 3 § som 5 §.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I

text: 14 kap.

text: 9 §§

text: inkomstskattelagen

text: (IL) finns bestämmelser om beskattningstidpunkten vid beräkning av resultatet av näringsverksamhet. I 3 § finns särskilda bestämmelser för rättelse av fel i balansposter. Paragrafen har följande lydelse:

text: Fråga har uppkommit om vilka slags balansposter som omfattas av paragrafen och om det i detta avseende är någon skillnad på första och andra stycket. Fråga har också uppkommit om hur 3 § förhåller sig till justeringsreglerna i 5 och 6 §§.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 14 kap. 2 §

text: IL ska resultatet av näringsverksamhet beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Inkomster ska tas upp som intäkt och utgifter ska dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag.

text: I

text: 14 kap. 3 §

text: IL finns bestämmelser som berör tidpunkten för rättelse av fel i balansposter. För att tydliggöra att det är fråga om särskilda skatterättsliga bestämmelser och att de inte avser att ange innebörden av god redovisningssed, har bestämmelserna placerats i en särskild paragraf (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 2, s. 178). Av propositionen framgår vidare att bestämmelserna i 14 kap. 3 IL är hämtade från punkt 1 första stycket av anvisningarna till 24 § kommunalskattelagen (KL). Utformningen i IL är något annorlunda men någon materiell skillnad mellan IL:s och KL:s bestämmelser har inte varit avsedd.

text: Det är av värde för frågans besvarande att först analysera bestämmelserna i paragrafens andra stycke, vilka infördes år 1973, och därefter bestämmelserna i det första stycket vilka infördes år 1981.

text: Nuvarande lydelse av

text: 14 kap. 3 § andra stycket

text: IL :

text: "Värdet av ingående lager och andra balansposter skall tas upp till samma belopp som värdet vid det föregående beskattningsårets utgång."

text: Tidigare lydelse i

text: 24 §

text: KL:

text: "Som värde av ingående lager, pågående arbeten samt fordrings- och skuldposter och avsättningar tas upp värdet av närmast föregående beskattningsårs utgående lager, pågående arbeten samt fordrings- och skuldposter och avsättningar."

text: I den nya lydelsen i IL omnämns alltså endast ingående lager särskilt medan övriga balansposter behandlas sammantaget.

text: Av förarbetena (

text: prop.1973:119, s. 13

text: ff.) till bestämmelserna i andra stycket i 3 § framgår att det fanns ett behov av ett förtydligande av begreppet bokföringsmässiga grunder för att förhindra opåkallade skattelättnader vid övergång från kontantmässig till bokföringsmässig redovisning för rörelseidkare vid beskattningen. Detta uppnås genom att kontinuitetsprincipen, som är grundläggande för all företagsekonomisk redovisning och därmed även för begreppet bokföringsmässiga grunder, kommer till klart uttryck i skattelagstiftningen. Principen fastslås genom en bestämmelse med innebörden att det skattemässiga värdet av ingående tillgångs- och skuldposter ska bestämmas i enlighet med motsvarande utgående balansposter för närmast föregående år.

text: Det anges vidare i propositionen att regeln t.ex. innebär att den som vid föregående års taxering inte deklarerat utgående fordringar och lager, trots att sådana förelegat, inte heller kan få avdrag för motsvarande ingående balansposter. Regeln får i detta fall till följd att beskattning kommer att ske antingen genom att ersättning erhålls eller att posten tas upp som utgående balans.

text: När det gäller första stycket i

text: 14 kap. 3 §

text: IL är den nuvarande lydelsen följande:

text: "Värdet av utgående lager, pågående arbeten, fordringar, skulder och avsättningar skall bedömas med hänsyn till förhållandena vid beskattningsårets utgång."

text: Tidigare lydelse i

text: 24 §

text: KL:

text: "Värdet av utgående lager, pågående arbeten samt fordrings- och skuldposter samt avsättningar bestäms med hänsyn till förhållandena vid beskattningsårets utgång."

text: Skillnaden mellan KL och IL är att begreppen fordrings- och skuldposter har bytts ut mot fordringar och skulder. Ändringen beror på att uttrycket "fordrings- och skuldposter" inte i övrigt används i kapitlet. Det kan noteras att enligt den lydelse som bestämmelsen hade i KL var uppräkningen av poster identisk med KL:s motsvarighet till

text: 14 kap. 3 §

text: IL andra stycket.

text: Bestämmelserna i 14 kap. 3 § första stycket, vilka infördes år 1981, anger alltså att värderingen av vissa balansposter ska ske efter förhållandena vid beskattningsårets utgång. Bestämmelsen tillkom som en följd av att frågan om rätt beskattningsår kunde vara svår att ta ställning till när det gällde felaktiga balansposter. Om en felaktighet fanns i en balanspost föregående år uppkom frågan om rättelse kunde ske under året eller om den felaktiga posten måste rättas för det år då felet uppstod. (

text: prop.1999/2000:2, s. 178

text: Av förarbetena (

text: prop. 1980/81:68, s. 180

text: ff.) till bestämmelserna i första stycket framgår bl.a. följande. Lagförslaget innebär att fel avseende vissa balansposter ska rättas så snart det kan ske vid taxeringen för senare beskattningsår. De fel som förslaget gäller är att värdet på varulager, kundfordringar, pågående arbeten eller liknande tillgångar tagits upp med för lågt belopp i balansräkningen eller att avdrag för leverantörsskulder eller för framtida garantiutgifter eller liknande skulder och reserveringar medgetts med för högt belopp. Innebörden av lagändringen är att värdet av sådana utgående balansposter som påverkar nettointäkten bestäms med hänsyn till förhållandena vid utgången av beskattningsåret, utan hänsyn till eventuella felaktigheter i den ingående balansen. Byggnader, maskiner, och andra tillgångar beträffande vilka den skattemässiga värdesättningen bestäms på grundval av särskilda bestämmelser om avdrag för värdeminskning berörs inte av förslaget.

text: Det anges i propositionen att förslaget medför att taxeringskontrollen i högre grad kan inriktas på det senaste beskattningsåret. Vidare anges att det kan förekomma fall där det kan finnas anledning att i stället genom eftertaxering vidta rättelse beträffande en tidigare taxering, t.ex. att den skattskyldige ett enstaka vinstår vidtagit en uppenbart oriktig bokslutsåtgärd för att eliminera eller minska vinsten.

text: Det framgår också av propositionen att skälet till lagändringen var bl.a. att det fanns situationer vid den skattemässiga resultatberäkningen där det rådde osäkerhet om den sedan tidigare lagfästa kontinuitetsprincipen täckte in alla önskvärda situationer. Det kan noteras att det i proposition 1999/2000:2, del 2, s. 178 anges att första stycket i 14 kap. 3 § infördes som en komplettering till bestämmelsen i andra stycket.

text: I 14 kap. 5 IL finns bestämmelser om justeringar av det redovisade resultatet avseende beskattningstidpunkten. Justering ska göras om en intäkts- eller kostnadspost hänförs till ett visst beskattningsår i strid med bestämmelserna i 2 §, dvs. i strid med bokföringsmässiga grunder och god redovisningssed. Uttrycken intäktsposter och kostnadsposter används som en samlingsbeteckning och innefattar även balansposter (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 1, s. 497).

text: I

text: 14 kap. 6 §

text: IL finns bestämmelser om kvittning av balansposter så att en justering av det redovisade resultatet i vissa fall kan underlåtas. Bestämmelserna är hämtade från punkt 1 andra stycket av anvisningarna till

text: 24 §

text: KL och infördes år 1981 för att öka möjligheten att använda en helhetssyn på företagens resultatreglerande åtgärder i bokslutet. Utformningen i IL är något annorlunda men någon materiell skillnad mellan IL:s och KL:s bestämmelser har inte varit avsedd. (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 2, s. 181)

text: En skillnad mellan KL och IL är att fordringspost och skuldpost har bytts ut mot kundfordringar eller liknande respektive leverantörsskulder eller liknande. Härigenom uppkommer en skillnad i uttryckssätt i jämförelse med

text: 14 kap. 3 §

text: IL första stycket, där fordrings- och skuldposter i stället har ersatts med fordringar och skulder.

text: Av

text: 14 kap. 9 §

text: IL framgår att bestämmelser om beskattningstidpunkten för kapitalvinster och kapitalförluster finns i 44 kap. 26-32 §§. I

text: 25 kap. 3 §

text: IL definieras vad som avses med kapitalvinst och kapitalförlust i näringsverksamhet. Vad som avses är vinst och förlust vid avyttring av kapitaltillgångar. Med kapitaltillgångar avses andra tillgångar i näringsverksamheten än lagertillgångar, pågående arbeten, kundfordringar och liknande tillgångar, inventarier, och patent och andra sådana rättigheter som räknas upp i 18 kap. 1 § andra stycket 1 även om de inte förvärvats från någon annan. Av

text: 25 kap. 4 §

text: IL framgår att med kapitalvinst och kapitalförlust avses också vinst och förlust på grund av förpliktelser enligt terminer, köp- eller säljoptioner och liknande avtal, när det inte är fråga om förpliktelser som är jämförbara med lagertillgångar.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Den fråga som ska besvaras är vilka balansposter som omfattas av bestämmelserna i

text: 14 kap. 3 §

text: IL och om det i detta avseende är någon skillnad mellan paragrafens första och andra stycke. Vidare ska besvaras hur 3 § förhåller sig till justeringsreglerna i 5 och 6 §§.

text: Paragraferna 2-9 i

text: 14 kap.

text: IL reglerar beskattningstidpunkten vid beräkning av resultatet av näringsverksamhet. Av 14 kap. 9 § och av 25 kap. 3 § följer att vinster och förluster på kapitaltillgångar inte omfattas av bestämmelserna om beskattningstidpunkten i 14 kapitlet.

text: Hänvisningen till god redovisningssed i

text: 14 kap. 2 §

text: IL innebär att i frågor där beskattningstidpunkten inte alls eller inte fullständigt är särskilt reglerad så styrs periodiseringen av inkomster och utgifter helt eller delvis av god redovisningssed. För frågor där beskattningstidpunkten har särreglerats så tillämpas alltså dessa särregler i stället för de allmänna bestämmelserna i 14 kapitlet.

text: När det gäller första stycket i 14 kap. 3 § sker det en uppräkning direkt i lagtexten av vilka balansposter som avses. Lagstiftaren har i uppräkningen använt sig av de allmänna begreppen fordringar och skulder. Av förarbetena till IL och KL kan utläsas att begreppen fordringar och skulder har samma innebörd som begreppen kundfordringar eller liknande tillgångar respektive leverantörsskulder eller liknande. Dessa senare begrepp finns bland de uppräknade balansposterna i 14 kap. 6 §, som reglerar kvittning av balansposter så att en justering av det redovisade resultatet i vissa fall kan underlåtas. I övrigt motsvarar de uppräknade balansposterna varandra i 3 och 6 §§.

