identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 233742-18/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande Förmånsbeskattning av elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift, publicerat 2014-07-09, dnr

text: 131 555207-13/111

text: Det nya ställningstagandet innebär att Skatteverket godtar en förenklad modell för förmånsberäkning när det gäller abonnemang mot fast avgift som innehåller flera olika funktioner.

text: 1 Sammanfattning

text: Med elektronisk utrustning avses i detta dokument mobiltelefon, dator, läsplatta och router. Med abonnemang mot fast avgift avses tjänster som tillhandahålls via den elektroniska utrustningen mot fast avgift utan möjlighet att särskilja användandet. Med ordinarie arbetsplats avses de platser där den anställde normalt utför sina arbetsuppgifter.

text: Privat användning av elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift, som sker på ordinarie arbetsplats i arbetsgivarens lokaler är inte en skattepliktig förmån. I de fall en anställd kan använda elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift för privat användning på ordinarie arbetsplats som inte är i arbetsgivarens lokaler ska en separat bedömning göras för den elektroniska utrustningen eller abonnemang mot fast avgift för varje ordinarie arbetsplats.

text: Om det är av väsentlig betydelse för att en anställd ska kunna utföra sina arbetsuppgifter att han eller hon har tillgång till elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift utanför ordinarie arbetsplats, är privat användning inte en skattepliktig förmån om förmånen - t.ex. att kunna ringa privata samtal - är svår att särskilja från nyttan i anställningen och förmånen är av begränsat värde för den anställde. Abonnemang mot fast avgift ska i detta sammanhang betraktas som en tjänst oavsett om abonnemanget innehåller flera olika funktioner såsom mobil telefoni, sms, mms och surf eller datatrafik.

text: I de fall en arbetsgivare tillhandahåller en anställd fler än en elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift så ska det för varje del (mobiltelefon, dator, läsplatta, router) göras en separat bedömning av huruvida utrustningen är av väsentlig betydelse för arbetets utförande.

text: Den skattemässiga bedömningen påverkas inte av vilken standard som den tekniska utrustningen har så länge utrustningen med denna standard är av väsentlig betydelse för att en anställd ska kunna utföra sina arbetsuppgifter.

text: Om en anställd får ta med sig elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift utanför ordinarie arbetsplats utan att det är av väsentlig betydelse för att den anställde ska kunna utföra sina arbetsuppgifter och arbetsgivaren tillåter att utrustningen används för privat bruk är både den privata användningen och möjligheten att använda utrustningen privat en skattepliktig förmån. Förmånen att använda arbetsgivarens elektroniska utrustning och abonnemang ska värderas till marknadsvärdet. Arbetsgivaren ska redovisa utgiven förmån i en arbetsgivardeklaration och i den anställdes kontrolluppgift.

text: För att det inte ska ske en förmånsbeskattning i de fall då en anställd tar med sig elektronisk utrustning utanför ordinarie arbetsplats utan att den är nödvändig för tjänstens utförande, ska det av avtal eller annan dokumentation framgå att utrustningen inte får användas för privat bruk.

text: Privata tjänster via elektronisk utrustning som faktureras utöver de tjänster som ingår i abonnemang mot fast avgift omfattas inte av skattefriheten. Ingår exempelvis inte sms, mms eller utlandssamtal i abonnemanget mot fast avgift omfattas inte dessa tjänster av skattefrihet oavsett om det privata användandet skett på eller utanför ordinarie arbetsplats och oavsett om det är av väsentlig betydelse för den anställde att ha tillgång till utrustningen eller abonnemanget. En skattepliktig förmån uppkommer också när arbetsgivaren betalar privatsamtalen för telefoner när det är möjligt att särskilja privatsamtalen med t.ex. förvalda prefix eller pinkod

text: 2 Frågeställning

text: Om en arbetsgivare tillhandahåller en anställd en förmån som innebär en inbesparing av privata levnadskostnader uppkommer normalt en skattepliktig förmån. Skattepliktiga förmåner värderas med några särskilt reglerade undantag till marknadsvärdet, det vill säga det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala om han eller hon skaffat sig motsvarande vara eller tjänst mot kontant betalning.

text: Det har blivit allt vanligare att arbetsgivaren tillhandahåller anställda mobiltelefon, möjlighet att surfa via mobiltelefon eller läsplatta, bärbar dator, mobilt bredband och router för att fullgöra sina arbetsuppgifter och att utrustningen även används för privat bruk utanför ordinarie arbetsplats. Det har även blivit vanligare med distansarbete, det vill säga att arbetsgivaren tillåter den anställde att utföra en del av arbetet utanför ordinarie arbetsplats. Samtidigt har utvecklingen gått från ett abonnemang som innebar att abonnenten betalade för antal ringda samtal, skickade sms och mms samt förbrukning av datatrafik till abonnemang som innebär att abonnenten betalar en fast avgift oavsett omfattning av samtalstrafik och användande av datamängd.

text: Fråga har uppkommit vilka skattemässiga konsekvenser som uppstår när arbetsgivaren tillhandahåller elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift som den anställde använder även för privat bruk. Fråga har även uppkommit hur eventuell förmån ska beräknas om abonnemang mot fast avgift innehåller flera olika funktioner såsom mobil telefoni, sms, mms och surf eller datatrafik.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vad som ska tas upp i inkomstslaget tjänst regleras i

text: 11 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Huvudregeln är att förmåner som erhålls på grund av tjänst är skattepliktiga, se 11 kap. 1§ IL.

text: Förmån av en vara eller tjänst som en anställd får av arbetsgivaren ska inte tas upp om

text: varan eller tjänsten är av väsentlig betydelse för att den skattskyldige ska kunna utföra sina arbetsuppgifter,

text: förmånen är av begränsat värde för den anställde, och

text: förmånen för den anställde inte utan svårighet kan särskiljas från nyttan i anställningen (

text: 11 kap. 8 §

text: IL).

text: Av förarbetena (

text: prop. 1994/95:182 s. 40

text: ) anges följande:

text: ”Utredningen har föreslagit att förmåner som är av begränsat värde för den anställde men har en väsentlig betydelse för utförandet av den anställdes arbetsuppgifter skall undantas från skatteplikt. Regeringen kan i huvudsak ansluta sig till förslaget men med det tillägget att förmånen då måste vara en närmast ofrånkomlig biförmån. Det finns ingen anledning att från skatteplikt undanta förmåner där det privata nyttjandet och värdet därav på ett klart och enkelt sätt kan särskiljas och värderas. Undantaget bör således begränsas till fall där förmånen är av sådan karaktär att den är svår att särskilja från nyttan i tjänsten.”

text: Av författningskommentaren till 8 § framgår vidare följande för att förutsättningar för skattefrihet ska vara uppfyllda (a.a. s. 44 ff.).

text: ”I lagtexten uppställs tre krav för att förmånen inte skall beskattas. En första förutsättning för skattefrihet är att varan eller tjänsten är av väsentlig betydelse för utförandet av den anställdes arbetsuppgifter. Det bör krävas att betydelsen är påtaglig utan att varan eller tjänsten behöver vara direkt nödvändig för arbetets utförande. Ett andra krav för skattefrihet är att den förmån som den anställde får av varan eller tjänsten är av begränsat värde. Däri ligger att förmånsvärdet inte får uppgå till större belopp. Någon absolut beloppsgräns för vad som är begränsat värde kan inte anges. Flera olika faktorer bör vägas in vid bedömningen, som t.ex. förmånens faktiska värde och om det innebär en faktisk inbesparing i en anställds normala privata levnadskostnader. Det tredje kravet för skattefrihet är att förmånen inte utan svårighet kan särskiljas från nyttan i anställningen. Härmed avses att det är själva förmånen som sådan eller värdet därav som inte kan särskiljas. Som exempel kan nämnas att arbetsgivaren betalar en tidningsprenumeration och tidningen är av väsentlig betydelse för tjänsteutövningen. Om tidningen också är av visst privat värde är förmånen emellertid svår att skilja ut. Som ett annat exempel där värdet av en förmån är svår att särskilja från varans eller tjänstens nytta i anställningen kan nämnas användandet av en persondator för privat bruk när datorn har betalats av arbetsgivaren. Däremot kan t.ex. privata telefonsamtal från ett telefonabonnemang som arbetsgivaren står för särskiljas från tjänstesamtalen genom t.ex. en specificerad telefonräkning. I sistnämnda fall skall alltså beskattning ske på vanligt sätt för förmånen av privatsamtal.”

text: I

text: RÅ 2002 ref. 109

text: fann Högsta förvaltningsdomstolen att betalkort som ett bolag kostnadsfritt tillhandahöll sin personal var skattefria enligt reglerna i

text: 11 kap. 8 §

text: IL. Korten fick utan inskränkningar användas privat. Ansvarig för inköpen på kortet var den anställde som hade att särskilt redovisa de inköp han yrkade ersättning för. Syftet med systemet var att underlätta företagets redovisning av personalens utgifter i samband med tjänsteresor. Angående valet av företagskort skrev Högsta förvaltningsdomstolen: "Det förhållandet att bolaget valt de betalkortsalternativ som bolaget anser tillgodose det egna intresset av en kostnadseffektiv och smidig reseräkningsadministration försvagar på intet sätt anknytningen mellan tjänsten och de anställdas arbetsuppgifter". Den privata förmånen av kortet kunde inte utan svårighet särskiljas från nyttan i anställningen.

text: Högsta förvaltningsdomstolen har vidare i

text: RÅ 2004 ref. 101

text: funnit att förmån av fria tidningar som tillhandahållits i bostaden varit skattefria som arbetsredskap enligt nämnda lagrum för en chefredaktör - liksom för andra personer med journalistiska arbetsuppgifter – då det varit av väsentlig betydelse för dennes arbete att redan i bostaden ta del av innehållet i morgonens tidningar inför kommande arbetsdag. Den privata förmån detta medförde kunde inte utan svårighet särskiljas från nyttan i anställningen och ansågs vara av begränsat värde för honom.

text: Skatterättsnämnden har, i ett ej överklagat förhandsbesked den 30 juni 2003, bedömt installation och löpande abonnemang av bredbandsuppkoppling i bostaden för vissa anställda som en skattefri förmån enligt nämnda lagrum. De personer det gällde hade behov av att under kvällstid stå i förbindelse med moderbolaget i USA. Förmånen att även kunna använda bredbandsuppkopplingen privat bedömdes inte utan svårighet kunde särskiljas från nyttan i anställningen.

text: 4 Bedömning

text: Med elektronisk utrustning avses i detta dokument mobiltelefon, dator, läsplatta och router. Med abonnemang mot fast avgift avses tjänster som tillhandahålls via den elektroniska utrustningen mot fast avgift utan möjlighet att särskilja de olika funktionerna i abonnemanget eller användandet. Med ordinarie arbetsplats avses de platser där den anställde normalt utför sina arbetsuppgifter.

text: Många arbetsplatser är idag utrustade med elektronisk utrustning och tillhörande abonnemang mot fast avgift som de anställda även kan använda för privat bruk. Förmånsbeskattning av elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift ska inte ske om tre rekvisit är uppfyllda. Det första rekvisitet är att det i varje enskilt fall bedöms att det är av väsentlig betydelse för att den anställde ska kunna utföra sina arbetsuppgifter att ha tillgång till den elektroniska utrustningen eller abonnemang mot fast avgift. Det andra rekvisitet som ska vara uppfyllt är att värdet av förmånen ska vara av begränsat värde för den anställde. Det tredje rekvisitet är att förmånen att kunna ringa privata samtal i dessa fall är svår att särskilja från nyttan i anställningen.

text: I de fall en arbetsgivare tillhandahåller en anställd fler än en elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift så ska det för varje del (mobiltelefon, dator, läsplatta, router) göras en separat bedömning av huruvida utrustningen och abonnemanget är av väsentlig betydelse för arbetets utförande.

