identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 225407-13/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

title: Återkallelse av F-skatt - vid falsk identitet

text: 1 Sammanfattning

text: Ett godkännande för F-skatt får återkallas om det framkommer att det bakomliggande personnumret, samordningsnumret eller annat registreringsnummer inte identifierar den person som faktiskt bedriver näringsverksamheten, så kallad falsk identitet. I dessa fall är grunden för återkallelsen att det finns skälig anledning att anta att innehavaren av godkännandet för F-skatt varken bedriver eller kommer att bedriva näringsverksamhet.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket har uppmärksammat att F-skatt, efter ansökan, beslutats för personer som uppgivit ett annat personnummer eller samordningsnummer än det som tillhör den person som har för avsikt att bedriva näringsverksamheten. Vid utredningar har Skatteverket också uppmärksammat att personer rest in i landet med falska identitetshandlingar och blivit tilldelade person- eller samordningsnummer med den falska identitetshandlingen som grund.

text: Kan Skatteverket återkalla en F-skatt om myndigheten i efterhand uppmärksammar att det person- eller samordningsnummer som F-skatten blivit registrerad på inte tillhör den person som bedriver verksamheten eller att person- eller samordningsnumret är tilldelat med falska identitetshandlingar som grund?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Reglerna om godkännande för F-skatt respektive återkallelse av godkännande för F-skatt finns i

text: 9 kap.

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL.

text: Skatteverket ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i Sverige för F-skatt, 1 § första stycket. Om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas ska sökanden inte godkännas för F-skatt, 1 § andra stycket. Skatteverket ska återkalla ett godkännande för F-skatt om det finns skälig anledning att anta att näringsverksamhet varken bedrivs eller kommer att bedrivas, 4 § jämfört med 1 § andra stycket.

text: Skatteavdrag ska inte göras om den som tar emot ersättning för arbete är godkänd för F-skatt antingen när ersättningen bestäms eller när den betalas ut,

text: 10 kap. 11 §

text: SFL. En uppgift om godkännande för F-skatt kan godtas om den lämnas i en handling som upprättats i samband med uppdraget och som innehåller nödvändiga identifikationsuppgifter för utbetalaren och mottagaren,

text: 10 kap. 12 §

text: SFL.

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket har uppmärksammat att personer åberopar godkännande för F-skatt som utfärdats på ett person- eller samordningsnummer som inte hör till den person som åberopar F-skatten. Det förekommer också att personer i samband med inresa i Sverige och i samband med folkbokföring åberopar identitetshandlingar som är falska. Personnummer tilldelas med de falska uppgifterna som grund och när personen ansöker om att bli godkänd för F-skatt registreras F-skatten på det personnummer som tilldelats med de falska identitetsuppgifterna som grund.

text: F-skattens rättsverkningar är starka och den som anlitar någon som åberopar en F-skatt ska kunna lita på att personen har F-skatt. SFL ställer inte något krav på att uppdragsgivaren ska göra en identitetskontroll av den som åberopar ett godkännande för F-skatt. Inte heller i efterhand kan den som anlitat någon som åberopat en F-skatt göras ansvarig för eventuellt obetalda skatter och avgifter om det visar sig att F-skatten inte var utfärdad för den person som åberopade F-skatten, förutsatt att uppdragsgivaren inte var i ond tro.

text: Det är bara den fysiska eller juridiska person som bedriver eller har för avsikt att bedriva näringsverksamhet som kan godkännas för F-skatt. Den person som ska bedriva näringsverksamheten ska i ansökan uppge sitt person- eller samordningsnummer. Person- eller samordningsnummer används för att identifiera en viss person. I Skatteverkets beskattningsverksamhet används identitetsbeteckningen bland annat för beskattningsändamål. För att en fysisk person ska kunna identifieras, godkännas för F-skatt och slutligen beskattas för inkomster från den bedrivna näringsverksamheten så måste person- eller samordningsnumret motsvaras av en unik fysisk person som också bedriver den aktuella näringsverksamheten. Givetvis kan den som ansöker om F-skatt inte uppge ett felaktigt person- eller samordningsnummer och inte heller ska en person åberopa falska identitetshandlingar vid ansökan om samordnings- eller personnummer.

text: Ett godkännande för F-skatt är ett beslut med betydelsefulla rättsverkningar vad gäller skyldigheten att göra skatteavdrag och betala arbetsgivaravgifter. Reglerna om vem som kan godkännas för F-skatt och när ett godkännande kan återkallas är reglerade så att F-skatten inte ska kunna missbrukas.

text: Det är Skatteverkets uppfattning att ett godkännande för F-skatt som gäller för ett person- eller samordningsnummer som inte kan kopplas till en viss namngiven och identifierad person och som används av en eller kanske flera personer kan återkallas eftersom godkännandet för F-skatt inte avser en enskild identifierad fysisk person som bedriver eller har för avsikt att bedriva näringsverksamhet.