text: Tillämpningsområdet i

text: 14 kap. 3 § andra stycket

text: IL uttrycks annorlunda jämfört med första stycket. Andra stycket har en sammandragen skrivning - ("ingående lager och andra balansposter"). Jämför man med de tidigare skrivningarna i KL ser man dock att uppräkningen av balansposterna är exakt densamma i motsvarigheterna till första och andra stycket. Med stöd av detta faktum och av vad som angetts i förarbetena, t.ex. att första stycket är infört som en komplettering till andra stycket, är det Skatteverkets uppfattning att det inte är någon skillnad mellan första och andra stycket i

text: 14 kap. 3 §

text: Skatteverket anser att både första och andra stycket i 3 § avser s.k. materiellt kopplade poster, dvs. poster för vilka beskattningstidpunkten helt eller delvis bestäms av god redovisningssed. Egenupparbetade immateriella tillgångar, som tillhör det kopplade området, omfattas dock inte av bestämmelserna i 14 kap. 3 §. Detta är en följd av att paragrafen till sin ordalydelse inte omfattar materiella eller immateriella tillgångar som inte utgör lager.

text: Skatteverket anser vidare att det inte är någon skillnad mellan balansposterna i 3 § och de balansposter som omfattas av kvittningsmöjligheterna i 6 §.

text: Rättelse av fel i redovisade balansposter i enlighet med 14 kap. 3 § första stycket ska normalt ske för det senaste beskattningsåret även om felet uppstått tidigare. Någon tillämpning av 14 kap. 5 § första meningen (gäller även balansposter) blir då inte aktuell eftersom en justering med stöd av denna endast kan göras för det beskattningsår som felet är hänförligt till, som en följd av att 5 § hänvisar till 2 § och därmed till det beskattningsår en intäkt eller kostnad skulle ha tagits upp enligt god redovisningssed. När det gäller rättelse av fel i balansposter ska alltså 3 § normalt tillämpas i första hand. Detta framgår också av Skatteverkets skrivelse 2002-12-10 (dnr

text: ) Ändringar i efterhand av redovisat resultat av näringsverksamhet vid taxering.

text: Vid rättelse av fel i en balanspost för det beskattningsår som felet är hänförligt till blir beskattningseffekten densamma oavsett om man tillämpar 3 § eller 5 §. Det bör dock noteras att 5 § är tillämplig på egenupparbetade immateriella tillgångar vilket inte 3 § är.

text: Avslutningsvis anser Skatteverket att regeln om underlåten justering av vissa balansposter i 6 § kan tillämpas såväl på första stycket i 3 § som 5 §.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 319224-09/111

status: gällande

title: Beskattning av medlem i bytesring

text: 1 Sammanfattning

text: Medlem i s.k. bytesring, eller annan organiserad form av byte av tjänster, bör normalt anses bedriva en inkomstgivande verksamhet som genererar arbetsinkomster. Sådan verksamhet utgör normalt inte näringsverksamhet, och inte heller hobby eftersom det handlar om att utföra tjänster, och erhållna förmåner bör därför redovisas under inkomst av tjänst på bilaga T1 i inkomstdeklarationen. Medlemmen ska normalt själv betala egenavgifter på överskottet av sin verksamhet. Medlemmarna behöver inte lämna kontrolluppgifter inbördes inom föreningen.

text: Det finns inget skatterättsligt hinder för en näringsidkare som bedriver annan verksamhet att även utföra arbeten inom en bytesring. Näringsidkaren ska då i vanlig ordning upprätta verifikationer för alla affärshändelser som underlag för bokföring och redovisning av mervärdesskatt.

text: Medlem som på sådant sätt byter tjänster med andra medlemmar uppfyller inte kraven för att kunna få skattereduktion för HUS-arbete (hushållsarbete eller ROT-arbeten) som utförs inom bytesringen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: På flera orter finns s.k. bytesringar, dvs. föreningar, företag eller nätverk där medlemmarna byter tjänster med varandra under organiserade former. Normalt är medlemmarna privatpersoner men ibland kan även näringsidkare delta. Ofta har föreningen en egen lokal "valuta" för att internt värdera de olika tjänster som utförs. Varje medlem har ett konto där värdet av utförda resp. erhållna tjänster registreras och påverkar saldot. I vissa föreningar kan man även byta varor mot tjänster. Ibland används beteckningen LETS (Local Employment and Trading System) för sådana nätverk.

text: Inom sådana bytesringar saknas det traditionella tvåpartsförhållandet mellan en uppdragsgivare(utbetalare) och en uppdragstagare (betalningsmottagare). Medlemmarna annonserar internt i föreningen vilka tjänster man vill ha utförda och vilka tjänster man själv kan tänka sig att utföra. Den som utför ett arbete åt någon annan medlem får ingen ersättning utgiven utan får enbart värdet av arbetet registrerat i föreningens valuta på sitt konto. En medlem kan således aldrig omvandla ett plussaldo till kontanter utan kan enbart få arbeten utförda eller i vissa fall varor.

text: Fråga har uppkommit hur medlemmarna ska redovisa sådana byten i inkomstdeklarationen, och om de har skyldighet att lämna kontrolluppgifter inbördes inom föreningen. Vidare har fråga uppkommit om skattereduktion för HUS- arbeten kan medges för tjänster som utförts inom en bytesring.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Inkomst av tjänst

text: Till inkomstslaget tjänst räknas enligt

text: 10 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, inkomster på grund av tjänst till den del de inte ska räknas till inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital. Med tjänst avses anställning, uppdrag, och annan inkomstgivande verksamhet av varaktig eller tillfällig natur.

text: Inkomster ska enligt

text: 10 kap. 8 §

text: IL tas upp som intäkt det beskattningsår då de kan disponeras eller på något annat sätt kommer den skattskyldige till del.

text: Med marknadsvärde avses enligt

text: 61 kap. 2 §

text: IL det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala på orten om han själv skaffat sig motsvarande varor, tjänster eller förmåner mot kontant betalning.

text: Kontrolluppgift ska enligt 6 kap. 1 § lagen om självdeklarationer och kontrolluppgifter (

text: ), LSK, lämnas om utgiven ersättning och förmån som utgör intäkt i inkomstslaget tjänst. Kontrolluppgift ska enligt

text: 2 §

text: lämnas för fysiska personer m.fl. av den som har gett ut ersättningen eller förmånen. Den som inte bedriver näringsverksamhet behöver inte lämna kontrolluppgift om mottagaren sammanlagt för hela året fått ersättning eller förmån som understigit 1 000 kr. För näringsidkare gäller 100 kr som gräns.

text: Den som bedriver inkomstgivande verksamhet är skyldig att spara räkenskaper, anteckningar, kvitton m.m. för att ha underlag för att fullgöra uppgiftsskyldigheten i deklarationen och för kontroll av den, jfr

text: 19 kap. 2 §

text: LSK.

text: 3.2 Inkomst av näringsverksamhet

text: Med näringsverksamhet avses enligt

text: 13 kap. 1 §

text: IL förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt, dvs. med vinstsyfte, regelbundet, varaktigt och med viss omfattning, samt självständigt. Vid bedömning av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragstagaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i dennes verksamhet.

text: Den som är näringsidkare är bokföringsskyldig, dvs. ansvarig för att alla affärshändelser löpande registreras i en grundbokföring, att verifikationerna bevaras och att ett årsbokslut upprättas osv. Denna skyldighet regleras av

text: bokföringslagen (1999:1078)

text: 3.3 Socialavgifter

text: Den som utger avgiftspliktig ersättning, dvs. lön eller skattepliktig förmån, ska enligt

text: 2 kap. 1 § socialavgiftslagen (2000:980)

text: , SAL, normalt betala arbetsgivaravgifter. Enligt 6 § ska dock avgifter inte betalas av en fysisk person om det kan antas att den sammanlagda avgiftspliktiga ersättningen till mottagaren under året kommer att understiga 10 000 kr, såvida inte parterna avtalat enligt 7 § andra stycket att avgifter ska betalas på lägre belopp.

text: Enligt 3 kap. 5 § är ersättning för arbete som utförts åt en fysisk person avgiftspliktig, om den ska tas upp i inkomstslaget tjänst och arbetsgivaravgifter enligt 2 kap. 6 § inte ska betalas på ersättningen.

text: Enligt

text: 3 kap. 4 §

text: SAL ska egenavgifter betalas för inkomst av tjänst från verksamhet som bedrivs självständigt men som inte kan räknas som näringsverksamhet. Om avgiftsunderlaget, dvs. inkomsterna minus utgifterna, understiger 1 000 kr under året betalas inga egenavgifter, jfr 3 kap. 14 §.

text: 3.4 Skattereduktion för HUS-arbeten

text: Den som själv betalat för HUS-arbeten, t.ex. i form av städning eller barnpassning, eller fått sådan förmån av arbetsgivare kan under vissa förutsättningar medges skattereduktion enligt lag (

text: ) om skattereduktion för hushållsarbete. Jfr även beslutade ändringar i IL, SFS 2009:197, (

text: prop. 2008/09:77

text: , Ett enklare system för skattereduktion för hushållsarbete) som träder i kraft den 1 juli 2009 samt förslag enligt

text: prop. 2008/09:178

text: (Skattereduktion för reparation, underhåll samt om- och tillbyggnad av vissa bostäder).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Skatteplikt

text: Förmåner i form av utförda arbeten eller varor som medlem i bytesring får utgör skattepliktig inkomst eftersom de erhålls som vederlag för arbete som medlemmen utfört eller kommer att utföra. Om ersättningen kommer i form av förmåner, varor eller kontanter spelar ingen roll för skatteplikten, som inte heller påverkas av att man använder en egen valuta. Här kan nämnas att beskattningsfrågor för bytesringar har diskuterats av Skatteutskottet, som avvisat yrkanden på skattefrihet eller särlagstiftning och hänvisat till att vanliga regler ska tillämpas, se t.ex. 1997/98:SkU15.

text: Skatteplikt får anses uppkomma först när medlemmen får en förmån i form av ett utfört arbete eller en vara. Enbart ett uppkommet plussaldo på kontot i föreningen bör inte medföra skatteplikt då någon motprestation inte finns omedelbart tillgänglig utan kan erhållas först efter att ett nytt avtal om visst arbete ingåtts med någon annan medlem.