text: 4.1 Skattefri användning av elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift som tillhandahålls på ordinarie arbetsplats

text: Anställda beskattas i normalfallet inte för förmånen att kunna använda arbetsgivarens elektroniska utrustning när den finns i arbetsgivarens lokaler. Den elektroniska utrustningen får då antas vara av väsentlig betydelse för den anställde och förmånen att använda utrustning eller abonnemang i dessa fall är svår att särskilja från nyttan. Med beaktande av Högsta förvaltningsdomstolens bedömning i

text: RÅ 2004 ref. 101

text: anser Skatteverket även att en sådan förmån är av begränsat värde för den anställde. Att på arbetstid använda arbetsgivarens elektroniska utrustning eller abonnemang mot fast avgift för att utföra privata ärenden förmånsbeskattas därför inte.

text: I de fall en anställd kan använda elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift på ordinarie arbetsplats som inte är i arbetsgivarens lokaler ska en separat bedömning göras för varje ordinarie arbetsplats och varje teknisk utrustning med tillhörande abonnemang mot fast avgift för sig.

text: 4.2 Skattefri användning av elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift som tillhandahålls utanför ordinarie arbetsplats

text: När arbetsgivarens elektroniska utrustning med abonnemang mot fast avgift finns utanför ordinarie arbetsplats ska en anställd i regel förmånsbeskattas för möjligheten att använda arbetsgivarens utrustning och abonnemang för privat bruk.

text: Om det är av väsentlig betydelse för arbetsuppgifternas utförande att en anställd har tillgång till både den elektroniska utrustningen och abonnemanget mot fast avgift utanför ordinarie arbetsplats ska en anställd dock inte beskattas för förmånen att använda utrustningen privat. Skatteverket gör den bedömningen att när en anställd i dessa fall använder elektronisk utrustning och abonnemang mot fast avgift är det svårt att särskilja det privata användandet från nyttan i anställningen. Det privata användandet medför inte heller någon fördyring av kostnaden för arbetsgivaren. Enligt förarbetena är det vidare en förutsättning för att en anställd inte ska förmånsbeskattas att arbetsgivaren står för kostnaderna för utrustningen och abonnemanget. Där klargörs att denna omständighet tillmäts stor betydelse vid bedömningen av om varan eller tjänsten är av väsentlig betydelse för den anställde. Det privata användandet framstår därmed som en närmast ofrånkomlig biförmån. Med beaktande av Högsta förvaltningsdomstolens bedömning i

text: RÅ 2004 ref. 101

text: anser Skatteverket att förmånen är av begränsat värde för den anställde. Inte heller möjligheten att använda utrustningen eller abonnemanget för privat bruk utanför ordinarie arbetsplats är således skattepliktig.

text: Skatteverkets bedömning gäller även om arbetsgivarens anskaffningskostnad för den elektroniska utrustningen uppgår till stora belopp. Den skattemässiga bedömningen påverkas inte heller av vilken standard som den tekniska utrustningen har så länge utrustningen med denna standard är av väsentlig betydelse för att den anställde ska kunna utföra sina arbetsuppgifter.

text: 4.3 Förmånsbeskattning av elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift som tillhandahålls utanför ordinarie arbetsplats

text: Om arbetsgivaren tillhandahåller elektronisk utrustning med abonnemang mot fast avgift utanför ordinarie arbetsplats utan att utrustningen eller abonnemanget är av väsentlig betydelse för att den anställde ska kunna utföra sina arbetsuppgifter uppkommer det en skattepliktig förmån. Detta gäller oavsett om den anställde använder utrustningen eller tjänsterna som ingår i abonnemanget. Detta innebär att även möjligheten att använda utrustningen i dessa fall är skattepliktig. Det är marknadsvärdet som ska beskattas, det vill säga den kostnad som den anställde hade haft om han eller hon själv hade anskaffat motsvarande utrustning eller abonnemang.

text: För att en anställd inte ska förmånsbeskattas i dessa fall ska det av avtal eller annan dokumentation mellan arbetsgivare och anställd framgå att den elektroniska utrustningen inte får användas för privat bruk. Någon förmånsbeskattning av möjligheten att använda utrustningen ska då inte heller ske.

text: Arbetsgivare som tillåter sina anställda att för privat bruk använda elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift utanför ordinarie arbetsplats är skyldiga att redovisa en sådan skattepliktig förmån i arbetsgivardeklarationen och i den anställdes kontrolluppgift.

text: 4.4 Förmånsbeskattning av privat användande av tjänster som inte ingår i abonnemang mot fast avgift

text: Tjänster via den elektroniska utrustningen, som faktureras utöver de tjänster som ingår i abonnemanget mot fast avgift, omfattas inte av skattefriheten. Ingår exempelvis inte sms, mms eller utlandssamtal i den fasta avgiften omfattas inte det privata användandet av dessa tjänster av skattefriheten. Skattefriheten gäller inte heller om abonnemanget inte har fast avgift eftersom det privata användandet då kan särskiljas från nyttan i anställningen.

text: 4.5 Exempel på olika situationer där frågan om förmån kan aktualiseras

text: Exempel 1 Tillgång till elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift behövs utanför arbetsplatsen

text: Arbetsgivaren tillhandahåller Lisa, som arbetar som projektledare, en mobiltelefon med abonnemang mot fast avgift för att hon ska kunna komma i kontakt med sina kollegor under ordinarie arbetstid och för att hon ska vara nåbar när hon inte är på sin ordinarie arbetsplats. Lisa arbetar på kontoret men utför också en hel del arbete i hemmet och på de olika platser som hon besöker som ett led i sitt arbete som projektledare. Arbetsgivaren tillåter att Lisa använder mobiltelefonen för privat bruk även när hon inte är på sin ordinarie arbetsplats, vilket Lisa också gör. Eftersom mobiltelefonen med tillhörande abonnemang mot fast avgift är av väsentlig betydelse för att Lisa ska kunna utföra sina arbetsuppgifter även utanför den ordinarie arbetsplatsen ska inte Lisa beskattas för den eventuella förmån som kan uppkomma när hon använder mobiltelefonen privat.

text: Lisa har även tillgång till en läsplatta från arbetsgivaren för att kunna utföra sina arbets-uppgifter men den är endast av väsentlig betydelse för hennes arbete när hon är på sin ordinarie arbetsplats. Om Lisa använder läsplattan utanför ordinarie arbetsplats ska hon förmånsbeskattas. Värdet av förmånen är vad det skulle ha kostat henne att inneha motsvarande läsplatta och abonnemang privat. Förmånsvärdet ska beräknas löpande varje månad.

text: Exempel 2 Den anställda får möjlighet att använda elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift för privat bruk trots att det inte är nödvändigt för tjänstens utförande

text: Arbetsgivaren tillhandahåller Adam, som arbetar som lagerarbetare, en mobiltelefon med abonnemang mot fast avgift för att han ska kunna komma i kontakt med sina kollegor när han arbetar. Arbetsgivaren tillåter att Adam använder mobiltelefonen för privat bruk när han inte är på arbetet, vilket Adam också gör. Förvisso har Adam behov av mobiltelefonen när han är på sin arbetsplats men när han lämnar arbetsplatsen är telefonen inte nödvändig för att han ska kunna fullgöra sina arbetsuppgifter. Eftersom mobiltelefonen och abonnemanget inte är av väsentlig betydelse när Adam befinner sig utanför ordinarie arbetsplats ska Adam beskattas för förmånen att privat använda en mobiltelefon och abonnemang mot fast avgift som arbetsgivaren betalar. Värdet på förmånen är vad det skulle ha kostat honom att inneha motsvarande mobil och abonnemang. Förmånsvärdet ska beräknas löpande varje månad.

text: Exempel 3 Den anställde avstår från möjligheten att använda elektronisk utrustning eller abonnemang mot fast avgift för privat bruk

text: Arbetsgivaren tillhandahåller Lena, som arbetar som lagerarbetare tillsammans med Adam, en mobiltelefon med abonnemang mot fast avgift för att hon ska kunna komma i kontakt med sina kollegor när hon arbetar. Till skillnad från Adam vill Lena inte använda arbetsgivarens mobiltelefon på sin fritid och meddelar arbetsgivaren detta. Tillsammans kommer arbetsgivaren och Lena skriftligt överens om att Lena inte ska använda mobiltelefonen privat utanför den ordinarie arbetsplatsen. Eftersom Lena inte har tillåtelse att använda den elektroniska utrusningen för privat bruk utanför den ordinarie arbetsplatsen uppkommer inte någon skattepliktig förmån.

text: Exempel 4 Den anställda får möjlighet att för privat bruk använda abonnemang som innehåller fler funktioner än vad som krävs för att utföra arbetet

text: Arbetsgivaren tillhandahåller Per, som arbetar som löneassistent, en mobiltelefon med abonnemang mot fast avgift. Abonnemanget ger Per tillgång till telefoni och surf. Båda tjänsterna är nödvändiga för att han ska kunna sköta sitt arbete som löneadministratör. Per utför allt sitt arbete på kontoret. Arbetsgivaren kräver att Per ska vara tillgänglig på telefon efter kontorstid och Per får därför ta med sig sin mobiltelefon hem. Arbetsgivaren tillåter att Per får använda mobiltelefonen för privat bruk även när han inte är på sin ordinarie arbetsplats (kontoret), vilket Per också gör. Mobiltelefonen med tillhörande abonnemang mot fast avgift är nödvändig för att Per ska kunna utföra sina arbetsuppgifter utanför den ordinarie arbetsplatsen. Förmånen att få använda mobiltelefonen privat är av begränsat värde och det är svårt att särskilja det privata användandet från användandet i tjänsten. Abonnemang mot fast avgift ska i detta sammanhang betraktas som en tjänst oavsett om abonnemanget innehåller flera olika funktioner såsom mobil telefoni, sms, mms och surf eller datatrafik. Per ska därför inte beskattas för den eventuella förmån som kan uppkomma när han använder någon av abonnemangets funktioner privat.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 233804-19/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Upphävande av ställningstagandet ”Svar till Sveriges Hotell och Restaurangföretagare på frågor om den sänkta momsen på restaurang- och cateringtjänster”

org: skv

text: Ställningstagandet om svar till Sveriges Hotell och Restaurangföretagare på frågor om den sänkta momsen på restaurang- och cateringtjänster daterat den 15 december 2011, dnr

text: 131 868883-11/111

text: , ska inte längre tillämpas.

type: stycke

text: De frågor som tas upp i ställningstagandet ska numera behandlas enligt Skatteverkets ställningstagande ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt” från den 18 maj 2015, dnr

text: 131 283125-15/111

text: , samt ställningstagandet ”Konferensarrangemang, mervärdesskatt” från den 29 november 2016, dnr

text: 131 286740-16/111

text: . Ställningstagandet om svar till Sveriges Hotell och Restaurangföretagare på frågor om den sänkta momsen på restaurang- och cateringtjänster ska därför inte längre tillämpas.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 237776-18/111

title: Bilförmån – nya miljöbilar våren 2018

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: För miljöbilar, dvs. bilar som kan drivas med el eller vissa miljöbränslen, finns särskilda regler om nedsättning av förmånsvärdet. För de miljöbilar som tillkommit under våren 2018 anges i detta ställningstagande hur nedsättningen ska göras, dvs. vilka bilmodeller som bör anses som närmast jämförbara bil vid beräkning av förmånsvärde.

text: 2 Frågeställning

text: För miljöbilar görs förmånsberäkningen med utgångspunkt i motsvarande förmånsvärde, alternativt nybilspris, för närmast jämförbara konventionella bilmodell. I många fall finns inte någon given sådan ”jämförbar bil” och för att få en enhetlig beskattning fastställer Skatteverket dessa i allmänna råd, för bilar med tillverkningsår 2018 se SKV A 2017:23 avsnitt 2.3. Det har nu uppkommit behov av en komplettering av de allmänna råden för nytillkomna miljöbilar på marknaden under första halvåret 2018.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Om en bil är utrustad med teknik för drift helt eller delvis med elektricitet eller med andra mer miljöanpassade drivmedel än bensin och dieselolja och bilens nybilspris därför är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil utan sådan teknik, ska förmånsvärdet sättas ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen, se

text: 61 kap. 8 a § inkomst-skattelagen (1999:1229)

text: Förmånsvärdet ska sedan tas upp till 60 % av förmånsvärdet för den jämförbara bilen om bilen är utrustad med teknik för drift med elektricitet som tillförs genom laddning från yttre energikälla eller med annan gas än gasol. Nedsättning får dock göras med högst 10 000 kr för helt år.

text: Från och med den 1 juli 2018 gäller med anledning av bonus–malus-systemet en annan beräkningsmodell för förmånsvärdet för bilar som tas i trafik från och med detta datum. Dels ska bilens fordonsskatt generellt ingå som en delpost i förmånsvärdet och för miljöbilar gäller även att det är nybilspriset – och inte förmånsvärdet – som sätts ned till en nivå som motsvarar nybilspriset för den jämförbara bilen. Härigenom kommer den jämförbara bilens fordonsskatt inte att påverka miljöbilens förmånsvärde. Vidare sätts miljöbilens förmånsvärde ned med 40 %, dock högst 10 000 kr. Ändringarna framgår av SFS 2017:1212.

text: Bil som är utrustad med miljöteknik enligt ovan men vars nybilspris inte överstiger nybilspriset för närmast jämförbara bil ger ingen nedsättning av förmånsvärdet.

text: 4 Bedömning

text: Grunderna för hur jämförbar bil fastställs framgår av Skatteverkets Meddelande, SKV M 2017:16 avsnitt 3.3.3, samt av Skatteverkets ställningstagande Bilförmån – rättade förmånsvärden för miljöbilar med tillverkningsår 2016, avsnitt 3 (2016-04-04 dnr

text: 131 104326-16/111

text: Nedan anges nytillkomna miljöbilar med tillverkningsår 2018 och de bilmodeller som vid nedsättning bör anses som närmast jämförbara med dessa samt rättelser av det allmänna rådet.

text: I de fall någon lämplig jämförbar bilmodell inte kunnat fastställas utgörs den jämförbara bilen av miljöbilen i fråga, vilket anges med ”samma bilmodell”, i kombination med ett beloppsmässigt avdrag från nybilspriset.

text: Rutinen för bilförmånsberäkning på skatteverket.se uppdateras med de nya uppgifterna.

text: 4.1 Elbilar, laddhybridbilar och gasdrivna bilar

text: Miljöbilar Jämförbara bilar

cells: 18BM228 BMW i3 (94Ah) BEV 18BM007 BMW 118I, med avdrag 40 000 kr = 199 000 kr 18BM229 BMW i3 (94Ah) REX 18BM007 BMW 118I, med avdrag 40 000 kr = 199 000 kr 18BM230 BMW i3s (94Ah) BEV 18BM007 BMW 118I, med avdrag 40 000 kr = 199 000 kr 18BM231 BMW i3s (94Ah) REX 18BM007 BMW 118I, med avdrag 40 000 kr = 199 000 kr 18BM340 BMW 330e Sedan Innovation Edition 18MB328 BMW 320i Sedan Innovation Edition 18BM372 BMW 530e Performance Sedan Connected 18MB162 BMW520i Sedan Connected 18BM382 BMW i8 Coupé 18BM382 Samma bilmodell, med avdrag 350 000 kr = 1 126 500 kr 18BM383 BMW i8 Roadster 18BM383 Samma bilmodell, med avdrag 350 000 kr = 1 281 500 kr 18FI517 Fiat Dobló Skåp Nordic 1.4T CNG 120 hk E6 18FI513 Fiat Dobló Skåp 1.4 T-Jet 120 hk E6, med tillägg 10 100 kr = 210 600 kr 18FI563 Fiat Dobló Skåp Fleet Edition 1.4T CNG 120 hk E6 18FI513 Fiat Dobló Skåp 1.4 T-Jet 120 hk E6, med avdrag 9 000 kr = 191 500 kr 18FI565 Fiat Ducato Chassi Enkelhytt 3.0 CNG 136 hk E6 18FI525 Fiat Ducato Chassi Enkelhytt 2.3 MultiJet 130 hk E6 18FI566 Fiat Ducato Skåp 3.0 CNG 136 hk E6 18FI543 Fiat Ducato Skåp 2.3 MultiJet 130 hk E6 18FI567 Fiat Ducato Skåp Maxi 3.0 CNG 136 hk E6 18FI543 Fiat Ducato Skåp 2.3 MultiJet 130 hk E6 18JA217 Jaguar I-Pace First Edition 18JA029 Jaguar E-Pace P250 AWD AT First Edition 18JA218 Jaguar I-Pace HSE 18JA030 Jaguar E-Pace P250 AWD AT HSE 18JA219 Jaguar I-Pace S 18JA028 Jaguar E-Pace P250 AWD AT, med tillägg 22 700 kr = 439 600 kr 18JA220 Jaguar I-Pace SE 18JA033 Jaguar E-Pace P250 AWD AT S, med tillägg 28 300 kr = 501 200 kr 18MB237 Mercedes Benz E350 e Sedan SE Edition 18MB206 Mercedes Benz E200 Sedan SE Edition, med tillägg 78 800 kr = 463 700 kr 18MN090 Mini Countryman Cooper S E ALL4 Essential Edition 18MN086 Mini Countryman Cooper Essential Edition, med tillägg 8 500 kr = 257 500 kr 18MN091 Mini Countryman Cooper S E ALL4 Experience Edition 18MN087 Mini Countryman Cooper Experience Edition 18MN092 Mini Countryman Cooper S E ALL4 Maximise Edition 18MN086 Mini Countryman Cooper Essential Edition, med tillägg 58 200 kr = 307 200 kr 18NI504 Nissan e-NV200 Skåp Premium 18NI514 Nissan NV200 Skåp 1.5dCi 110 Working Star, med tillägg 6 000 kr = 180 800 kr 18PE589 Peugeot Partner Electric PRO 18PE596 Peugeot Partner PRO Blue HDi 75 18PE591 Peugeot Partner Electric PRO+ Touchscreen 18PE596 Peugeot Partner PRO Blue HDi 75 18PE590 Peugeot Partner Electric PRO+ 18PE596 Peugeot Partner PRO Blue HDi 75 18PR041 Porsche Panamera 4 E-Hybrid Sport Turismo 18PR043 Porsche Panamera 4 Sport Turismo, med tillägg 41 700 kr = 936 700 kr 18PR042 Porsche Panamera 4 E-Hybrid 18PR040 Porsche Panamera 4, med tillägg 41 700 kr = 906 700 kr 18PR047 Porsche Panamera Turbo S E-Hybrid Sport Turismo 18PR049 Porsche Panamera Turbo Sport Turismo, med tillägg 198 300 kr = 1 778 300 kr 18PR048 Porsche Panamera Turbo S E-Hybrid 18PR046 Porsche Panamera Turbo, med tillägg 198 300 kr = 1 748 300 kr 18PR050 Porsche Cayenne E-Hybrid 18PR030 Porsche Cayenne, med tillägg 27 500 kr = 772 500 kr 18SE056 Seat Ibiza 1.0 TGI 95 FR 18SE029 Seat Ibiza 1.0 TSI 95 hk 18VW047 Volkswagen e-up! 18VW177 Volkswagen up! High up! 1.0 TSI 75 hk 18VO363 Volvo S90 T8 Twin Engine Momentum Advanced Edition 18VO356 Volvo S90 T5 Momentum Advanced Edition, med tillägg 26 000 kr = 408 800 kr 18VO364 Volvo S90 T8 Twin Engine Momentum Edition 18VO357 Volvo S90 T5 Momentum Edition, med tillägg 26 000 kr = 387 800 kr 18VO365 Volvo S90 T8 Twin Engine Momentum Pro Edition 18VO358 Volvo S90 T5 Momentum Pro Edition, med tillägg 26 000 kr = 419 800 kr 18VO366 Volvo S90 T8 Twin Engine Momentum 18VO045 Volvo S90 T5 Momentum, med tillägg 26 000 kr = 390 900 kr 18VO432 Volvo V90 T8 Twin Engine Momentum Advanced Edition 18VO426 Volvo V90 T5 Momentum Advanced Edition, med tillägg 26 000 kr = 418 800 kr 18VO433 Volvo V90 T8 Twin Engine Momentum Edition 18VO427 Volvo V90 T5 Momentum Edition, med tillägg 26 000 kr = 397 800 kr 18VO434 Volvo V90 T8 Twin Engine Momentum Pro Edition 18VO428 Volvo V90 T5 Momentum Pro Edition, med tillägg 26 000 kr = 429 800 kr 18VO514 Volvo XC60 T8 Twin Engine Momentum Advanced Edition 18VO507 Volvo XC60 T5 Momentum Advanced Edition, med tillägg 36 000 kr = 444 800 kr 18VO515 Volvo XC60 T8 Twin Engine Momentum Edition 18VO508 Volvo XC60 T5 Momentum Edition, med tillägg 36 000 kr = 423 800 kr 18VO516 Volvo XC60 T8 Twin Engine Momentum Pro Edition 18VO509 Volvo XC60 T5 Momentum Pro Edition, med tillägg 36 000 kr = 455 800 kr 18VO529 Volvo XC90 T8 Twin Engine Momentum 7-säten 18VO331 Volvo XC90 T6 AWD Momentum 7säten 18VO530 Volvo XC90 T8 Twin Engine Momentum Advanced Edition 7-säten 18VO526 Volvo XC90 T6 AWD Momentum Advanced Edition 7-säten 18VO531 Volvo XC90 T8 Twin Engine Momentum Pro Edition 7-säten 18VO528 Volvo XC90 T6 AWD Momentum Pro Edition 7-säten

type: rad

cells: Mini Countryman Cooper Experience Edition

cells: Peugeot Partner Electric PRO+ Touchscreen

cells: Porsche Panamera 4 E-Hybrid Sport Turismo

cells: Volvo S90 T8 Twin Engine Momentum Edition

cells: Volvo V90 T8 Twin Engine Momentum Edition

type: tabell

text: 4.2 Elhybridbilar, alkoholdrivna bilar och övriga miljöbilar

text: Miljöbil Jämförbar bil

cells: 18FO078 Ford Mondeo Business Hybrid 4D 2.0 HEV 187 hk 18FO075 Ford Mondeo Business 1.5T 160 hk 18LE013 Lexus RX 450hL 18LE013 Samma bilmodell, med avdrag 130 000 kr = 577 700 kr 18MB448 Mercedes-AMG E 53 4MATIC+ Sedan 18MB318 Mercedes-AMG E 43 4MATIC Sedan


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 238833-19/111

title: Omfattas franska egenavgifter för social trygghet avseende inkomståret 2016 och senare av skatteavtalet med Frankrike?

text: 1 Sammanfattning

text: Egenavgifter för social trygghet som betalas i Frankrike, s.k. prélèvements sociaux eller contribution sociales i form av:

text: Contribution Sociale Généralisée (CSG)

text: Prélèvement Social (PS)

text: Contribution Additionelle (CA & Casa)

text: Prélèvement de Solidarité (PdS)

text: anses inte som inkomstskatter och omfattas därför inte av skatteavtalet mellan Sverige och Frankrike. Det förhållandet att avgifterna fr.o.m. den 1 januari 2016 är destinerade till fonder som betalar ut socialförsäkringsförmåner även till personer som inte betalat avgifter till fonderna ändrar inte denna bedömning. Avgifterna kan därmed inte avräknas mot svensk skatt.

text: Avgifterna kan heller inte tas med vid kapitalvinstberäkningen av de avyttrade tillgångarna.