text: När det gäller den skatterättsliga bedömningen av förhållandena är ett alternativ att anse att varje enskilt utfört uppdrag i förekommande fall ska redovisas i skattedeklaration och/eller kontrolluppgift. Med tanke på de beloppsgränser som ska tillämpas, jfr avsnitt 3.1 och 3.3 ovan, kan dock antas att flertalet utförda tjänster inte skulle omfattas av skyldighet att lämna KU etc. Sådan redovisning skulle då omfatta enstaka större arbeten eller om någon under året utfört upprepade tjänster åt en annan medlem. Medlemmarna skulle dock ändå själva behöva ta upp resterande mindre förmåner i inkomstdeklarationen, så detta skulle inte medföra någon enhetlig lösning. Det skulle även innebära att det är den som utfört ett arbete, t.ex. en barnvakt, som ska lämna kontrolluppgift på värdet av sitt eget arbete (barnpassningen) för den som fått arbetet utfört, dvs. föräldrarna. Detta innebär således en "omvänd" uppgiftsskyldighet som skiljer sig från det vanliga förhållandet att det är uppdragsgivaren som lämnar KU för utgiven ersättning till den som utfört arbetet. I de fall medlemmar även byter varor, t.ex. egna begagnade möbler, kan osäkerhet uppkomma om för vilka bytestransaktioner skatteplikt föreligger. Detta alternativ skulle således medföra både osäkerhet för medlemmarna om för vilka transaktioner kontrolluppgift ska lämnas och en omfattande administration då kontrolluppgifter ska lämnas inbördes mellan medlemmarna.

text: Förhållandena inom bytesringarna skiljer sig således markant från sedvanliga uppdragsförhållanden mellan en uppdragsgivare/utbetalare och en uppdragstagare/betalningsmottagare. Vidare gäller att medlemmarna inte byter arbete mot arbete i ett avtal mellan två parter utan man kan säga att alla medlemmar har ett fortlöpande kollektivt avtal. Eftersom alla byten av tjänster och varor som medför plusposter resp. minusposter fortlöpande kvittas på saldot hos föreningen kan det i praktiken vara ogörligt att avgöra vilken medlem som utgivit en viss förmån åt en annan medlem.

text: Mot denna bakgrund talar enligt Skatteverkets uppfattning övervägande skäl för att bedöma en medlems tjänstebyten som en egen avgränsad verksamhet som genererar arbetsersättningar, dvs. förmåner i form av tjänster och varor. En verksamhet som bygger på att utföra arbete på uppdrag av andra utgör typiskt sett inte hobby. Sådana kontantlösa byten av tjänster bör inte heller normalt anses utgöra näringsverksamhet då bytena vanligen sker i mindre skala på fritiden och endast mellan föreningens medlemmar. Verksamheten bör därmed redovisas under inkomst av tjänst på blankett T1 (SKV 2050) i inkomstdeklarationen. Där redovisas värdet av de förmåner i form av utförda tjänster och varor som erhållits till följd av eget arbete för andra medlemmar, liksom de kontanta utgifter man haft för att utföra dessa arbeten.

text: 4.2 Värdering av förmåner

text: I inkomstdeklarationen ska marknadsvärdet av erhållna förmåner redovisas, dvs. vad det hade kostat medlemmen att själv köpa motsvarande tjänster på orten mot kontant betalning. Vid redovisningen i deklarationen ska föreningens lokala valuta räknas om till kronor.

text: 4.3 Socialavgifter och skattebetalning

text: Medlemmen betalar egenavgifter på överskottet av sin verksamhet efter avdrag för utgifter. Även egenavgifterna är avdragsgilla.

text: Något skatteavdrag kan aldrig komma i fråga vid byte av tjänster och varor eftersom inga kontanta utbetalningar sker. Månatlig betalning av skatt och egenavgifter via en debiterad särskild A-skatt, s.k. SA-skatt, kan komma i fråga för medlem.

text: 4.4 Näringsidkare

text: Det finns inget juridiskt hinder mot att en näringsidkare, med t.ex. en städfirma, vid sidan av sin ordinarie verksamhet även tar städuppdrag i en bytesring där han är medlem. Intäkterna i bytesringen ska då redovisas i den bedrivna näringsverksamheten. Näringsidkaren ska upprätta en verifikation för varje affärshändelse i enlighet med

text: bokföringslagen

text: så att underlag finns för att upprätta deklaration och redovisning av mervärdesskatt etc. både när han utför städarbeten åt andra och när han får andra tjänster utförda i gengäld. För näringsidkare gäller inte kontantprincipen för redovisning av intäkter och kostnader utan resultatet ska beräknas enligt bokföringsmässiga grunder (

text: 14 kap. 2 §

text: IL).

text: 4.5 HUS-arbeten inom bytesring

text: En medlem i en bytesring kan normalt inte få skattereduktion för HUS-arbeten som utförts inom bytesringen. Skattereduktion kan ges för den som haft utgift för HUS-arbete, men några kontanta utbetalningar görs inte i bytesringarna. Skattereduktion kan även i vissa fall ges för den som fått förmån av HUS-arbete från en arbetsgivare eller uppdragsgivare, men då sådana tvåpartsförhållanden normalt saknas inom en bytesring blir inte heller detta aktuellt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 319605-15/111

title: Är det möjligt att bevilja betalningsanstånd på grund av synnerliga skäl när den betalningsskyldige har beviljats skuldsanering?

text: 1 Sammanfattning

text: En beviljad skuldsanering utgör i sig inte ett hinder mot att anstånd beviljas enligt

text: 63 kap. 15 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL. Tidigare restföringar och skuldsaneringsgäldenärens begränsade betalningsförmåga kan dock innebära att möjligheterna att bevilja ett betalningsanstånd är begränsade.

text: 2 Frågeställning

text: Hur ska Skatteverket hantera en ansökan om anstånd om den sökande har beviljats skuldsanering?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Om det finns synnerliga skäl ska Skatteverket bevilja anstånd med inbetalning av skatt, avgift och ränta (

text: 63 kap. 15 §

text: SFL ). Det är den skattskyldige som ska visa att det finns sådana skäl.

text: Syftet med bestämmelsen är att den betalningsskyldige vid tillfälliga betalningsproblem ska kunna få en kortare tids rådrum för att skaffa fram pengar för att betala skatt som inte ska ändras.

text: Anstånd på grund av synnerliga skäl får bara beviljas om det är till fördel för det allmänna. Om den skattskyldige inte bedöms kunna betala skulden efter anståndstiden ska anstånd inte beviljas (

text: prop. 2010/11:165 s. 1041

text: ). Särskild restriktivitet ska iakttas om anstånd sökts av en näringsidkare eller för ett betydande belopp.

text: 4 Bedömning

text: Utgör en skuldsanering ett absolut hinder mot att bevilja anstånd enligt

text: 63 kap. 15 §

text: SFL?

text: En förutsättning för att en gäldenär ska beviljas skuldsanering är att gäldenären är så skuldsatt att hon eller han inte kan antas ha förmåga att betala sina skulder inom en överskådlig tid. I och med att en skuldsanering beviljas befrias gäldenären från betalningsansvar för de skulder som skuldsaneringen omfattar i den utsträckning som skulderna satts ner (

text: 23 § skuldsaneringslagen (2006:548)

text: ). Om det har beslutats om en betalningsplan så ska denna vara anpassad efter gäldenärens ekonomi.

text: Gäldenären kan därmed sägas ha löst de betalningsproblem som de tidigare skulderna medförde och eventuella nya betalningssvårigheter ska därför bedömas utifrån den betalningsförmåga som gäldenären har efter skuldsaneringsbeslutet. Detta innebär att en skuldsanering inte alltid utgör ett hinder för Skatteverket att bevilja ett anstånd enligt

text: 63 kap. 15 §

text: SFL.

text: För att anstånd ska kunna beviljas gäller samma förutsättningar som vanligt. Det ska vara fråga om enstaka tillfälliga betalningssvårigheter som uppkommit oförvållat och som kan avhjälpas genom ett kortare anstånd med betalningen.

text: Vilken betydelse har de restföringar som skuldsaneringsgäldenären har haft?

text: Tidigare restföringar påverkar möjligheten till anstånd. Har gäldenären de senaste åren varit aktuell hos Kronofogdemyndigheten talar det mot att betalningsproblemen är tillfälliga. Då bör Skatteverket inte bevilja anstånd (

text: prop. 1996/97:100 s. 422

text: ). När restföringarna ligger längre tillbaka i tiden och betalningarna enligt planen har skötts kan betalningsproblemen vara tillfälliga trots de tidigare restförda skulderna. Då kan det finnas skäl för Skatteverket att bevilja anstånd om personen oförvållat fått betalningssvårigheter.

text: Betalningsförmågan är ofta avgörande

text: Det ligger i sakens natur att skuldsaneringsgäldenären har en pressad ekonomi och många gånger har svårt att återställa betalningsförmågan. En person som t.ex. har fullgjort betalningsplanen i fyra år kan drabbas av oförvållade tillfälliga betalningsproblem. Restföringarna ligger då så långt tillbaka i tiden att de i sig inte utgör ett hinder mot att anstånd beviljas. Men i de allra flesta fall har gäldenären inte möjlighet att på 1–2 månader (tre månader för fysiska personer som inte är näringsidkare) lösa betalningsproblemen och är därför inte hjälpt av ett så kort anstånd som är möjligt att bevilja enligt

text: 63 kap. 15 §

text: SFL. Anstånd kan då inte beviljas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 320553-06/111

title: Efterskottsbetalningar till utländska nyckelpersoner m.fl.

text: Ändring av tidigare ställningstagande

text: Vissa utländska experter, forskare eller andra nyckelpersoner har rätt till skattelättnader. Beslut i dessa ärenden fattas av Forskarskattenämnden. Ett beslut om skattelättnader kan maximalt omfatta en treårsperiod. Skatteverket har i skrivelse den 18 mars 2005, med diarienummer 130 166955-05/111, gett uttryck för att lön och andra ersättningar som betalats ut efter treårsperiodens utgång till följd av arbete som utförts dessförinnan ska beskattas utan avseende på de lättnader som finns angivna i

text: 11 kap. 23 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Skatteverket har även uttryckt att detta synsätt skulle gälla oavsett om mottagaren av ersättningen vid tidpunkten för utbetalningen är obegränsat skattskyldig eller begränsat skattskyldig. Regeringsrätten har i dom den 8 maj 2006 i mål nr

text: funnit att "de i målet aktuella särskilda reglerna om tidsbegränsade skattelättnader får förstås så att de skall tillämpas för lön m.m. avseende arbete som har utförts inom treårsperioden."