text: Fr.o.m. inkomståret 2019 är dock Prélèvement de Solidarité en skatt på kapitalinkomster som debiteras obegränsat och begränsat skattskyldiga EU-medborgare bosatta i ett EU-land och som tillhör ett annat medlemslands socialförsäkringssystem än det franska. Den omfattas därför sedan 1 januari 2019 av skatteavtalet mellan Sverige och Frankrike.

text: Skatteverket har i ett tidigare ställningstagande, dnr

text: 131 367519-14/111

text: , tagit ställning till att de franska avgifter som utgått t.o.m. inkomståret 2015 inte omfattas av skatteavtalet och heller inte kan tas med vid kapitalvinstberäkningen av de avyttrade tillgångarna.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har ställts om de egenavgifter för social trygghet som tas ut i Frankrike kan anses som en sådan skatt som omfattas av skatteavtalet mellan Sverige och Frankrike. Om det inte är fråga om skatter och avräkning mot svensk skatt därför inte kan ske har fråga ställts om egenavgifterna, när de debiteras på inkomst av kapital, kan medräknas vid kapitalvinst-beräkningen av de avyttrade tillgångarna.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I Frankrike påförs egenavgifter för social trygghet, s.k. prélèvements sociaux eller contribution sociales, i form av fem olika avgifter: Contribution Sociale Généralisée (CSG), Contribution au Remboursement de la Dette Sociale (CRDS), Prélèvement Social (PS), Contribution Additionelle (CA & Casa) och Prélèvement de Solidarité (PdS). För inkomståret 2018 tas de två förstnämnda ut på alla typer av inkomster, CSG med olika skattesatser beroende på inkomst (löneinkomst 9,2 %, pensionsinkomst 8,3 % / 3,8 % och kapitalinkomst 9,9 %) och CRDS med 0,5 %. De tre sistnämnda debiteras i huvudsak endast på kapitalinkomster med 4,5 %, 0,3 % respektive 2,0 %. Egenavgifterna tas ut i samband med inkomsttaxeringen och redovisas särskilt från inkomstskatt på det franska skattebeskedet.

text: EU-domstolen har i domar den 15 februari 2000 i

text: mål C-34/98

text: och

text: funnit att CRDS och CSG är sådana avgifter som omfattas av förordning 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när arbetstagare, egenföretagare eller deras familjer flyttar inom gemenskapen. Samma bedömning har gjorts när avgifterna tas ut på kapitalinkomster (dom den 26 februari 2015 i mål nr

text: ). Förordning 1408/71 ersattes 2004 av EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING

text: (EG) nr 883/2004

text: av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen.

text: Fr.o.m. den 1 januari 2016 är avgifterna destinerade till fonder som betalar ut socialförsäkringsförmåner även till personer som inte betalat avgifter till fonderna. De aktuella fonderna är Fonds de Solidarité Vieillesse (FSV, solidarity pension fund), the Caisse d’ Amortissement de la Dette Sociale (CADES, social security debt repayment fund) och/eller Caisse Nationale de Solidarité pour l’ Autonomie (CNSA, national solidarity fund for autonomy).

text: Fr.o.m. den 1 januari 2019 är Prélèvement de Solidarité en skatt (7,5 %) som tillfaller statsbudgeten utan koppling till det franska allmänna systemet för social trygghet. Skatten utgår specifikt på kapitalinkomster från Frankrike och betalas av såväl obegränsat som begränsat skattskyldiga EU-medborgare. Dessa ska dessutom vara bosatta i ett medlemsland och tillhöra ett annat medlemslands allmänna system för social trygghet än det franska. Enligt övergångsbestämmelserna utgår skatten redan från den 1 januari 2018 för kapitalinkomster avseende bl.a. franska aktier och fast egendom i Frankrike. Inga franska socialavgifter debiteras längre dessa skattskyldiga. Observera att Prélèvement de Solidarité fortsatt utgår som en socialförsäkringsavgift (2 %) på kapitalinkomster för de som inte omfattas av skatten på 7,5 %.

text: Vilka skatter som omfattas av skatteavtalet mellan Sverige och Frankrike framgår av artikel 2 i avtalet som är intaget som en bilaga till lagen (

text: ) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Frankrike.

text: I

text: 44 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, anges hur kapitalvinster och kapitalförluster beräknas. Av 13 § framgår att kapitalvinsten ska beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången minskad med utgifterna för avyttringen och omkostnadsbeloppet. I omkostnadsbeloppet ingår bl.a. anskaffningsutgifter (14 §).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Skatteavtalet

text: Inkomståren 2016-2018

text: Vilka skatter som omfattas av skatteavtalet med Frankrike regleras i

text: artikel 2

text: . De fem nu aktuella avgifterna hade inte införts när avtalet undertecknades. Avgifterna omfattas därför av avtalet endast om de utgör sådana nya skatter som avses i punkt 4, dvs. att de är av samma eller i huvudsak likartat slag som de för närvarande utgående skatter som anges i punkt 3, vilket i så fall skulle vara den franska inkomstskatten.

text: EU-domstolen har i nämnda domar funnit att CRDS och CSG har ett sådant direkt och tillräckligt samband med det franska allmänna systemet för social trygghet att avgifterna inte är skatter utan sociala avgifter. Skatteverket anser inte att det finns skäl att klassificera CRDS och CSG på annat sätt vid tillämpningen av skatteavtalet med Frankrike. Att avgifterna fr.o.m. den 1 januari 2016 är destinerade till fonder som betalar ut socialförsäkringsförmåner även till personer som inte betalat avgifter till fonderna ändrar inte denna bedömning. Som framgår av punkt 31 i

text: mål C-623/13

text: är den avgörande faktorn att det är fråga om avgifter till en försäkring, obligatorisk eller frivillig, mot en eller flera risker enligt ett allmänt eller särskilt system för social trygghet som nämns i artikel 1 a i förordning 1408/71. Motsvarande bestämmelse i förordning 883/2004 som ersatt den förstnämnda förordningen återfinns i

text: artikel 3

text: . I vilken utsträckning förmånstagarna bidragit till systemets finansiering saknar betydelse i sammanhanget.

text: Prélèvement Social, Contribution Additionelle och Prélèvement de Solidarité är i huvudsak utformade på samma sätt som CSG och CRDS samt redovisas i likhet med dem särskilt från inkomstskatt på franskt skattebesked. Även dessa avgifter är därför enligt Skatteverkets uppfattning att betrakta som socialavgifter och omfattas därför inte av skatteavtalet.

text: Inkomståret 2019

text: Fr.o.m. inkomståret 2019 är Prélèvement de Solidarité en skatt (7,5 %) på kapitalinkomster från Frankrike. Som sådan saknar den koppling till det franska allmänna systemet för social trygghet och får anses omfattas av skatteavtalet mellan Sverige och Frankrike. Detta då det är fråga om en sådan ny skatt som avses i punkt 4, dvs. att den är av samma eller i huvudsak likartat slag som de för närvarande utgående skatter som anges i punkt 3, vilket är den franska inkomstskatten. Avräkning kan därför ske mot svensk skatt.

text: För övriga egenavgifter för social trygghet som utgår för inkomståret 2019 görs samma bedömning som för tidigare år, dvs. de anses som socialavgifter och inte som skatter i skatteavtalets mening.

text: 4.2 Kapitalvinstberäkningen

text: Egenavgifterna är kopplade till själva vinsten på avyttringen. Avdrag kan därför inte medges som för utgift för avyttringen (44 kap. 13 IL) eller som en del av anskaffningsutgiften (44 kap. 14 IL).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 241942-18/111

title: Mervärdesskatt vid import som tagits ut av Tullverket då Skatteverket är rätt beskattningsmyndighet; avdragsrätt

text: Nytt: 2023-06-02

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: När Tullverket är beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import ska Tullverket debitera mervärdesskatt. Det kan förekomma att det först efter att beslut om mervärdesskatt har fattats framkommer uppgifter som visar att Skatteverket är rätt beskattningsmyndighet för importen.

text: När Skatteverket är beskattningsmyndighet för mervärdesskatt vid import ska utgående skatt på de importerade varorna redovisas i den skattskyldigas mervärdesskattedeklaration. Avdragsrätt kan då endast finnas för ingående skatt som motsvaras av den utgående skatt som redovisas i skattedeklarationen. För mervärdesskattebelopp som påförts av Tullverket i en sådan situation finns därför inte någon rätt till avdrag eller återbetalning från Skatteverket.

text: När det efter Tullverkets beslut om mervärdesskatt framkommer uppgifter som visar att Skatteverket är beskattningsmyndighet kan Tullverket under vissa förutsättningar återbetala det belopp avseende mervärdesskatt som betalats till Tullverket. För information om möjligheter till sådan återbetalning hänvisas till Tullverket.

text: 2 Frågeställning

text: I samband med importtillfället, d.v.s. tidpunkten för Tullverkets beslut om tull och skatt vid import, bedömer Tullverket i enlighet med

text: 2 kap. 2 § tullagen (2016:253)

text: , TL, om det är Tullverket eller Skatteverket som är beskattningsmyndighet för mervärdesskatt för importerade varor. Bedömningen görs med utgångspunkt i de uppgifter som Tullverket har tillgång till vid denna tidpunkt.

text: Det kan förekomma att det i efterhand visar sig att de uppgifter som lämnades vid importtillfället och som låg till grund för Tullverkets bedömning inte var kompletta. Senare framkomna uppgifter kan då visa att Skatteverket är rätt beskattningsmyndighet för importen i stället för Tullverket.

text: Denna situation kan uppkomma om en utländsk juridisk person är registrerad till mervärdesskatt i Sverige men inte har kompletterat EORI-databasen med det svenska registreringsnumret.

text: Ställningstagandet har tagits fram i samråd med Tullverket. Syftet med ställningstagandet är att klargöra att Skatteverket inte kan medge avdrag eller återbetalning för sådana mervärdesskattebelopp för import som påförts av Tullverket, i ett fall då Skatteverket är rätt beskattningsmyndighet för importen, men att återbetalning under vissa förutsättningar kan fås från Tullverket.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Mervärdesskatt ska betalas till staten vid sådan import av varor till landet som är skattepliktig (

text: 1 kap. 1 § första stycket 3 mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML).

text: Mervärdesskatt vid import ska fastställas och betalas enligt det förfarande som gäller för tull, om inte något annat föreskrivits (2 kap. 1 § TL).

text: Skatteförfarandelagen

text: gäller för skatt, dock inte skatt som tas ut enligt

text: tullagen

text: 2 kap. 1 § första stycket 4 skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL).

text: Mervärdesskatt vid import ska inte tas ut enligt

text: tullagen

text: utan i enlighet med

text: skatteförfarandelagen

text: , om deklaranten eller, om deklaranten är ett ombud, den för vars räkning ombudet handlar är en juridisk person som är registrerad till mervärdesskatt i Sverige vid tidpunkten för beslutet om fastställande av tull (

text: 2 kap. 2 §

text: TL).

text: Skyldig att betala mervärdesskatt för import av varor är den som är skyldig att betala tull eller om varan inte är belagd med tull, den som skulle ha varit skyldig att betala tull om varan hade varit tullbelagd. Om den som är eller skulle ha varit skyldig att betala tullen är ett ombud och Skatteverket är beskattningsmyndighet är den för vars räkning ombudet handlar skyldig att betala mervärdesskatt (1 kap. 2 § första stycket 6 a–c ML).

text: Ingående skatt utgörs av skatt enligt ML som hänför sig till import till landet (

text: 8 kap. 2 § fjärde stycket 2

text: ML).

text: Den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet får göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import i verksamheten (

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ML).

text: Sådan mervärdesskatt vid import som inte tas ut enligt

text: tullagen

text: ska redovisas som utgående skatt i en mervärdesskattedeklaration (

text: 26 kap. 21 §

text: SFL).

text: Den ingående skatten uppgår till samma belopp som den utgående skatten hos den som är skattskyldig för omsättningen eller importen (

text: 8 kap. 6 §

text: ML).

text: I vissa fall när en verksamhet inte medför skattskyldighet enligt ML finns det i stället en rätt till återbetalning (10 kap. 9–13 §§ ML). Det som i detta ställningstagande sägs om verksamhet som medför skattskyldighet och avdragsrätt avser även de fall då det finns en rätt till återbetalning enligt nämnda bestämmelser.

text: Återbetalning enligt 10 kap. 9, 11–13 och 15 §§ ML avser ingående mervärdesskatt i nystartade verksamheter, ingående skatt som är hänförlig till viss omsättning utomlands, samt viss omsättning som är undantagen från skatteplikt.

text: Vid en ansökan om återbetalning eller eftergift av tull ska även frågan om återbetalning eller eftergift av mervärdesskatt prövas. Vid återbetalning får, med vissa begränsningar, avdrag göras för sådan beslutad tull och annan skatt som ska betalas till Tullverket. Belopp som får dras av vid redovisning av mervärdesskatt enligt ML eller som medför rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9, 11–13 och 15 §§ ML betalas inte tillbaka. (2 kap. 19 § TL)

text: 4 Bedömning

text: När Skatteverket är beskattningsmyndighet för mervärdesskatt ska den som är skattskyldig för importen redovisa utgående skatt på importerade varor i en mervärdesskattedeklaration i enlighet med bestämmelserna i ML och SFL. Den vars verksamhet medför avdragsrätt får göra avdrag vid en import för sådana belopp som enligt ML utgör ingående skatt. Ingående skatt vid import av varor utgörs av motsvarande utgående skatt enligt ML, d.v.s. den mervärdesskatt för importen som redovisas i mervärdesskattedeklarationen.

text: I en situation då Tullverket har påfört ett mervärdesskattebelopp vid en import för vilken Skatteverket är rätt beskattningsmyndighet ska den som är skattskyldig för importen redovisa utgående skatt enligt ML i mervärdesskattedeklarationen, även om betalning också har skett till Tullverket. Avdragsrätt kan i denna situation endast finnas för belopp som utgör ingående skatt enligt 8 kap. 2 och 6 §§ ML, d.v.s. motsvarande den utgående skatt för import som redovisas i skattedeklaration och således inte för det belopp som betalats till Tullverket.

text: Inte heller bestämmelserna om återbetalning i ML innehåller någon möjlighet för Skatteverket att medge återbetalning av belopp som påförts av Tullverket i en situation då Skatteverket är rätt beskattningsmyndighet. Denna bedömning ändras inte av att det först efter att Tullverket har fattat beslut om tull och skatt framkommer uppgifter som visar att Skatteverket var rätt beskattningsmyndighet vid importtillfället.

text: Tullverket kan under vissa förutsättningar återbetala det belopp avseende mervärdesskatt som betalats till Tullverket för en import om det efter att Tullverket har fattat beslutet framkommer uppgifter som visar att Skatteverket var rätt beskattningsmyndighet vid importtillfället. För information om möjligheter till sådan återbetalning hänvisas till Tullverket.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 24382-19/111

title: Skattesats för ätfärdiga växter i kruka, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ätfärdiga kryddväxter och sallader i kruka är livsmedel som omfattas av den reducerade skattesatsen 12 procent.

text: Andra växter i kruka som till viss del kan ätas av människor och är ätfärdiga, t.ex. färdiga tomater på uppdrivna tomatplantor, är däremot inte livsmedel eftersom den ätfärdiga delen inte är skördad. Sådana växter i kruka omfattas därför av normalskattesatsen 25 procent.

text: Blommor i kruka omfattas av normalskattesatsen 25 procent även om de kan ätas av människor eftersom blommor i kruka för den genomsnittlige konsumenten är prydnadsföremål.

text: 2 Frågeställning

text: Högsta förvaltningsdomstolen har i dom angett att ätfärdiga kryddor i kruka ska omfattas av den reducerade skattesatsen 12 procent eftersom det är fråga om livsmedel.

text: Frågan är hur skattesatsen för andra ätbara växter i kruka ska bedömas. När är det fråga om livsmedel som ska omfattas av den reducerade skattesatsen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Den generella skattesatsen är 25 procent. Dock ska livsmedel omfattas av en reducerad skattesats om 12 procent. De livsmedel som omfattas är sådana som avses i

text: artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002

text: 7 kap. 1 § andra stycket 4 mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML).

text: Med livsmedel avses alla ämnen eller produkter, oberoende av om de är bearbetade, delvis bearbetade eller obearbetade, som är avsedda att eller rimligen kan förväntas förtäras av människor. Dock ska vissa produkter och ämnen undantas från livsmedel t.ex. växter före skörd (artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning [EG] nr 178/2002).

text: Kryddväxter som säljs uppdrivna till ätfärdigt stadium i kruka är livsmedel om merparten av växten är avsedd att eller rimligen kan förväntas att förtäras av människor. Detta gäller oavsett om växten säljs i en livsmedelsbutik eller i t.ex. en blomsterhandel. Det saknar också betydelse om växten kan planteras och växa vidare. Produkten är skördad om merparten av växten är avsedd att eller rimligen kan förväntas att förtäras eftersom växten då egentligen inte längre behöver mer näring från jorden. Krukan följer i sådant fall med som ett emballage som förlänger växtens hållbarhet något, jämfört med om man skulle ha skurit av växten från rotsystemet (Högsta förvaltningsdomstolens dom den 29 oktober 2018, mål nr

text: 4 Bedömning

text: Andra växter i kruka som till viss del kan ätas av människor och är ätfärdiga, t.ex. färdiga tomater på uppdrivna tomatplantor, är däremot inte livsmedel eftersom den ätfärdiga delen inte är skördad. Sådana växter i kruka omfattas därför av den normala skattesatsen 25 procent.

text: Avgörande för att en växt ska ses som ett livsmedel är att den kan ätas av människor eller åtminstone rimligen kan förväntas ätas av människor. Vidare ska växten vara skördad för att vara ett livsmedel.

text: Kryddväxter och sallader som säljs uppdrivna till ätfärdigt stadium i kruka är sådana livsmedel som omfattas av den reducerade skattesatsen 12 procent eftersom så gott som hela växten är avsedd att ätas av människor. Ätfärdiga kryddväxter och sallader som säljs i kruka får anses vara skördade eftersom växten redan är ätbar och egentligen inte längre behöver mer näring från jorden. Krukan ska enbart ses som ett emballage och påverkar inte bedömningen. Det saknar betydelse om den ätfärdiga kryddväxten eller salladen säljs i en livsmedelsbutik eller t.ex. en blomsterhandel. Det saknar också betydelse om växten kan planteras och växa vidare.

text: Det finns olika blommor i kruka som skulle kunna ätas av människor. Skatteverket gör dock bedömningen att blommor i kruka inte ska omfattas av den reducerade skattesatsen eftersom blommor i kruka för den genomsnittlige konsumenten är prydnadsföremål och inte växter som ska ätas. Blommor i kruka omfattas därför av normalskattesatsen 25 procent.

text: När det gäller växter i kruka med ätbara produkter t.ex. tomatplantor eller jordgubbsplantor är det själva grönsakerna, frukterna eller bären som är livsmedel. Det finns även andra växter i kruka där t.ex. bladen kan ätas av människor men däremot inte stammen. En del av växten är i sådant fall inte avsedd att ätas av människor. Grönsakerna, frukterna, bären eller bladen är inte skördade från plantan. Sådana växter i kruka är därför inte livsmedel. Det gäller även om grönsakerna, frukterna, bären eller bladen på plantan, kan ätas av människor och är ätfärdiga.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 243950-18/111

title: Geografisk avgränsning av oceanfartsområdet i 3 kap. 12 § IL

text: 1 Sammanfattning

text: Enligt oceanfartsregeln kan en obegränsat skattskyldig persons inkomst från anställning ombord vara skattefri. För att inkomsten ska vara skattefri krävs bl.a. att det fartyg där arbetet utförs har gått i oceanfart, vilket huvudsakligen innebär fart i utomeuropeiska farvatten (

text: 3 kap. 12 §

text: IL).

text: Skatteverket har tidigare ansett att det avgörande för oceanfart varit om hamnar angjorts inom eller utom oceanfartsområde. Högsta förvaltningsdomstolen, HFD, har genom två domar slagit fast att det saknar betydelse om fartyget angör hamnar inom eller utom oceanfartsområde för bedömningen av om fartyget har gått i oceanfart. HFD anger att det i stället är den faktiska geografiska positionen som är avgörande (

text: HFD 2017 ref. 69

text: I och II).

text: Av lagtexten framgår att huvudregeln är att det ska vara fråga om fart i utomeuropeiska farvatten för att det ska ses som oceanfart. De geografiska positioner som anges i lagtexten ger vissa avgränsningar, men avgränsningen slutar vid 11 grader västlig längd (11°W) och 48 grader nordlig bredd (48°N). Hur farvattnen utanför Frankrike, Spanien och Portugal ska behandlas anges inte. Skatteverket anser att huvudregeln måste gälla här, d.v.s. att det ska vara fråga om utomeuropeiska farvatten. Skatteverket har med utgångspunkt från Europas sydligaste och västligaste landområden avgränsat europeiskt farvatten utanför Frankrike, Spanien och Portugal mot farvatten som kan anses vara oceanfart.

text: I lagtexten anges att med oceanfart avses inte fart på utomeuropeiska orter vid Medelhavet och Svarta havet, på Nordafrikas västkust norr om 22 grader nordlig bredd (22°N), på Kanarieöarna och på ön Madeira trots att dessa platser geografisk ligger i utomeuropeiska farvatten. Skatteverket anser mot bakgrund av HFD:s syn att regeln ska tillämpas så att det farvatten som måste korsas för att nå de platser som anges i lagtexten ska ses som farvatten som inte utgör oceanfart oavsett om någon hamn angörs i Medelhavet eller Svarta havet, på Afrikas västkust norr om 22°N eller på Kanarieöarna eller Madeira.

text: Av kartan i avsnitt 4 framgår schematiskt de avgränsningar som finns i lagtexten (de tjocka svarta linjerna) och de avgränsningar som Skatteverket anser ska gälla (de tunnare svarta linjerna). De exakta koordinaterna anges även på kartan.

text: 2 Frågeställning

text: Enligt oceanfartsregeln kan en obegränsat skattskyldig persons inkomst från anställning ombord vara skattefri. För att inkomsten ska vara skattefri krävs bl.a. att det fartyg där arbetet utförs har gått i oceanfart, vilket huvudsakligen innebär utomeuropeiska farvatten (

text: 3 kap. 12 §

text: IL). Lagtexten definierar inte utomeuropeiska farvatten på ett heltäckande sätt.

text: Skatteverkets syn har tidigare varit att om ett fartyg under en resa antingen går från eller till en hamn inom oceanfartsområde så ska hela resan ses som oceanfart. Om inte någon av hamnarna ligger inom oceanfartsområde är inte någon del av resan oceanfart.

text: Högsta förvaltningsdomstolen, HFD, slår i två domar (

text: HFD 2017 ref. 69

text: I och II) fast att kravet att fartyget huvudsakligen ska ha gått i oceanfart ska grundas på fartygets gång under den tid som den aktuella sjömannen faktiskt varit ombord och för varje tjänstgöringsperiod för sig. Ett fartyg anses huvudsakligen ha gått i oceanfart om det har befunnit sig inom oceanfartsområdet i tillräcklig omfattning under den relevanta tidsperioden. HFD fastslår också att fartygets avrese- och ankomsthamn inte spelar någon roll.