text: Lön och andra ersättningar till utländska nyckelpersoner m.fl. som avser treårsperioden men som är disponibla först efter det att denna tidsperiod passerat ska omfattas av de skattelättnader som finns angivna i

text: 11 kap. 23 §

text: IL.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 321439-14/111

title: Vilken gas som för en godkänd lagerhållares räkning ska anses ha förts in till Sverige via rörledning från Danmark

text: Nytt: 2020-06-01

text: Detta ställningstagande har upphävts genom ställningstagandet Gas som för en godkänd lagerhållares räkning anses ha förts in till Sverige via rörledning från Danmark, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att avseende gas som förts in till Sverige via kopplingen mellan det svenska naturgasnätet och det danska naturgasnätet ska följande gälla vid tillämpningen av lagen (

text: ) om skatt på energi (LSE). En godkänd lagerhållare ska via denna koppling anses ha fört in de mängder av respektive gaskomponent som lagerhållaren förvärvat i ett annat land och som utanför Sverige matats in på naturgassystemet om

text: - förvärvet föranlett att motsvarande mängd gas för lagerhållarens räkning förts in till Sverige via kopplingen mellan det svenska naturgasnätet och det danska naturgasnätet, och

text: - lagerhållaren har ingått avtal om rätt att utnyttja kapacitet i naturgassystemet för transport av motsvarande mängd gas från inmatningsplatsen utanför Sverige in på det svenska naturgasnätet.

text: Med motsvarande mängd gas avses samma volym vid samma temperatur och tryck.

text: 2 Frågeställning

text: Naturgasnät i flera länder, däribland Sverige och Danmark, är sammankopplade med varandra till ett ¬system av naturgasnät (i detta dokument benämnt naturgassystemet). Strukturen för handel med och transport av gas inom naturgassystemet gör det möjligt att av gasproducenter eller mellanhänder köpa olika typer av gas som matas in på naturgassystemet och sedan ta ut gas vid den uttagspunkt på naturgassystemet där man har behov av gas.

text: Gasen i ett naturgasnät utgörs av den gas som matats in på gasnätet av en eller flera olika aktörer och kan bestå av olika komponenter, t.ex. naturgas och biogas. Hur stor andel som respektive gaskompo¬nent utgör av gasen i gasnätet kan variera över tid och på olika delar av gasnätet. Gasköparen kan vara en förbrukare eller en mellanhand som sedan säljer gasen vidare till en förbrukare eller till en annan mellanhand. Gasköparna ingår avtal med olika aktörer om rätt att utnyttja kapacitet i de olika delarna av naturgassystemet för transport av gas från inmatningsplatsen till uttagsplatsen.

text: Det går inte att fastställa exakt vilken gas som förs in till Sverige via kopplingen mellan det svenska naturgasnätet och det danska naturgasnätet och inte heller exakt vilken gas som matas ut vid en viss uttagspunkt på den svenska delen av gasnätet.

text: Fråga har uppkommit om vilken gas en godkänd lagerhållare vid tillämpningen av LSE ska anses ha fört in till Sverige när omständigheterna är följande. Lagerhållaren har av en säljare i ett annat land köpt biogas och naturgas som utanför Sverige matats in på naturgassystemet. Gas i motsvarande mängd har med anledning av förvärvet för lagerhållarens räkning förts in till Sverige via kopplingen mellan det svenska naturgasnätet och det danska naturgasnätet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Den som godkänts som lagerhållare enligt 4 kap. 15 § LSE är skattskyldig för energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt på vissa bränslen, bl.a. naturgas och biogas (4 kap. 12 § 1 LSE). För en godkänd lagerhållare inträder skattskyldigheten bl.a. när lagerhållaren förbrukar sådana bränslen eller levererar sådana bränslen till en köpare som inte är godkänd lagerhållare (5 kap. 3 § 3 LSE).

text: Om både biogas och andra skattepliktiga gasformiga bränslen levereras via rörledning, ska skatt beräknas särskilt för vart och ett av bränslena. Den skattskyldige får utifrån avtal eller vid egenförbrukning fördela vart och ett av bränslena mellan olika användningsområden. Bränslen som inte har fördelats utifrån avtal eller vid egenförbrukning ska av den skattskyldige fördelas mellan olika användningsområden i förhållande till den andel av de bränslen som tillförts rörledningen av den skattskyldige eller för hans räkning (2 kap. 2 a § LSE).

text: I förarbetena till 2 kap. 2 a § LSE uttalas följande:

text: ”Uttrycket beräkningen av skatt har en vidare innebörd än själva skattesatserna och omfattar hela beskattningsordningen, som t.ex. avdragsmöjligheter. En av dessa är rätten till avdrag för skatt på biogas enligt 7 kap. 4 §.

text: När skattskyldigheten inträder för bränslena regleras i 5 kap. 3 § 3. De bränslemängder som den skattskyldige redovisar i sin deklaration måste motsvara de bränslemängder som den skattskyldige själv matat in i rörledningen eller någon annan tillfört rörledningen för den skattskyldiges räkning.” (

text: prop. 2009/10:144 s. 35

text: En skattskyldig får göra avdrag för skatt på biogas som den skattskyldige har förbrukat eller sålt som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning. När fråga är om biogas för transportändamål gäller denna avdragsrätt endast om vissa villkor är uppfyllda. Denna rätt till avdrag regleras i 7 kap. 4 § LSE och omfattar endast biogas.

text: 4 Bedömning

text: För en godkänd lagerhållare inträder skattskyldigheten inte vid den tidpunkt då gasen förs in till Sverige utan skjuts upp till en senare tidpunkt enligt bestämmelserna i 5 kap. 3 § 3 LSE. Av 2 kap. 2 a § LSE framgår att skatten ska beräknas särskilt för vart och ett av bränslena när både biogas och andra skattepliktiga gasformiga bränslen levereras via rörled¬ning. Av förarbetena till bestämmelsen framgår att den särskilda beräkningen omfattar hela beskattningsordningen.

text: Det kan konstateras att det inte går att fastställa den exakta sammansättningen av den gas som förs in till Sverige via kopplingen mellan det svenska naturgasnätet och det danska naturgasnätet eller den gas som matas ut vid en viss uttagspunkt på det svenska naturgas-nätet. Tillämpningen av bestämmelserna i LSE om beskattning av naturgas och biogas som levereras via rörledning måste således ske med utgångspunkt från en skattemässig bedömning.

text: Skatteverket anser att avseende gas som förts in till Sverige via kopplingen mellan det svenska naturgasnätet och det danska naturgasnätet ska följande gälla vid tillämpningen av LSE. En godkänd lagerhållare ska via denna koppling anses ha fört in de mängder av respektive gaskomponent som lagerhållaren förvärvat i ett annat land och som utanför Sverige matats in på naturgassystemet om


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 321986-07/111

title: Privatbostadsföretags innehav av bostadsrätt i egen fastighet

text: 1 Sammanfattning

text: Vid ett privatbostadsföretags innehav av en bostadsrätt avseende lägenhet i egen fastighet ska löpande intäkter och utgifter för bostadsrättslägenheten anses ingå i fastighetsförvaltningen och således innefattas i schabloninkomsten respektive skattefriheten enligt

text: 39 kap 25 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: En försäljning av bostadsrätten ska beskattas enligt kapitalreglerna i

text: 46 kap.

text: IL.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett privatbostadsföretag har under flera år innehaft en bostadsrätt hänförlig till den egna fastigheten. Bostadsrättslägenheten har under tiden hyrts ut. Nu föreningen sålt bostadsrätten. Frågan som uppkommit är vilka beskattningskonsekvenser försäljningen av bostadsrätten får och hur uthyrningen av bostadsrättslägenheten ska/borde ha beskattats. Uttryckt annorlunda är frågan om försäljningen av bostadsrätten omfattas av schablonbeskattningen/skattefriheten eller inte och samma sak vad gäller hyresinkomsten och med denna förknippade utgifter för reparation, underhåll och ombyggnadsarbeten på lägenheten.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ett privatbostadsföretag ska ifråga om fastighet i Sverige endast ta upp en schabloninkomst enligt

text: 39 kap. 25 §

text: IL i dess lydelse t.o.m. 2006 års utgång. Efter lagändring som trätt i kraft 2007-01-01 (SFS 2006:1344) gäller istället att privatbostadsföretaget inte ska ta upp inkomster och inte dra av utgifter som är hänförliga till fastigheten.

text: Vilka inkomster som ingår i ”inkomsten av fastigheten” är knapphändigt berört i förarbetena. I den proposition som låg till grund för införandet av schablonbeskattningen sägs i denna del endast att ”Schablonbeskattningen av bostadsrättsföreningar och bostadsaktiebolag bör avse dessa företags inkomst av fastighet. I den mån bostadsföretagen vid sidan härav har inkomst av kapital eller annan förvärvskälla bör denna beskattas på vanligt sätt”,

text: prop. 1954:37 s 34

text: I

text: prop. 2006/07:1 s 149

text: f uttalas följande: ”Schablonintäkten avses täcka alla intäkter och kostnader som är normala inom fastighetsförvaltning, t.ex. hyror/avgifter, värdeminskning på byggnader, driftkostnader för fastigheten, fastighetsskötsel, styrelsearvoden, reparationer och fastighetsskatt. Det bör noteras att om bostadsrättsföreningen har andra inkomster som inte ingår i själva fastighetsförvaltningen, skall sådana inkomster beskattas enligt vanliga regler för inkomstslaget näringsverksamhet. Avdrag får bara göras för ränta på lånat kapital som lagts ned i fastigheten, för återbetalning av statliga räntebidrag och för tomträttsavgäld....... Ett slopande av schablonintäktsbeskattningen medför att avdrag inte längre får göras för ränta på lånat kapital som lagts ned i fastigheten, återbetalning av statliga räntebidrag för bostadsändamål och tomträttsavgäld. Om en bostadsrättsförening eller annat privatbostadsföretag har andra inkomster som inte ingår i själva fastighetsförvaltningen, skall sådana inkomster på samma sätt som i dag beskattas.”

text: Frågan om vad som omfattas av schablonbeskattningen har berörts i boken ”Bostadsrätt” av Peter Melz och Anders Victorin, Juristförlaget, 3:e upplagan 1996, sid. 129 f. Enligt författarna omfattar schablonbeskattningen avgifter från bostadsrättshavarna, hyresintäkter för bostäder och lokaler samt intäkter av försäljning alster eller naturtillgångar från föreningens fastigheter. Som exempel på andra intäkter som inte omfattas av schablonen anges ränteintäkter, realisationsvinster vid försäljning av tillgångar samt i udda fall sådant som inkomster av egen restaurang- eller caféverksamhet.