text: Med anledning av domarna har fråga ställts om hur kravet på oceanfart ska bedömas när ett fartyg går från Asien genom Suez och till USA. Det passerar genom Medelhavet men går inte in i någon hamn där. Räknas färden genom Medelhavet som oceanfart? Spelar det någon roll för bedömningen om fartyget lägger till i Izmir i Turkiet, i Barcelona i Spanien eller i Tunis i Tunisien? Om färden genom Medelhavet inte ses som oceanfart när blir det oceanfart igen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt oceanfartsregeln kan en obegränsat skattskyldig persons inkomst från anställning ombord vara skattefri. För att inkomsten ska vara skattefri krävs att (

text: 3 kap. 12 §

text: IL)

text: personen är anställd ombord på ett utländskt fartyg som huvudsakligen går i oceanfart

text: anställningen och vistelsen utomlands varat minst 183 dagar under en tolvmånadersperiod

text: arbetsgivaren hör hemma inom EES.

text: Med oceanfart avses fart i

text: utomeuropeiska farvatten

text: europeiska farvatten norr eller väster om linjen Trondheimsfjorden-Shetlands nordspets, därifrån västerut till 11 grader västlig bredd, längs denna longitud till 48 grader nordlig bredd.

text: Med oceanfart avses inte fart på

text: orter vid Medelhavet och Svarta havet

text: Kanarieöarna

text: ön Madeira.

text: Av förarbetena framgår bakgrunden till regelns utformning (

text: prop. 1984/85:175 s 25

text: Beträffande regelns närmare utformning anser jag att de skäl som talar mot att låta sexmånadersregeln bli tillämplig på sjömän väger tyngre vid fart som bedrivs nära Sverige. Jag anser därför att regeln bör tillämpas endast på fartyg som går i s.k. oceanfart. Detta uttryck återfinns i

text: 1 kap 11 § lagen (1965:719)

text: om säkerheten på fartyg. I princip innebär detta att fart inom Sverige, på Östersjön, Nordsjön, längs Europas kust samt i Medelhavet och Svarta havet undantas från sexmånadersregelns tillämpningsområde.

text: HFD har i två domar tagit ställning till hur oceanfart ska bedömas (

text: HFD 2017 ref. 69

text: I och II). HFD fann att ett fartyg som har befunnit sig inom oceanfartsområdet kan anses ha gått i oceanfart trots att det inte har angjort någon hamn där. HFD fann att det varken av lagtext eller av förarbetsuttalanden kan utläsas att en resa som både börjar och slutar i ett område som ligger utanför oceanfartsområdet inte till någon del ska ses som oceanfart eller att det krävs att ett fartyg måste angöra minst en hamn som ligger inom oceanfartsområdet. Bedömningen av om ett fartyg har gått i oceanfart ska göras beträffande den eller de tidsperioder då sjömannen har tjänstgjort ombord och för varje tjänstgöringsperiod för sig. Ett fartyg ska anses huvudsakligen ha gått i oceanfart om det har befunnit sig inom oceanfartsområdet i tillräcklig omfattning under den relevanta tidsperioden.

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket anser att nedanstående bedömning ska gälla av vad som avses med utomeuropeiska farvatten vid tillämpningen av

text: 3 kap. 12 §

text: IL.

text: Av skrivningen i

text: 3 kap. 12 § tredje stycket

text: IL framgår att ” fart på (kursiverat här) orter vid Medelhavet och Svarta havet, på Nordafrikas västkust norr om 22 grader nordlig bredd, på Kanarieöarna och på ön Madeira” inte ska ses som oceanfart. Skatteverket har tidigare tolkat detta som att det avgörande för oceanfart varit om hamnar angjorts inom eller utom oceanfartsområde. HFD har genom sina domar slagit fast att det saknar betydelse om fartyget angör hamnar inom eller utom oceanfartsområde för bedömningen av om fartyget har gått i oceanfart. HFD anger att det i stället är den faktiska geografiska positionen som är avgörande.

text: Av lagtexten framgår att huvudregeln är att det ska vara fråga om fart i utomeuropeiska farvatten för att det ska ses som oceanfart. Från denna huvudregel görs en inskränkning så att fart på vissa orter och kuster i utomeuropeiska farvatten inte ska ses som oceanfart (t.ex. orter vid Afrikas nordkust i Medelhavet) samt en utvidgning att vissa europeiska farvatten ska ses som oceanfart (t.ex. farvatten norr om linjen Trondheimsfjorden–Shetlands nordspets). De geografiska positioner som anges i lagtexten ger vissa avgränsningar, men avgränsningen slutar vid 11°W och 48°N. Hur farvattnen utanför Frankrike, Spanien och Portugal ska behandlas anges inte. Här måste huvudregeln gälla, d.v.s. att det ska vara fråga om utomeuropeiska farvatten.

text: Det går inte att säkert fastställa var gränsen mellan Afrika och Europa går i farvattnen väster om Gibraltarsundet. Europas sydligaste spets på fastlandet är Punta de Tarifa, Spanien, som ligger på 36 grader nordlig bredd (36°00′01″N). Skatteverket anser därför att farvatten söder om detta är att anse som utomeuropeiskt.

text: Skatteverket anser att det av HFD:s domar framgår att hänsyn inte ska tas till vilka hamnar som angörs för att bedöma om det är fråga om oceanfart. I lagtexten anges dock att med oceanfart avses inte fart på orter vid Medelhavet och Svarta havet, på Nordafrikas västkust norr om 22°N, på Kanarieöarna och på ön Madeira trots att vissa av dessa platser geografisk ligger i utomeuropeiska farvatten. Med beaktande både av HFD:s syn att vilka hamnar som angörs inte är avgörande för regelns tillämplighet och den lydelse lagtexten har så anser Skatteverket att regeln ska tillämpas så att det farvatten som måste korsas för att nå de platser som anges i lagtexten ska ses som farvatten som inte utgör oceanfart oavsett om någon hamn angörs i Medelhavet eller i Svarta havet, på Afrikas västkust norr om 22°N eller på Kanarieöarna eller Madeira. Det innebär att fart i farvatten i Medelhavet och Svarta havet samt vid Afrikas västkust norr om 22°N inte anses som oceanfart. Vid passering söderifrån genom Suezkanalen anses Medelhavet börja vid Port Said.

text: Fart i farvatten vid Kanarieöarna och Madeira är alltså inte oceanfart trots att farvattnen är utomeuropeiska. Det västligaste landområdet är kanarieön El Hierro vars västligaste utpost är ön Roque del Guincho, 18 grader västlig längd (18°09′41″W). Skatteverket anser att farvatten väster om denna längdgrad är att anse som oceanfart. Detta ska gälla sträckan mellan 22°N och 36°00′01″N. Fart i farvatten vid Kanarieöarna och Madeira inom ovanstående gränser är alltså inte oceanfart trots att farvattnen är utomeuropeiska.

text: Någon exakt gräns mellan Europa och Nordamerika i Atlanten går inte heller att med säkerhet fastställa. Europas västligaste landområde i Atlanten är Monchiqueön utanför Floresön, Azorerna, som ligger på 31 grader västlig längd (31°16′31″W). Skatteverket anser därför att farvatten väster om denna längdgrad är att anse som utomeuropeiskt. Detta ska gälla sträckan mellan 36°00′01″N och 48°N. Fart bortom denna linje är därför oceanfart.

text: Av kartan nedan framgår schematiskt de avgränsningar som finns i lagtexten (de tjocka svarta linjerna) och de avgränsningar som Skatteverket anser ska gälla enligt bedömningen ovan (de tunnare svarta linjerna). De exakta koordinaterna anges även på kartan.

text: Mot bakgrund av ovanstående anser Skatteverket att när fartyget i den aktuella frågan har passerat Suezkanalen och Port Said så upphör oceanfart. Färden genom Medelhavet räknas alltså inte som oceanfart. Det spelar inte någon roll för bedömningen om fartyget lägger till vid någon ort vid Medelhavet oavsett om orten ligger i Europa, Asien eller Afrika. När det blir oceanfart igen är beroende på vilken väg fartyget väljer när det passerat Gibraltarsundet. Gränserna framgår av Skatteverkets bedömning ovan.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 244580-17/111

title: Fråga om växa-stöd i några fall

text: 1 Sammanfattning

text: Den särskilda beräkningen av arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt enligt reglerna om växa-stöd kan inte tillämpas för ett enkelt bolag. Detta gäller oavsett om redovisningen görs av någon delägare i det enkla bolaget eller av en utsedd representant för bolaget.

text: Den som är medhjälpande make i en enskild näringsverksamhet kan inte tillämpa reglerna om växa-stöd, eftersom denne inte bedriver aktiv näringsverksamhet.

text: När en person som är huvudman eller assistansberättigad betalar ut ersättningar till gode män, förvaltare eller personliga assistenter ska de avgiftspliktiga ersättningarna redovisas i en arbetsgivardeklaration. I dessa fall saknas normalt förutsättningar att tillämpa de särskilda reglerna om växa-stöd, eftersom dessa arbetsgivare som regel inte bedriver någon näringsverksamhet.

text: 2 Frågeställning

text: Frågor har uppkommit kring vad som avses med ett enmansföretag vid tillämpningen av reglerna om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag (växa-stöd).

text: Kan ett enkelt bolag tillämpa reglerna om växa-stöd?

text: Kan två makar som gemensamt bedriver en näringsverksamhet tillämpa reglerna om växa-stöd?

text: Kan en make som är medhjälpande make i en näringsverksamhet tillämpa reglerna om växa-stöd?

text: Kan en huvudman eller en assistansberättigad tillämpa reglerna om växa-stöd?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Fr.o.m. den 1 januari 2017 gäller lagen (

text: ) om särskild beräkning av vissa avgifter för enmansföretag under åren 2017-2021, fortsättningsvis kallad lagen om växa-stöd. Lagen innebär att enskilda näringsidkare som inte tidigare har betalat ut avgiftspliktiga ersättningar (enmansföretag) och som betalar ut ersättning efter den 31 mars 2016 enbart ska betala ålderspensionsavgift på ersättning för arbete när de anställer sin första person.

text: Av 4 § första stycket lagen om växa-stöd framgår följande:

text: ”Med ett enmansföretag avses i denna lag en fysisk person som bedriver aktiv näringsverksamhet och som inte är skyldig att betala arbetsgivaravgifter på ersättning till arbetstagare enligt

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: eller löneskatt enligt lagen (

text: ) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster.”

text: Med aktiv näringsverksamhet avses en näringsverksamhet i vilken den som är skattskyldig för verksamheten har arbetat i inte oväsentlig omfattning (

text: 2 kap. 23 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL).

text: Enskilda näringsidkare ska anses vara enmansföretag om avgiftspliktig ersättning inte getts ut efter den 31 december 2015, eller senare dag då verksamheten startades, och fram till dess en nedsättningsberättigande anställning påbörjas i verksamheten. Detta gäller endast om avgiftspliktig ersättning getts ut efter den 31 mars 2016 (3 § lagen om växa-stöd).

text: Enmansföretag är skyldiga att endast betala ålderspensionsavgift på ersättningen till den anställde under de tolv första månaderna. Övriga arbetsgivaravgifter, allmän löneavgift och särskild löneskatt behöver alltså inte betalas (5 § lagen om växa-stöd).

text: Särskild beräkning av arbetsgivaravgifterna får inte göras om anställningen avser en person som sedan den 1 januari 2016 varit anställd i en annan näringsverksamhet som, direkt eller indirekt, bedrivs eller har bedrivits av samma arbetsgivare eller någon närstående till arbetsgivaren (6 § lagen om växa-stöd).

text: Särskild beräkning av arbetsgivaravgifterna får endast göras om nedsättningen uppfyller villkoren i EU-kommissionens regelverk för stöd av mindre betydelse (9 § lagen om växa-stöd). Vid denna bedömning måste hänsyn tas till övriga stöd av mindre betydelse som företaget fått. Med begreppet ”företag” avses inte endast företaget i fråga utan också andra företag som står i intressegemenskap med detta företag på ett sådant sätt att de bör ses som en enhet.

text: Ett enkelt bolag föreligger om två eller flera personer har avtalat att utöva verksamhet i bolag utan att handelsbolag föreligger (1 kap. 3 § lag [1980:1102] om handelsbolag och enkla bolag). Ett enkelt bolag är inte ett särskilt rättssubjekt som kan förvärva rättigheter och ta på sig skyldigheter. De avtal som det enkla bolaget ingår är bara bindande för dem av delägarna som deltagit i avtalet.

text: När en verksamhet bedrivs av ett enkelt bolag, får Skatteverket efter ansökan av samtliga delägare besluta att den av delägarna som dessa föreslår tills vidare ska svara för redovisningen och betalningen av avdragen skatt, arbetsgivaravgifter och mervärdesskatt som hänför sig till verksamheten (

text: 5 kap. 2 § skatteförfarandelagen

text: Bolagsmännen i enkla bolag kan registreras hos Bolagsverket om man ska driva näringsverksamhet i bolaget. Bolagsmännen blir då registrerade under sina namn, men inget företagsnamn eller organisationsnummer registreras för verksamheten.

text: Makar som tillsammans deltar i en enskild näringsverksamhet kan fördela resultatet av verksamheten mellan sig. Hur resultatet fördelas mellan makarna beror på makarnas ställning i verksamheten. Bestämmelserna skiljer mellan två situationer, om näringsverksamheten drivs av en företagsledande make och en medhjälpande make (medhjälparfall) eller om båda eller ingen av makarna är företagsledare (gemensam verksamhet). En make räknas som företagsledande om hen har en ledande ställning i verksamheten med hänsyn till utbildning, arbetsuppgifter och övriga omständigheter (

text: 60 kap. 5 §

text: IL). Det kan finnas en eller två företagsledande makar. Om den ena maken är företagsledande och den andra är medhjälpande make, anses näringsverksamheten bedriven av den företagsledande maken (

text: 60 kap. 6 §

text: IL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Enkla bolag och gemensam verksamhet

text: Bestämmelserna i 4 § lagen om växa-stöd tar sikte enmansföretag, d.v.s. när en enskild näringsidkare bedriver aktiv näringsverksamhet.

text: Ett enkelt bolag innebär att två eller flera personer avtalar om att samarbeta i ett bolag utan att bolaget förs in i handelsregistret och blir ett handelsbolag. Ett enkelt bolag är ett bolag men inte en juridisk person, vilket innebär att varje bolagsman personligen ansvarar för sin del av verksamheten. Exempel på ett enkelt bolag är när makar eller syskon gemensamt bedriver en näringsverksamhet.

text: Däremot är det inte fråga om ett enkelt bolag om två makar driver två självständiga näringsverksamheter var för sig, t.ex. att den ena personen bedriver enskild näringsverksamhet i form av arkitektbyrå medan den andra personen bedriver advokatbyrå.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan ett enkelt bolag inte jämställas med ett enmansföretag enligt definitionen i 4 § lagen om växa-stöd. Med hänsyn härtill kan den person som bedriver sin verksamhet i ett enkelt bolag inte medges nedsättning enligt reglerna om växa-stöd i de fall det är fråga om utbetalningar av avgiftspliktiga ersättningar i ett enkelt bolag. Detta gäller oavsett om redovisning av arbetsgivaravgifterna görs av en utsedd representant eller om redovisningen görs av den delägare som faktiskt har betalat ut den avgiftspliktiga ersättningen och oavsett om bolagsmännen i det enkla bolaget har registrerats hos Bolagsverket eller inte.

text: Ovanstående innebär att i de fall två makar bedriver gemensam näringsverksamhet som ett enkelt bolag kan reglerna om växa-stöd inte tillämpas.

text: 4.2 Medhjälpande make i enskild näringsverksamhet

text: I en näringsverksamhet med en företagsledande make och en medhjälpande make anses verksamheten bedriven av den företagsledande maken. En medhjälpande make kan inte anses bedriva näringsverksamhet. Detta innebär att den medhjälpande maken inte kan tillämpa reglerna om växa-stöd. Däremot kan den företagsledande maken tillämpa den särskilda beräkning enligt reglerna om växa-stöd enligt de regler som gäller för enskilda näringsidkare.

text: 4.3 Huvudman eller assistansberättigad

text: Det förekommer att en huvudman betalar ut ersättning till sin gode man eller förvaltare. En god mans eller förvaltares huvudsakliga uppgift är att representera någon som på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person.

text: I vissa fall anställer en assistansberättigad själv sina personliga assistenter. Den ersättning som betalas ut till personliga assistenter är en ersättning för att den assistansberättigade ska kunna leva ett så självständigt liv som möjligt med hjälp av sina assistenter.

text: En huvudman eller en assistansberättigad bedriver normalt inte någon aktiv näringsverksamhet. I de fall ingen aktiv näringsverksamhet bedrivs kan utbetalaren inte jämställas med ett enmansföretag och då kan inte heller reglerna om växa-stöd tillämpas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 244599-17/111

title: Anskaffningsutgift för aktier som en anställd fått i jul-, jubileums- eller minnesgåva från sin arbetsgivare

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att om en anställd får aktier från sin arbetsgivare i jul-, jubileums- eller minnesgåva, som den anställde inte beskattas för i inkomstslaget tjänst, ska anskaffningsutgiften för dessa bestämmas till marknadsvärdet den dag som den anställde kan disponera över aktierna.

text: Skatteverket anser även att ovanstående bedömning också gäller om gåvan avser andra typer av värdepapper än aktier.

text: 2 Frågeställning

text: En anställd har fått aktier som minnesgåva från sin arbetsgivare. Frågan gäller vilken anskaffningsutgift den som har fått en minnesgåva har för aktien. Ska marknadsvärdet vid gåvotillfället eller arbetsgivarens anskaffningsutgift användas när mottagaren av gåvan ska beräkna sitt genomsnittliga omkostnadsbelopp?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Tillgångar som en mottagare får genom en gåva är skattefria (

text: 8 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: – IL).

text: Om en tillgång förvärvas genom gåva inträder gåvomottagaren i den tidigare ägarens skattemässiga situation (

text: 44 kap. 21 §

text: IL).

text: Enligt

text: 11 kap. 14 §

text: IL ska en gåva till en anställd inte tas upp som en förmån i inkomstslaget tjänst om den avser

text: julgåva av mindre värde till anställd

text: sedvanlig jubileumsgåva till anställda

text: minnesgåvor till varaktigt anställda, om gåvans värde inte överstiger 15 000 kr och den ges i samband med att den anställde uppnår en viss ålder eller efter en viss anställningstid eller när anställningen upphör.

text: Skattefriheten gäller inte för gåvor som lämnas i pengar. (

text: 11 kap. 14 § 2 st.

text: IL). Värdepapper räknas i detta sammanhang inte som kontant ersättning (SKV M 2016:25, avsnitt 3.7).

text: Värdet av en förmån i annat än pengar ska värderas till marknadsvärdet (

text: 61 kap. 2 §

text: IL).

text: Av praxis framgår att inkomstbeskattning ska ske om den som tar emot en gåva är anställd av givaren eller när det kan antas att gåvan beror på utfört arbete (RÅ83 1:73 och

text: RÅ 1997 ref 1

text: ). Det finns dock även rättsfall där inkomstbeskattning inte har skett då det syftet har varit något annat än att ersätta en arbetsprestation (

text: RÅ 1989 ref 21

text: och

text: RÅ 2001 ref. 10

text: 4 Bedömning

text: En gåva är i sin grund något som en person får utan något krav på en motprestation. Är det en gåva innebär det att den är skattefri och ska inte tas upp till beskattning (

text: 8 kap. 2 §

text: IL). Den som tar emot en gåva kommer att träda in i den tidigare ägarens skattemässiga situation (

text: 44 kap. 21 §

text: IL). Detta innebär bl.a. att den som har fått en tillgång i gåva övertar gåvogivarens anskaffningsutgift. Om gåvan är aktier betyder det att när aktierna säljs ska gåvogivarens omkostnadsbelopp för de bortgivna aktierna, användas vid den genomsnittsberäkning som ska göras.

text: Om en anställd får aktier från sin arbetsgivare anser Skatteverket att det får antas att aktierna är ersättning för utfört arbete. Detta brukar kallas för en s.k. remuneratorisk gåva. Eftersom denna typ av gåva får antas vara ersättning för arbete ska gåvan beskattas i inkomstslaget tjänst. Värdet av förmånen ska tas upp till marknadsvärdet den dag den anställde kan förfoga över aktierna. För den anställde innebär detta att det värde som beskattats även anses vara anskaffningsutgift för aktierna.

text: Även om en såsom gåva betecknad förmån som en anställd får från sin arbetsgivare vanligtvis är skattepliktig finns det undantag. Av lagtexten framgår att julgåvor, jubileumsgåvor och minnesgåvor inte ska tas upp som intäkt av tjänst om de uppfyller kraven i

text: 11 kap. 14 §

text: IL.

text: Skatteverket anser att även om julgåvor, jubileumsgåvor och minnesgåvor är skattefria ska denna typ av gåva anses vara något som den anställde i princip har fått som ersättning för utfört arbete.

text: Skatteverkets uppfattning innebär att aktier som en anställd har fått som en skattefri jul-, jubileums- eller minnesgåva från sin arbetsgivare ska värderas till marknadsvärdet den dag den anställde kan disponera över aktierna. Det innebär även att detta marknadsvärde ska användas som anskaffningsutgift för de mottagna aktierna när en genomsnittsberäkning för aktien ska göras.

text: Skatteverkets uppfattning om hur anskaffningsutgiften beräknas gäller enbart sådana aktier som en anställd fått som uppfyller kraven för skattefrihet enligt

text: 11 kap. 14 §

text: IL. För övriga aktier gäller att det beskattade marknadsvärdet ska användas som anskaffningsutgift för de mottagna aktierna när en genomsnittberäkning för aktien ska göras.

text: Skatteverket anser även att ovanstående bedömning gäller oavsett om gåvan är aktier eller om den avser andra typer av värdepapper.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 249718-19/111

status: upphävt

title: Registrering i folkbokföringen av uppgifter om identitet, familj m.m. med stöd av handlingar från Eritrea

text: Nytt: 2021-11-02

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2021-11-01, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Insynen i Eritreas politiska och administrativa styre är kraftigt begränsad. Eritrea saknar implementerade lagar och det finns ingen enhetlig rättstillämpning. Skatteverket kan därför varken bedöma eritreanska handlingars innehåll eller formella riktighet.

text: Skatteverket bedömer att en handling som är utfärdad av en eritreansk myndighet normalt inte styrker de uppgifter som framgår av handlingen, exempelvis en födelse, ett dödsfall, en civilståndsuppgift eller en relation till make eller maka, barn eller föräldrar när en person begär registrering eller ändring av personuppgifter i folkbokföringen.

text: När en person flyttar till Sverige första gången kan Skatteverket registrera personuppgifter i folkbokföringen även om uppgifterna inte har styrkts med godtagbara handlingar om sökanden har gjort det sannolikt att uppgifterna är korrekta.

text: Skatteverket bedömer, i likhet med Migrationsverket, att ett eritreanskt pass normalt styrker innehavarens identitet om det är utfärdat på ett ur identitetsynpunkt säkert sätt.