text: Av

text: RÅ 1997 ref 5

text: framgår att även tillgångar som innehas som ett led i en fastighetsförvaltning kapitalvinstbeskattas om de utgör kapitaltillgångar.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Vare sig lagtext, förarbeten eller doktrin kan anses ge ett tydligt svar på vad som är den yttre gränsen för vad som ska betraktas inkomst av fastigheten och därmed ingå i den schablonbeskattade/skattefria sfären.

text: Klart är dock att fråga ska vara om löpande intäkter och utgifter på grund av fastighetsinnehavet medan exempelvis kapitalvinst på fastigheten eller andra kapitalvinster ligger utanför och ska beskattas på sedvanligt sätt(se

text: RÅ 1997 ref 5

text: ). Föreningens försäljning av bostadsrätten ska därmed kapitalvinstbeskattas enligt reglerna i

text: 46 kap.

text: IL.

text: Vad gäller föreningens hyresinkomster och utgifter för reparationer, underhåll och ombyggnadskostnader hänförliga till innehavet av en bostadsrätt i den egna fastigheten framstår det som ologiskt att bedöma de hyresintäkter som erhålles på grund av den uthyrda bostadsrättslägenheten på annat sätt än de intäkter som uppbärs i form av avgifter och hyror för övriga bostäder och lokaler i fastigheten. Det förefaller inte heller rimligt att privatbostadsföretaget skulle uppträda i olika roller beträffande samma fysiska bostadsrättslägenhet, både som upplåtare och uthyrare. Hela tiden är det i grunden dessutom fråga om inkomster hänförliga till fastighetsinnehavet. Övervägande skäl talar därför för att hyresinkomsten för bostadsrättslägenheten ska hänföras till sådan inkomst av fastigheten som innefattas i schablonbeskattningen/skattefriheten. De kostnader som föreningen åsamkas för lägenheten får därmed inte heller dras av.

text: Tomas Algotsson

text: Anders Berg


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 323526-14/111

title: Begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet – mervärdesskatt

text: Nytt 2017-06-21:

text: Detta ställningstagande har ersatts med ställningstagandet Begreppen beskattningsbar person och ekonomisk - mervärdesskatt, dnr

text: 131 203052-17/111

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet med samma namn daterat 2013-06-25 (dnr

text: 131 386481-13/111

text: 1 Sammanfattning

text: Begreppet beskattningsbar person omfattar alla fysiska och juridiska personer som självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet. En verksamhet anses inte självständigt bedriven när inkomsten av verksamheten utgör inkomst av anställning som beskattas som inkomst av tjänst. När inkomsten av en verksamhet utgör inkomst av uppdrag eller annan inkomstgivande verksamhet som beskattas som inkomst av tjänst måste en bedömning göras i det enskilda fallet av om verksamheten är självständigt bedriven. När inkomsten av verksamheten utgör inkomst av näringsverksamhet ska verksamheten anses självständigt bedriven.

text: En försäljning kan bli föremål för mervärdesskatt om den genomförs av en beskattningsbar person i denna egenskap. Transaktioner som genomförs av privatpersoner ska inte beskattas, till exempel försäljning av privata tillgångar.

text: Begreppet ekonomisk verksamhet omfattar all försäljning av varor och tjänster som görs varaktigt. Tillfälliga transaktioner omfattas inte. Vid bedömningen av om en ekonomisk verksamhet föreligger ska en bedömning göras av samtliga omständigheter i det enskilda fallet. I ställningstagandet ges exempel på omständigheter som normalt kännetecknar en ekonomisk verksamhet.

text: 131 386481-13/111

text: ). Det nya ställningstagandet innebär en justering när det gäller bedömningen av när en verksamhet är självständigt bedriven (avsnitt 4.2).

text: 2 Frågeställning

text: Den 1 juli 2013 infördes begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Samtidigt utmönstrades bland annat begreppen yrkesmässig verksamhet och näringsidkare. Ändringarna är inte avsedda att medföra några materiella förändringar. I detta ställningstagande ger Skatteverket sin syn på hur de nya begreppen ska tolkas. Ställningstagandet behandlar inte verksamhet som bedrivs av offentligrättsliga organ och inte i vilken utsträckning inkomster från fastigheter utgör ekonomisk verksamhet. Mervärdesskatt för ideella föreningar och registrerade trossamfund behandlas inte heller i detta ställningstagande.

text: Detta ställningstagande är en justering av ställningstagandet med samma namn daterat 2013-06-25 (dnr

text: 131 386481-13/111

text: ) och innebär en justering av bedömningen av när en verksamhet som vid inkomstbeskattningen utgör inkomst av uppdrag är självständigt bedriven.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Mervärdesskatt

text: Med beskattningsbar person avses den som, oavsett på vilken plats, självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oberoende av dess syfte eller resultat. Anställda och andra personer anses inte bedriva verksamhet självständigt i den mån de är bundna till en arbetsgivare av ett anställningsavtal eller av ett annat rättsligt förhållande som skapar ett anställningsförhållande vad avser arbetsvillkor, lön och arbetsgivaransvar. Med ekonomisk verksamhet avses varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör, inbegripet gruvdrift och jordbruksverksamhet samt verksamheter inom fria och därmed likställda yrken. Utnyttjande av materiella eller immateriella tillgångar i syfte att fortlöpande vinna intäkter därav ska särskilt betraktas som ekonomisk verksamhet (

text: 4 kap. 1 §

text: ML).

text: Motsvarande bestämmelser finns i artikel

text: och

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt (mervärdesskattedirektivet).

text: För verksamhet som bedrivs av staten, statliga affärsverk och kommuner finns särskilda bestämmelser i 4 kap. 6 och 7 §§ ML.

text: Som ekonomisk verksamhet räknas inte en verksamhet som bedrivs av en ideell förening eller ett registrerat trossamfund, när inkomsten av verksamheten utgör sådan inkomst av näringsverksamhet för vilken skattskyldighet inte föreligger för föreningen eller trossamfundet enligt

text: 7 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL (

text: 4 kap. 8 §

text: ML).

text: Av proposition 2012/13:124 framgår att införandet av begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet i ML inte är avsett att innebära några materiella förändringar. Ändringarna är i stället en teknisk justering för att uppnå en bättre formell överensstämmelse mellan ML och mervärdesskattedirektivet.

text: EU-domstolen har i ett stort antal domar och beslut uttalat sig om begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet. Domstolens praxis rörande begreppet beskattningsbar person framgår bland annat av målen 89/81 Hong Kong Trade Development Council,

text: van Tiem,

text: Rompelman,

text: Enkler,

text: kommissionen mot Finland,

text: Słaby m.fl,

text: Rēdlihs och

text: Ablessio. I målen

text: Ayuntamiento de Sevilla,

text: Heerma och

text: van der Steen har domstolen bedömt om en ekonomisk verksamhet har bedrivits självständigt. Om innehav av värdepapper kan utgöra ekonomisk verksamhet har bedömts i målen

text: Polysar,

text: Wellcome Trust,

text: Cibo och

text: Welthgrove BV.

text: 3.2 Inkomstskatt

text: Till inkomstslaget tjänst räknas inkomster och utgifter på grund av tjänst till den del de inte ska räknas till inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital.

text: Med tjänst avses

text: 1. anställning,

text: 2. uppdrag, och

text: 3. annan inkomstgivande verksamhet av varaktig eller tillfällig natur (

text: 10 kap. 1 §

text: IL).

text: Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas inkomster och utgifter på grund av näringsverksamhet. Med näringsverksamhet avses förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt (

text: 13 kap. 1 § första stycket

text: IL). Vid bedömningen av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska det särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i dennes verksamhet (13 kap. 1 andra stycket § IL). Innehav av näringsfastigheter och näringsbostadsrätter samt av avverkningsrätt till skog räknas alltid som näringsverksamhet. Privatbostadsfastigheter, privatbostadsrätter och andra privatbostäder kan inte ingå i en näringsverksamhet (

text: 13 kap. 1 § tredje stycket

text: IL).

text: Skatteverkets ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller har för avsikt att bedriva näringsverksamhet i Sverige för F-skatt (

text: 9 kap 1 § skatteförfarandelagen

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Begreppet beskattningsbar person

text: Begreppet beskattningsbar person används i ML bland annat för att definiera vilka transaktioner som ska bli föremål för mervärdesskatt och vem som är skyldig att betala skatten till staten. Begreppet innefattar alla som självständigt bedriver ekonomisk verksamhet oberoende av var verksamheten bedrivs. Syftet med den ekonomiska verksamheten och resultatet av den ekonomiska verksamheten har ingen betydelse. Det har inte heller verksamhetens juridiska form. Såväl fysiska personer, aktiebolag, handelsbolag, föreningar som andra juridiska personer kan vara beskattningsbara personer.

text: En försäljning är beskattningsbar om den genomförs av en beskattningsbar person i denna egenskap. En privatpersons försäljningar omfattas inte. En beskattningsbar person, till exempel en fysisk person som bedriver en ekonomisk verksamhet, som säljer tillgångar som anskaffats och använts endast för privat bruk ska inte betala mervärdesskatt för sådan försäljning.

text: 4.2 Självständigt bedriven verksamhet

text: Endast den som bedriver verksamhet självständigt är en beskattningsbar person. Av lagtexten framgår att anställda och andra personer inte anses bedriva verksamhet självständigt i den mån de är bundna till en arbetsgivare av ett anställningsavtal eller av ett annat rättsligt förhållande som skapar ett anställningsförhållande vad avser arbetsvillkor, lön och arbetsgivaransvar.

text: Att det finns olika former av intressegemenskap mellan personer utesluter inte att de är självständiga. En ekonomisk förening som bara säljer varor eller tjänster till sina medlemmar bedriver verksamhet självständigt. Ett aktiebolag som helt ägs av ett annat aktiebolag bedriver också sin verksamhet självständigt när det säljer varor eller tjänster till sitt moderbolag.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning ska bedömningen av självständigheten göras på samma sätt som följer av bestämmelserna i IL. Utformningen av självständighetskriteriet i ML respektive IL är visserligen inte identiska men de tar sikte på samma omständigheter, nämligen om personen är bunden till en arbetsgivare eller uppdragsgivare genom anställning eller genom att det föreligger anställningsliknande förhållanden.

text: Om en verksamhet anses som självständig vid en bedömning utifrån bestämmelserna i IL så ska samma bedömning göras av självständigheten enligt ML. När inkomsten av en verksamhet utgör inkomst av anställning som beskattas som inkomst av tjänst enligt 10 kap. 1 § punkten 1 IL, ska verksamheten inte anses självständigt bedriven enligt ML. När inkomsten av en verksamhet utgör inkomst av uppdrag eller annan inkomstgivande verksamhet som beskattas som inkomst av tjänst enligt 10 kap. 1 § punkterna 2 och 3 IL, måste en bedömning göras i det enskilda fallet av om verksamheten är självständigt bedriven. När inkomsten av verksamheten utgör inkomst av näringsverksamhet enligt

text: 13 kap. 1 §

text: IL ska verksamheten anses självständigt bedriven.

text: 4.3 Nystartade verksamheter

text: Den som kan styrka att han eller hon har för avsikt att självständigt bedriva ekonomisk verksamhet och som har sina första investeringsutgifter för detta ändamål är en beskattningsbar person. För att någon ska kunna betraktas som en beskattningsbar person redan innan några försäljningar har genomförts måste denne kunna visa med objektiva omständigheter att det finns en avsikt att bedriva ekonomisk verksamhet. I avsnitt 4.5 ges exempel på omständigheter som kan visa att det finns en sådan avsikt.

text: 4.4 Begreppet ekonomisk verksamhet

text: En förutsättning för att en verksamhet ska anses som ekonomisk är att den innefattar beskattningsbara transaktioner, det vill säga försäljningar av varor eller tjänster. En verksamhet där man bara gratis delar ut varor eller tjänster är inte en ekonomisk verksamhet. Samma gäller om det inte finns några ersättningar som är direkt kopplade till de varor eller tjänster som tillhandahålls, till exempel om verksamheten är helt bidragsfinansierad.

text: Syftet med verksamheten ska vara att sälja varor eller tjänster. Det innebär att verksamhet som bedrivs av rent personligt intresse och som innefattar tillfälliga försäljningar av varor eller tjänster inte anses som ekonomisk. Försäljning i begränsad omfattning av frimärken som görs av en frimärkssamlare är inte en ekonomisk verksamhet.

text: Enbart ett innehav av materiella eller immateriella tillgångar utgör inte ekonomisk verksamhet. Det måste finnas ett syfte att utnyttja tillgångarna för att fortlöpande vinna intäkter av dem. Enligt EU-domstolens praxis är köp, innehav och försäljning av värdepapper för egen räkning inte en ekonomisk verksamhet. Innehav av andelar i dotterföretag är inte heller i sig en ekonomisk verksamhet. Ett holdingbolag som bara äger aktier i dotterbolag utan att tillhandahålla några varor eller tjänster till dotterbolagen mot ersättning bedriver inte ekonomisk verksamhet.

text: För att vara ekonomisk ska verksamheten ha en viss varaktighet. Verksamhet som endast utövas tillfälligt omfattas inte av begreppet ekonomisk verksamhet.

text: De regler som gäller begreppet yrkesmässig verksamhet och som ska tillämpas för tid före den 1 juli 2013, innehåller en beloppsgräns på 30 000 kr för sådana verksamheter som inte utgör näringsverksamhet enligt IL. Denna beloppsgräns försvann när begreppet ekonomisk verksamhet infördes. Det betyder att en verksamhet kan anses som en ekonomisk verksamhet oberoende av omsättningens storlek.

text: 4.5 Omständigheter som kännetecknar en ekonomisk verksamhet

text: Vid bedömningen av om en verksamhet är ekonomisk ska en samlad bedömning av alla relevanta objektiva omständigheter göras i varje enskilt fall. Nedan ges några exempel på omständigheter som kan visa på att det finns en ekonomisk verksamhet eller på att det finns en avsikt att bedriva en ekonomisk verksamhet. Vilka omständigheter som är relevanta varierar mellan olika branscher och olika typer av verksamheter.

text: – Att den som bedriver verksamheten säljer varor eller tjänster.

text: Den omständigheten att det förekommer regelbundna försäljningar av varor eller tjänster innebär i normalfallet att verksamheten ska anses som ekonomisk. Om några sådana försäljningar inte har ägt rum måste avsikten att genomföra sådana försäljningar visas. Det är bara objektiva omständigheter som kan ges någon vikt. Att det finns ekonomiska kalkyler eller affärsplaner kan inte ensamt visa att någon har för avsikt att bedriva en ekonomisk verksamhet. Om det däremot har ingåtts avtal om att fortlöpande tillhandahålla varor eller tjänster mot ersättning tyder det på att en ekonomisk verksamhet ska bedrivas, under förutsättning att avtalen inte är alltför allmänt hållna.

text: – Att det har anskaffats tillgångar som bara kan användas i en ekonomisk verksamhet.

text: En stor grävmaskin eller en tung lastbil är exempel på sådana varor som normalt inte kan användas för privat bruk utan endast i en ekonomisk verksamhet. Inköp av ett varulager av sådan storlek att det inte enbart täcker personens egna eller närstående personers privata behov är ett annat exempel. Inköp av tillgångar som normalt sett används för privat bruk, exempelvis en persondator, är inte en omständighet som tyder på att en ekonomisk verksamhet ska bedrivas. Om tillgången är sådan att den kan användas både för en ekonomisk verksamhet och för privat bruk, exempelvis en yacht, måste det avgöras utifrån samtliga omständigheter rörande dess användning om tillgången verkligen ska användas för en ekonomisk verksamhet.

text: – Att det finns lokaler som är särskilt anpassade för en ekonomisk verksamhet.

text: Lokalernas utformning kan variera beroende på vilken verksamhet som ska bedrivas. Att någon för stadigvarande bruk hyr en butikslokal är en omständighet som pekar på att personen har för avsikt att bedriva ekonomisk verksamhet.

text: – Att verksamheten aktivt marknadsförs på ett ändamålsenligt sätt.

text: Den omständigheten att personen har utgifter för marknadsföring och kan visa att han gör verkliga försök att skaffa kunder är en indikation på att personen bedriver, eller har för avsikt att bedriva, ekonomisk verksamhet. Ett exempel är att det finns en hemsida där det är möjligt att köpa varor eller tjänster.

text: – Att särskilda åtgärder som är specifika för en ekonomisk verksamhet med hästar vidtagits.

text: Det kan vara fråga om att en travhäst satts i träning hos en A-licensierad tränare. En annan åtgärd kan vara ett köp av en godkänd avelshingst för att föda upp trav- eller galopphästar.

text: Följande två exempel kan illustrera hur en bedömning kan göras av samtliga objektiva omständigheter i det enskilda fallet.

text: Exempel 1: En person som har påbörjat en frisörutbildning uppger att han har för avsikt att bedriva en ekonomisk verksamhet. Detta är inte en sådan omständighet som styrker att personen har för avsikt att sälja tjänster i egenskap av beskattningsbar person. En frisör kan också utöva sitt yrke som anställd, alltså inte i egenskap av beskattningsbar person. Om samma person hade slutfört frisörutbildningen, skaffat utrustning och hyrt in sig på en frisörsalong för att bedriva verksamhet som enskild näringsidkare hade han däremot visat att det fanns en avsikt att bedriva en självständig ekonomisk verksamhet.

text: Exempel 2: En person köper in sammanlagt tre hästar. De är inte registrerade hos Svensk Travsport. De tre hästarna finns på köparens fastighet där köparen också är bosatt. Personen uppger att han själv kommer att börja träna hästarna för att de i framtiden ska kunna delta i travtävlingar. Personen har ingen licens för att träna hästar och har inte heller några tidigare meriter som travtränare. I detta fall finns inga objektiva omständigheter som visar att hästarna har köpts i syfte att sälja några tjänster. Hästarna kan användas för privata ändamål. Inga särskilda åtgärder har vidtagits som visar att hästarna ska användas i en ekonomisk verksamhet.

text: 4.6 Förhållandet till inkomstbeskattningen

text: Ekonomisk verksamhet är ett unionsrättsligt begrepp som ska tolkas utifrån EU-domstolens praxis. Vid registrering till mervärdesskatt måste en självständig bedömning göras av om en verksamhet är ekonomisk. Detta innebär att en verksamhet som utgör näringsverksamhet enligt IL inte med automatik är en ekonomisk verksamhet. På motsvarande sätt kan en verksamhet vara en ekonomisk verksamhet trots att den inte utgör näringsverksamhet enligt IL.

text: Med de bedömningar som ska göras enligt detta ställningstagande kommer en verksamhet som utgör näringsverksamhet enligt

text: 13 kap 1 § första stycket

text: IL i de flesta fall att anses som en ekonomisk verksamhet enligt ML, under förutsättning att det förekommer beskattningsbara transaktioner i verksamheten. Verksamheter som utgör näringsverksamhet bara för att de bedrivs av en juridik person eller på grund av innehav av en näringsfastighet kan däremot inte presumeras vara ekonomisk verksamhet.

text: För att bli godkänd för F-skatt räcker det i princip med att den som ansöker anger att han eller hon har för avsikt att bedriva näringsverksamhet. För att någon ska anses som en beskattningsbar person krävs att det faktiskt bedrivs en självständig ekonomisk verksamhet eller att avsikten att bedriva sådan verksamhet har styrkts med objektiva omständigheter. Det innebär att den som har blivit godkänd för F-skatt inte med automatik kan anses vara en beskattningsbar person enligt ML.

text: 131 386481-13/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 323950-15/111

nyckelord:
Inkomstskatt
Andra ämnesområden

title: Inkomst av självständigt bedriven näringsverksamhet i annat EES-land eller Schweiz – pensionsgrundad inkomst (PGI) och egenavgifter

text: 1 Sammanfattning

text: Om en person enligt

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen eller enligt

text: rådets förordning (EEG) nr 1408/71

text: om tillämpningen av systemen för social trygghet ska omfattas av svensk socialförsäkring för allt arbete oavsett vilken medlemsstat arbetet är utfört i, ska pensionsgrundande inkomst även beräknas på aktivt bedriven självständig näringsverksamhet i annat EES-land eller Schweiz.

text: Överskott av aktivt bedriven näringsverksamhet i annat EES-land eller Schweiz ska utgöra underlag för egenavgifter.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Pensionsgrundande inkomst (PGI) och skyldigheten att betala egenavgifter på inkomst av självständigt bedriven näringsverksamhet som bedrivs i annat EES-land, dnr

text: 131 505127-06/111

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om en person som arbetar som anställd eller bedriver näringsverksamhet i Sverige och samtidigt bedriver självständig näringsverksamhet i annat EES-land eller Schweiz har rätt till PGI på aktivt bedriven näringsverksamhet i annat EES-land eller Schweiz trots att den anses som passiv enligt

text: 2 kap. 23 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Fråga har även uppkommit om egenavgifter i så fall ska betalas på överskott av sådan näringsverksamhet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En person som normalt bedriver verksamhet som egenföretagare i två eller flera medlemsstater ska omfattas av socialförsäkringslagstiftningen där han är bosatt om han bedriver en väsentlig del av sin verksamhet där. En person som arbetar som anställd och bedriver verksamhet som egenföretagare i olika medlemsstater ska omfattas av lagstiftningen i den medlemsstat där han har anställning,

text: artikel 13

text: punkterna 3 och 4 i

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004

text: . En person som avses i punkterna 3 och 4 ska vid tillämpningen av den lagstiftning som fastställs i enlighet med dessa bestämmelser behandlas som om han arbetar som anställd eller bedriver verksamhet som egenföretagare i den berörda medlemsstaten samt får alla sina inkomster därifrån,

text: artikel 13

text: punkt 5 i förordningen.