text: 2 Frågeställning

text: Kan ett eritreanskt pass eller andra handlingar som är utfärdade av eritreansk myndighet styrka personuppgifter eller uppgift om t.ex. födelse, dödsfall, civilstånd eller relation till make, barn eller föräldrar vid begäran om registrering eller ändring i folkbokföringen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bakgrund

text: Från 1950 till och med 1993 var Eritrea en del av Etiopien. År 1993 röstade Eritreas befolkning för självständighet och landet erkändes kort därefter som en egen stat. Ett utkast till landets konstitution lades fram och ratificerades av parlamentet den 23 maj 1997 men implementeringen av konstitutionen har skjutits upp på obestämd tid. Sedan 1993 har landet haft en övergångsregering men något presidentval har aldrig hållits (EASO Country of Origin Information Report. Eritrea Country Focus, 2015-05, s. 26). Statsmakten är inte lagstyrd och den eritreanska statens lagstiftande, exekutiva och rättsliga grenar kontrolleras av presidenten. Den civila förvaltningen, där folkbokföringen ingår, saknar maktbefogenheter och styrs i praktiken av militären i landet. Det finns en utbredd korruption inom stadsförvaltningen vilket leder till godtycklighet inom systemet (Migrationsverket, Lifosrapport: Eritrea – Folkbokföring, medborgarskap och identitetshandlingar, 2018-07-18, s. 5-6 och Transperency International, 2019, www.transperency.org).

text: Insynen i Eritreas politiska och administrativa styre är kraftigt begränsad. Det ska sedan 2015 finnas en civillag som reglerar bland annat hur äktenskap ingås och upplöses men det är inte bekräftat att lagen trätt i kraft. De politisk-administrativa systemen och regelverket präglas istället av överlappande rättsliga traditioner. I och med att landets konstitution aldrig implementerats tillämpas lagar från tidigare styren parallellt med religiös lagstiftning och sedvanerätt i landet (Migrationsverket, Lifosrapport: Eritrea – Folkbokföring, medborgarskap och identitetshandlingar, 2018-07-18, s. 5, Norge, Landinfo, Respons. Eritrea: Legalisering av ekteskapsattester, 2017-04-05, s. 1, Norge, Landinfo, Temanotat. Eritrea: Forvaltningsstruktur og dokumenter, 2013-04-29, s. 7).

text: Det saknas ett centralt civilregister i Eritrea men det finns lokala databaser över befolkningen i varje region (zoba). De lokala myndigheterna för också manuella register över befolkningen. Varje zoba har ett folkbokföringskontor som har till uppgift att utfärda officiella födelse-, vigsel-, skilsmässo- och dödsattester. Enligt lagen ska kontoren utställa attester efter förfrågan från enskilda, men i praktiken fungerar systemet bristfälligt. Eritreanska medborgare i utlandet behöver i viss utsträckning visa att de betalat en särskild skatt för att få tillgång till myndighetstjänster såsom passförnyelse samt födelse- och vigselbevis. Regeringens tillämpning av denna praxis varierar (Nederländerna, Ministry of Foreign Affairs, Country of Origin Information Report on Eritrea, 2017-02-06, s. 24, USA, US Department of State, Eritrea 2017 Human Rights Report, s. 14).

text: 3.2 Lagstiftning

text: Enligt

text: 1 § folkbokföringslagen (1991:481)

text: innebär folkbokföring fastställande av en persons bosättning samt registrering av uppgifter om identitet, familj och andra förhållanden som enligt lagen (

text: ) om behandling av personuppgifter i Skatteverkets folkbokföringsverksamhet, FdbL, får förekomma i folkbokföringsdatabasen.

text: Av förarbetena (

text: prop. 1994/95:94 s. 14

text: ff.) framgår att registrering i folkbokföringen även omfattar en viss prövning av uppgifterna. För att ett utdrag ur folkbokföringen ska kunna lämnas i syfte att styrka en uppgift om födelse, dödsfall eller civilstånd måste uppgifternas riktighet ha fastställts.

text: Av 2 kap. 3 § punkt 2, 3, 8, 9, 10 och 13 FdbL framgår att Skatteverket i folkbokföringsdatabasen får behandla uppgifter om namn, födelsetid, medborgarskap, civilstånd, relationer till make, barn och föräldrar samt dödsfall för de ändamål som anges i 1 kap. 4 § FdbL. Ett grundläggande krav är, enligt 1 kap. 3 § FdbL och artikel 39 EU:s dataskyddsförordning, att databasen innehåller riktiga och aktuella personuppgifter.

text: Av

text: 37 § förvaltningslagen (2017:900)

text: , FL, framgår att Skatteverket får ändra ett beslut i folkbokföringen om det är felaktigt på grund av att det tillkommit nya omständigheter, eller av någon annan anledning. Ett gynnande beslut får bara ändras till nackdel för enskild part under vissa förutsättningar. Skatteverket ska dessutom enligt

text: 38 §

text: FL ändra ett beslut som anses vara uppenbart felaktigt i något väsentligt hänseende på grund av att det tillkommit nya omständigheter, eller av annan anledning. En förutsättning är att beslutet kan ändras snabbt och enkelt utan att det blir till nackdel för någon enskild part. Ett beslut ändras enligt 37 § och 38 § FL efter begäran av den enskilde eller på eget initiativ av Skatteverket.

text: 3.3 Rättsfall

text: RÅ 2000 not 122

text: Skatteverket ska som registreringsmyndighet inte göra någon självständig långtgående prövning av uppgifter som ska registreras i folkbokföringen då det är fråga om massärenden. Skatteverket har vid registrering i flertalet fall att utgå från lätt konstaterbara fakta. Om registreringsunderlaget är bristfälligt eller oklarheter förekommer bör någon registrering inte ske.

text: HFD 2019-03

text: -04 mål nr

text: Stabiliteten när det gäller registrerade identitetsuppgifter är av så central betydelse att beviskravet för att ändra sådana uppgifter måste vara högt. För att få bifall till en begäran om ändring av registrerade identitetsuppgifter måste den enskilde presentera bevisning som innebär att det klart framgår att de nya uppgifterna är riktiga. Vid bevisvärderingen ska beaktas om den enskilde på ett tillfredsställande sätt kan förklara varför de tidigare uppgifterna lämnats, samt i vilka avseenden eventuella handlingar och annan bevisning som åberopats till stöd för dem är felaktiga.

text: KR i Göteborg 2017-06-16 mål nr 6103-16

text: En man från Eritrea ansökte om att få sitt äktenskap registrerat i folkbokföringen. Till stöd för sin ansökan visade han upp ett vigselbevis från civilregistret i Asmara, Eritrea och ett intyg från eritreanska ambassaden i Stockholm som anger att vigselbeviset är äkta. Kammarrätten konstaterade, i likhet med förvaltningsrätten, att handlingar från Eritrea har ett lågt bevisvärde och i regel inte kan ligga till grund för någon registrering av äktenskap i folkbokföringsdatabasen. Kammarrätten fann att de uppvisade handlingarna inte räckte för att styrka att ett giltigt äktenskap har ingåtts.

text: KR i Göteborg 2016-12-06 mål nr 6597-15

text: En kvinna från Eritrea ansökte om att få en relation till sitt barn registrerad i folkbokföringen. Till stöd för ansökan visade hon upp bl.a. barnets eritreanska födelsebevis, dopbevis och vaccinationskort. Av födelsebeviset framgick att födelsen var registrerad sex år efter att den ägt rum. I likhet med underinstanserna fann kammarrätten att uppvisat födelsebevis och dopbevis har ett lågt bevisvärde och inte styrker relationen. Detsamma gällde vaccinationskortet som inte utfärdats i syfte att styrka en födelse eller ett föräldraskap.

text: KR i Göteborg 2016-01-08 mål nr 5585-15

text: En kvinna ansökte om att få relationer till sina två barn registrerade i folkbokföringen. Till stöd för sin ansökan visade hon bl.a. upp sitt eritreanska pass där barnen fanns angivna samt födelsebevis, dopbevis och vigselbevis från Eritrea. Kammarrätten fastslog att bevisvärdet hos eritreanska födelsebevis generellt sett får anses vara lågt. Att ett av barnen var registrerat hos myndighet inom 90 dagar från födelsen förändrade inte bedömningen. Dopbevisen saknar officiell status och kan därmed inte heller tillmätas något bevisvärde. Även det uppvisade eritreanska passet ansågs sakna bevisvärde eftersom kvinnan vid passets utfärdande inte styrkt relationen till barnen.

text: KR i Sundsvall 2013-11-18 mål nr 472-13

text: En man från Eritrea ansökte om att få relationer till sina två barn registrerade i folkbokföringen. Mannen var gift med barnens mor när de föddes. Till stöd för sin ansökan visade han bland annat upp födelsebevis, intyg om förlossning, dopbevis och vaccinationskort. Dessutom visade han upp ett intyg från ”District Admin of Edaga Hamus” om att han är biologisk far till barnen. Samtliga handlingar var utfärdade i Eritrea. Kammarrätten fann, i likhet med förvaltningsrätten, att födelsebevisen hade ett lågt bevisvärde eftersom de utfärdats mer ett år efter födslarna och uppgift om far saknades i bevisen. Även vaccinationskorten och dopbevisen ansågs ha ett lågt bevisvärde eftersom de var av enkel beskaffenhet. Den omständigheten att några av handlingarna undertecknats av Högsta domstolen och bestyrkts av utrikesministeriet förändrade inte denna bedömning. Kammarrätten bedömde att inte heller intyget från ”District Admin of Edaga Hamus” om att han är biologisk far styrkte relationen till barnen.

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Allmänt

text: Skatteverkets folkbokföring ska tillgodose samhällets behov av uppgifter om en persons bosättning, identitet, familj m.m. och måste innehålla korrekta uppgifter. Det ställs därför höga krav på att de uppgifter som ska registreras i folkbokföringen är tillförlitliga. För att Skatteverket ska kunna bedöma om en handling är formellt och materiellt riktig måste handlingen visas upp i original eller som vidimerad kopia.

text: I Skatteverkets handläggning, som är av summarisk karaktär, är utgångspunkten att myndighetens bedömning ska utgå från lätt konstaterbara fakta. Det är sökanden som har bevisbördan för att det förhållande som önskas registrerat faktiskt föreligger. Det är därför inte tillräckligt att sökanden gör ett visst förhållande sannolikt utan det måste vara styrkt med godtagbara officiella handlingar. I de fall registreringsunderlaget är bristfälligt eller oklart ska någon registrering inte ske i folkbokföringen (

text: RÅ 2000 not.122

text: 4.2 Skatteverkets bedömning av handlingar från Eritrea

text: Insynen i Eritreas politiska och administrativa styre är kraftigt begränsad. Administrationen måste anpassa sig efter det militära styret och korruption är utbrett i landet. Det saknas lagstiftning som fastslår med stöd av vilket underlag myndigheter utfärdar officiella handlingar, såsom exempelvis födelsebevis, dödsbevis och civilståndshandlingar. På grund av att landet saknar en implementerad konstitution och eftersom det saknas information om vilka lagar som gäller i landet fungerar inte heller rättsväsendet som det ska, vilket medför att domar och beslut har ett lågt bevisvärde.

text: Mot denna bakgrund kan Skatteverket varken bedöma nämnda handlingars innehåll eller formella riktighet. Svenska förvaltningsdomstolar har vid ett flertal tillfällen slagit fast att eritreanska handlingar har ett lågt bevisvärde och att de därmed inte kan ligga till grund för registrering eller ändring av uppgifter i folkbokföringen. Eftersom insynen i landet är kraftigt begränsad finns inte heller någon möjlighet att bedöma riktigheten av en legaliserad handling.

text: Skatteverket anser därför att en handling som är utfärdad av en myndighet i Eritrea normalt inte styrker de uppgifter som framgår i officiella handlingar rörande exempelvis en födelse, ett dödsfall, en civilståndsuppgift eller en relation till make eller maka, barn eller föräldrar. Någon registrering eller ändring av personuppgifter med stöd av eritreanska handlingar kan därför som regel inte ske i folkbokföringen.

text: När en person flyttar till Sverige och folkbokförs här för första gången kan Skatteverket registrera personuppgifter i folkbokföringen även om uppgifterna inte har styrkts med godtagbara handlingar. Det gäller endast om sökanden gjort det sannolikt att uppgifterna är korrekta.