text: Förordning

text: (EG) nr 883/2004

text: har ersatt

text: rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971

text: om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. I detta ställningstagande används begreppet förordningen för dessa förordningar.

text: Med EES-land avses i detta dokument samtliga EU-stater samt Norge, Island och Liechtenstein.

text: Pensionsgrundande inkomst fastställs för varje år som en person har varit försäkrad och haft sådana inkomster här i landet som är pensionsgrundande,

text: 59 kap. 5 § socialförsäkringsbalken (2010:110)

text: , SFB.

text: All näringsverksamhet som bedrivs av en enskild näringsidkare räknas som en enda näringsverksamhet. Om den enskilde näringsidkaren bedriver självständig näringsverksamhet utomlands, räknas dock all sådan verksamhet som en egen näringsverksamhet,

text: 14 kap. 12 §

text: IL.

text: För en fysisk person som är delägare i ett eller flera svenska handelsbolag räknas verksamheten i varje handelsbolag som en egen näringsverksamhet. Om ett handelsbolag bedriver självständig näringsverksamhet utomlands, räknas dock all sådan näringsverksamhet som en egen näringsverksamhet,

text: 14 kap. 13 §

text: IL.

text: Som inkomst av annat förvärvsarbete räknas, enligt SFB, bland annat inkomst av en sådan näringsverksamhet som enligt

text: 2 kap. 23 §

text: IL utgör aktiv näringsverksamhet,

text: 59 kap. 14 §

text: SFB.

text: Med aktiv näringsverksamhet avses en näringsverksamhet i vilken den som är skattskyldig för verksamheten arbetat i inte oväsentlig omfattning. Annan näringsverksamhet anses som passiv näringsverksamhet. Självständig näringsverksamhet som bedrivs utomlands anses alltid som passiv näringsverksamhet,

text: 2 kap 23 §

text: IL.

text: Överskott av näringsverksamhet är avgiftspliktig, om den som har inkomsten har arbetat i verksamheten i inte oväsentlig omfattning,

text: 3 kap. 3 § socialavgiftslagen (2000:980)

text: , SAL.

text: Underlaget för beräkning av egenavgifter är summan av de avgiftpliktiga nettoinkomsterna enligt beslut om slutlig skatt och andra avgiftspliktiga nettoinkomster som är beräknade enligt bestämmelserna i IL om en obegränsat skattskyldig fysisk person bedriver motsvarande verksamhet i Sverige,

text: 3 kap. 12 §

text: SAL.

text: 4 Bedömning

text: Förordningen om samordning av de sociala trygghetssystemen är överordnad den svenska lagstiftningen och regler som strider mot förordningen får i princip inte tillämpas om de är till nackdel för den skattskyldige. Skatteverket ska beakta gemenskapsrätten även om den skattskyldige inte yrkar på det.

text: En person som bor och arbetar som anställd i Sverige eller bedriver aktiv näringsverksamhet här och som också bedriver aktiv näringsverksamhet i en eller flera EES-länder eller Schweiz ska enligt

text: artikel 13 i förordningen

text: normalt tillhöra lagstiftningen i Sverige avseende allt arbete som utförts i Sverige och i annat EES-land eller Schweiz.

text: Av

text: 59 kap. 14 §

text: SFB framgår att till inkomst av annat förvärvsarbete räknas näringsverksamhet som enligt

text: 2 kap. 23 §

text: IL utgör aktiv näringsverksamhet. Bestämmelsen i

text: 2 kap. 23 § andra stycket

text: IL innebär att inkomst av självständigt bedriven näringsverksamhet utomlands alltid ska räknas som passiv näringsverksamhet. Hänvisningen till

text: 2 kap. 23 §

text: IL medför att den som ska omfattas av svensk socialförsäkring för allt arbete inom EES och Schweiz och som har inkomst av självständigt bedriven näringsverksamhet i utlandet inte har rätt till beräkning av PGI på den utländska inkomsten även om den är aktivt bedriven.

text: Bestämmelsen i

text: 59 kap. 14 §

text: SFB överensstämmer inte med

text: artikel 13

text: punkt 5 i förordningen där det anges att den som omfattas av svensk socialförsäkring enligt förordningen ska behandlas som om den arbetar som anställd eller egenföretagare i den berörda medlemsstaten och får all sin inkomst därifrån. Om den aktivt bedrivna självständiga näringsverksamheten i den andra staten hade bedrivits i Sverige hade inkomsten grundat rätt till PGI. Bestämmelsen i

text: 59 kap. 14 §

text: SFB är således inte i överensstämmelse med förordningen i de fall den utländska näringsverksamheten bedrivs aktivt. Den som på grund av en artikel i förordningen ska omfattas av svensk socialförsäkring för allt arbete som personen utför i bosättningslandet eller i annat EES-land eller Schweiz har rätt till beräkning av PGI på inkomst av näringsverksamhet som bedrivs aktivt i något av dessa länder. Att aktivt bedriven självständig näringsverksamhet i utlandet räknas som passiv näringsinkomst i Sverige ska inte påverka denna bedömning

text: Näringsinkomsten utgör grund för egenavgifter enlig SAL oavsett om inkomsten ska beskattas här eller inte.

text: Exempel 1

text: A arbetar som anställd i Sverige samtidigt som han bedriver självständig enskild näringsverksamhet i annat EES-land. Näringsverksamheten ger ett överskott. Den utländska verksamheten är en egen självständig näringsverksamhet enligt

text: 14 kap. 12 §

text: IL och är därmed också passiv enligt

text: 2 kap. 23 § andra stycket

text: IL. A omfattas av svensk socialförsäkring enligt förordningen. A har inte rätt till PGI på den utländska inkomsten enligt 59 kap. 5 § jämfört med

text: 14 §

text: SFB.

text: Eftersom A ska behandlas som om han utför allt arbete i Sverige överensstämmer inte bestämmelsen i

text: 59 kap. 14 §

text: SFB med förordningen. A bedriver den utländska verksamheten aktivt och har därför rätt till PGI på överskottet av näringsverksamheten. Egenavgifter ska betalas enligt

text: 3 kap. 3 §

text: SAL.

text: Exempel 2

text: B bedriver enskild näringsverksamhet både i Sverige och självständigt i annat EES-land. Den utländska verksamheten ger ett överskott (1000). Den svenska verksamheten ger ett underskott (-400). Den utländska verksamheten är en egen självständig näringsverksamhet enligt

text: 14 kap. 12 §

text: IL och är därmed också passiv enligt

text: 2 kap. 23 §

text: IL. B omfattas av svensk socialförsäkring enligt förordningen. B arbetar aktivt i båda verksamheterna. B har inte rätt till PGI på den utländska inkomsten enligt 59 kap. 5 § jämfört med

text: 14 §

text: SFB.

text: Eftersom B ska behandlas som om han utför allt arbete i Sverige överensstämmer inte bestämmelserna i

text: 59 kap. 14 §

text: SFB med förordningen. B bedriver den utländska verksamheten aktivt och har därför rätt till PGI på överskottet av verksamheten.

text: Om resultatet i de olika verksamheterna beräknas separat i enlighet med IL:s ordalydelse får B PGI och ska betala egenavgifter på överskottet (1000) i den utländska verksamheten.

text: Om B med stöd av EU-rätten begär att resultatet beräknas gemensamt för de båda verksamheterna vid beskattningen uppgår den avgiftspliktiga inkomsten till 600 (1000-400), (Skatteverkets ställningstagande Självständig näringsverksamhet utomlands – EG-rättsliga frågor, 2008-12-17, dnr

text: 131 774559-08/111

text: ). Detta belopp ligger till grund för beskattningen och därmed också för PGI. Egenavgifter ska betalas enligt

text: 3 kap. 3 §

text: SAL.

text: Exempel 3

text: C bedriver aktivt en enskild näringsverksamhet i Sverige och äger även andel i ett svenskt handelsbolag i vilket han arbetar aktivt. Handelsbolaget bedriver viss näringsverksamhet i Sverige men även en från den svenska näringsverksamheten självständig näringsverksamhet i ett land inom EES. Den svenska enskilda näringsverksamheten går med ett överskott (300). C:s andel av den svenska delen av näringsverksamheten i handelsbolaget går med ett underskott (-400) och hans andel av den självständiga utländska näringsverksamheten i handelsbolaget ger ett överskott (600).

text: För en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag räknas verksamheten i handelsbolaget som en egen näringsverksamhet och om handelsbolaget bedriver självständig näringsverksamhet utomlands räknas i sin tur också all sådan verksamhet som en egen näringsverksamhet,

text: 14 kap 13 §

text: IL. Självständig näringsverksamhet utomlands anses alltid som passiv näringsverksamhet,

text: 2 kap. 23 § andra stycket

text: IL. C omfattas av svensk socialförsäkring enligt förordningen.

text: Eftersom C ska behandlas som om han utför allt arbete i Sverige överensstämmer inte bestämmelserna i

text: 59 kap. 14 §

text: SFB med förordningen. C bedriver sin andel av det svenska handelsbolagets självständiga näringsverksamhet inom EES aktivt och har därför rätt till PGI på överskottet av verksamheten.

text: Om resultaten i de olika verksamheterna beräknas i enlighet med IL:s ordalydelse får C PGI, och ska betala egenavgifter, på sin enskilda näringsverksamhet eftersom den går med överskott (300). Andelen i handelsbolaget består av två näringsverksamheter där den svenska delen går med underskott vilket innebär att aktuellt år får han inte PGI, och ska inte betala egenavgifter, på den delen. Andelen i handelsbolagets självständiga näringsverksamhet i EES-landet som ger ett överskott (600) ligger till grund för PGI och egenavgifter ska betalas på det beloppet. Sammanlagd PGI på grund av näringsverksamhet och underlag för egenavgifter blir 900 (300+600).

text: Om C begära tillämpning av EU-rätten kan resultatet av hans andel av handelsbolagets svenska näringsverksamhet och näringsverksamheten i EES-landet redovisas som en näringsverksamhet. Den kvittning mellan överskott (600) och underskott (-400) som följer av en sådan tillämpning innebär att hans andel av handelsbolagets näringsverksamhet utvisar ett överskott med 200 (600-400). PGI på grund av näringsverksamhet och underlag för egenavgifter blir då 500 (enskild näringsverksamhet 300 + andel i handelsbolagets näringsverksamhet 200).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 32401-11/111

title: Uttagsbeskattning av vindkraftkooperativ - beräkning av marknadspris

text: Detta dokument ersätter stöddokumentet dnr

text: 131 420506-10/111

text: publicerat 2010-07-01.

text: Bakgrund och frågeställning

text: Regeringsrätten har i domar den 29 juni 2010 , mål nr 8000-09 resp. 8208-09 (

text: RÅ 2010 ref. 63

text: ) fastslagit att en kooperativ förening som bedriver vindkraftproduktion ska uttagsbeskattas i det fall föreningen tillhandahåller sina medlemmar el för ett pris som understiger marknadspriset (jfr. Skatteverkets ställningstagande 2008-06-19 dnr

text: 131 380744-08/111

text: ). Uttagsbeskattningen innebär att föreningen vid beräkningen av skattepliktig inkomst ska anses ha avyttrat elen mot en ersättning som motsvarar marknadsvärdet,

text: 22 kap. 7 § inkomstskattelagen

text: , IL. Fråga har uppkommit hur marknadspriset ska fastställas i dessa fall.

text: Gällande rätt m.m.

text: Vad som utgör marknadsmässigt pris vid inkomsttaxeringen regleras i

text: 61 kap. 2 §

text: IL. Paragrafens tredje stycke lyder:

text: "I fråga om tillgångar eller tjänster från den egna näringsverksamheten avses med marknadsvärde det pris som näringsidkaren skulle ha fått om tillgången eller tjänsten bjudits ut på marknaden på villkor som med hänsyn till den skattskyldiges affärsmässiga situation framstår som naturliga."

text: Begreppet marknadsvärde har behandlats i

text: prop. 1998/99:15

text: . Där anges (s. 165): "Är det fråga om produkter eller varor från egen näringsverksamhet, skall som värde tas upp det belopp som det kan beräknas att den skattskyldige skulle ha fått vid en försäljning under jämförbara förhållanden av motsvarande kvantiteter". I samma proposition uttalas på s. 293 följande:

text: "Förhållandena torde ofta vara sådana att något bestämt marknadspris inte kan fixeras. Man får då nöja sig med en uppskattning av ett intervall inom vilket marknadspriset rimligen bör ligga. Ligger priset i detta intervall får priset anses marknadsmässigt. Skall uttagsbeskattning ske, bör tillgången anses ha avyttrats för det lägsta pris som kan anses ligga i intervallet."

text: Elmarknaden

text: Huvuddelen av handeln med el inom Norden sker via den nordiska elbörsen, Nord Pool. Prisbildningen på Nord Pools spotmarknad utgör basen för elhandeln på den nordiska elmarknaden. På denna marknad fastställs priset (spotpriset) ett dygn i förväg för varje timme på dygnet och utgör ett jämviktspris baserat på köp- och säljbud inom området. Priserna publiceras på Nord Pools hemsida där man även anger genomsnittliga börspriset per vecka, månad samt år. Priser anges dels för hela det nordiska börsområdet (systempriset) och dels för respektive elspotområde (områdespriset). Hela Sverige utgör ett elspotområde. Priserna på Nord Pool, som är den enda elbörsen i norden, ligger till grund för de avtal om rörligt pris som elhandelsföretagen erbjuder konsumenterna och blir indirekt även vägledande för eventuella fasta priser.

text: Skatteverkets bedömning

text: Marknadspriset utgör det pris som den kooperativa föreningen skulle ha kunnat erhålla om den producerade elen bjudits ut på den allmänna elmarknaden. Vid bedömningen av på vilken nivå detta pris ligger bör en jämförelse ske med det pris som andra producenter på elhandelsmarknaden har erhållit i motsvarande situation. Priset på den allmänna elmarknaden i norden regleras i huvudsak på den nordiska elbörsen Nord Pool. Enligt Skatteverkets uppfattning bör därför normalt marknadspriset i detta sammanhang bestämmas med utgångspunkt i de noteringar som görs på den nordiska elbörsen.

text: För att underlätta den praktiska beräkningen av om och med vilket belopp uttagsbeskattning ska ske bör det av kooperativet tillämpade priset mot medlemmarna kunna jämföras med ett genomsnittligt beräknat börspris. Föreningen bör därvid kunna göra beräkningen på månadsbasis varvid jämförelse sker med genomsnittspriset för respektive månad under beskattningsåret.

text: I de fall föreningen gentemot sina medlemmar tillämpar en prissättning som innebär att medlemmarna betalar ett fast pris under en viss angiven tidsperiod, exempelvis ett år, bör jämförelsen istället kunna ske med det fasta pris för motsvarande tidsperiod som elhandelsföretagen på den allmänna kommersiella elmarknaden erbjuder sina kunder.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 324216-10/111

nyckelord: Fastighetstaxering Inkomstskatt

title: Kommunal fastighetsavgift – minskningen av avgiftsuttaget för nyproducerade småhus gäller inte arrendetomter

text: 1 Sammanfattning

text: Den minskning av kommunala fastighetsavgiften för nyproducerade bostäder som innebär hel och halv minskning under den första tioårsperioden efter att huset färdigställts, gäller inte för arrendetomter. Med arrendetomter avses tomtmark som inte ingår i samma taxeringsenhet som småhuset.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: För ett nyproducerat småhus tas ingen avgift ut för fastighetstaxeringsåret och de fyra följande kalenderåren, under förutsättning att värdeåret är året före fastighetstaxeringsåret. För de därefter följande fem åren tas halv avgift ut.

text: Från och med 1 januari 2010 omfattas arrendetomter till småhus på ofri grund av bestämmelserna om kommunal fastighetsavgift. För arrendetomten gäller att fastighetsavgiften är hälften av den ordinarie avgiften per småhus dock högst 0,75 % av taxeringsvärdet för tomten.

text: Fråga har uppkommit om den minskning av kommunala avgiften som gäller för ett nyproducerat småhus på ofri grund, även gäller för den arrendetomt som hör till småhuset.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Bestämmelser om minskad skatt på nyproducerade småhus infördes vid 1992 års taxering i

text: 3 § andra stycket lagen (1984:1052)

text: om statlig fastighetsskatt (FSL).

text: Bestämmelsen utökades från och med 1995 års taxering med en regel som innebar att minskningen beräknas på den del av taxeringsvärdet som avser småhus med tillhörande tomtmark, om tomtmarken ingår i samma taxeringsenhet som småhuset (3 § femte stycket FSL).

text: När lag (

text: ) om kommunal fastighetsavgift (FAvL) infördes vid 2009 års taxering togs bestämmelserna om minskad avgift vid nyproduktion in i

text: 6 §

text: FAvL. Enligt bestämmelsen gäller minskningen av skatteuttaget för "byggnaden och tillhörande tomtmark".

text: Eftersom arrendetomter saknar värderingsenhet för småhus omfattades de inte av bestämmelserna om kommunal fastighetsavgift utan var fortsatt skattskyldiga till fastighetsskatt (3 § a) FSL i dess lydelse till och med 2010 års taxering).

text: Den tidigare nämnda särregleringen i 3 § femte stycket FSL som angav att tomtmark inte omfattades av minskningen för nyproduktion behövdes inte eftersom byggnaden och marken omfattades av olika lagar.

text: Från och med 2011 års taxering har FAvL utökats så att även arrendetomter omfattas av bestämmelserna om kommunal avgift (3 a § FAvL).

text: Bestämmelsen anger att avgiften "för värderingsenhet avseende tomtmark som hör till småhus som är uppfört och som inte ingår i samma taxeringsenhet", är hälften av den ordinarie avgiften per småhus, dock högst 0,75 % av tomtens taxeringsvärde.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Bestämmelserna om minskad skatt på nyproducerade bostäder infördes vid 1990 års skattereform och var orsakad av de ökade kostnader för nyproduktion som blev följden av ändrade mervärdeskatteregler och begränsningar av skattelättnader för ränteutgifter (

text: prop. 1989/90:110, s. 508

text: När det gäller tomtmark preciserades bestämmelserna vid 1995 års taxering, 3 § femte stycket FSL, till att avse småhus med tillhörande tomtmark som ingår i samma taxeringsenhet. Av författningskommentaren framgår att när det finns olika ägare till småhus och mark, åtskiljs dessa i olika taxeringsenheter. För att i dessa fall klargöra att markägaren då inte ska få någon minskning, anges uttryckligen att som villkor för minskningen gäller att tomtmarken måste ingå i samma taxeringsenhet som småhuset (

text: prop. 1992/93:122, s. 75

text: Bestämmelserna om minskad avgift på nyproducerade bostäder finns fr.o.m. 2009 års taxering i 6 § FAvL. Av författningskommentaren till första stycket i 6 §, framgår att minskningen gäller för både byggnaden och tillhörande tomtmark under förutsättning att byggnaden och tomten ingår i samma taxeringsenhet och om de ingår i skilda taxeringsenheter gäller nedsättningen bara byggnaden (

text: prop. 2007/08:27

text: sid. 132).

text: Genom införandet av 3 a § FAvL kommer såväl huset på ofri grund som arrendetomten att påföras vardera hälften av den kommunala fastighetsavgift som ska utgå enligt 3 §. Fastighetsavgiften för en arrendetomt har definierats avse tomtmark som hör till ett småhus som inte ingår i samma taxeringsenhet.

text: Någon ändring av villkoren för minskning på grund av nyproduktion i 6 § FAvL har inte gjorts. Dess tillämpning förutsätter att fastigheten innehåller bostäder, och för en sådan fastighet gäller minskningen för byggnaden och tillhörande tomtmark.

text: För tillämpningen av FAvL gäller samma termer och uttryck som i

text: fastighetstaxeringslagen

text: (FTL) vilket bl.a. innebär att tillhörande tomtmark till byggnad/småhus/ är sådana enheter som utgör en taxeringsenhet enligt

text: 4 kap.

text: FTL.

text: Tomtmark "som hör till småhus som är uppfört och som inte ingår i samma taxeringsenhet" enligt 3 a § FAvL, ska således inte uppfattas som "byggnad med tillhörande tomtmark" enligt 6 § FAvL.

text: En sådan tolkning överensstämmer med lagens syfte att det är ägaren av en nyproducerad bostad som medges minskade utgifter för fastighetsavgiften.

text: Skatteverket anser därför att s.k. arrendetomter inte omfattas av bestämmelserna om minskad fastighetsavgift på grund av nyproduktion.