text: Exempel 1 – F-skatt utfärdad för en annan person

text: En man X, använder sig av en F-skatt utfärdad på ett samordnings- eller personnummer som inte tillhör honom. Ansökan om F-skatt kan vara gjord av en person som sedan länge lämnat Sverige eller av en person som lyckats bli registrerad under flera olika identiteter. Den utfärdade F-skatten kan användas av fler personer än X. F-skatten bör återkallas eftersom den inte kan kopplas till innehavaren.

text: Skatteverket anser också att en F-skatt kan återkallas om det efter utredning står klart att den person som åberopar F-skatten visat upp en annan persons, eller förfalskade, identitetshandlingar vid anmälan för inflyttning till Sverige eller i samband med skatteregistrering. I detta fall får den person som F-skatten utfärdats för inte anses bedriva någon verksamhet i Sverige varför den utfärdade F-skatten bör återkallas. Den fysiska person som faktiskt har bedrivit verksamheten i Sverige ska beskattas för inkomsten och kan i förekommande fall, efter ansökan, godkännas för F-skatt med sin riktiga identitet som grund för registreringen.

text: Exempel 2 – Felaktig identitet

text: En kvinna Y, anmäler flyttning till Sverige och uppvisar ett pass från ett annat EU-land i samband med anmälan. Hon blir folkbokförd på den adress som angivits i anmälan och tilldelas ett personnummer. Y ansöker om och godkänns för F-skatt. Vid utredning framkommer det att det pass som Y visat upp är anmält stulet och inte längre giltigt samt att fotot inte stämmer överens och troligen är utbytt. Det är således klarlagt Y vid anmälan om inflyttning till Sverige använt en annan persons identitet än sin egen och att hon därför godkänts för F-skatt på en felaktigt angiven identitet. F-skatten bör återkallas eftersom den utfärdats för en annan identitet som inte bedriver näringsverksamhet i Sverige.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 225890-07/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Idrottsförenings drift av kommunal idrottsanläggning

org: skv

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Inkomst som idrottsförening erhåller för drift av kommunal idrottsanläggning anses komma från verksamhet som har naturlig anknytning till det idrottsliga ändamålet. En förutsättning är att föreningen använder anläggningen i sin idrottsliga verksamhet.

type: stycke

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det har blivit allt vanligare att idrottsföreningar får ta ansvar för driften av kommunala idrottsanläggningar. Med drift avses här att upprätthålla anläggningens funktion genom tillsyn och allmän skötsel. Den förening som åtar sig att svara för driften av en anläggning erhåller normalt ersättning i form av driftsbidrag från kommunen. Fråga är om driftsåtagandet kan anses ha naturlig anknytning till det idrottsliga ändamålet i följande situationer.

text: 1. En idrottsförening svarar för driften och använder ensam anläggningen i sin idrottsverksamhet. Föreningen får driftsbidrag från kommunen.

text: 2. En idrottsförening svarar för driften av anläggningen och erhåller kommunalt driftsbidrag. Föreningen använder anläggningen i viss omfattning, resterande tid kan den upplåtas till andra av kommunen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ideella föreningar som huvudsakligen främjar ett allmännyttigt ändamål är, under vissa förutsättningar, inskränkt skattskyldiga enligt

text: 7 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Till de allmännyttiga ändamålen räknas bl.a. idrott.

text: En allmännyttig ideell förening beskattas enligt

text: 7 kap. 7 §

text: IL bara för inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL. Föreningen är dock inte skattskyldig för inkomst från en självständig näringsverksamhet om den till huvudsaklig del kommer från

text: verksamhet som är ett direkt led i främjandet av det allmännyttiga ändamålet eller som har annan naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet, eller

text: verksamhet som av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete.

text: Före

text: inkomstskattelagens

text: införande återfanns dessa bestämmelser i lagen (

text: ) om statlig inkomstskatt, SIL,

text: 7 § 5 mom.

text: Av lagrummets första stycke framgick att skattskyldighet inte föreligger för verksamhet med naturlig anknytning till föreningens allmännyttiga ändamål. Som typiska fall på sådan verksamhet nämndes i

text: andra stycket

text: inkomster som antingen direkt härrör från den ideella verksamheten eller som kommer från verksamhet som utgör ett direkt led i det ideella arbetet. Det uttalades vidare i lagtexten att kommersiell verksamhet kan ha naturlig anknytning om den har karaktär av service till medlemmarna eller andra som deltar i den ideella verksamheten. I

text: inkomstskattelagen

text: finns inte denna exemplifiering av olika typer av verksamheter som kan ha naturlig anknytning, men någon materiell förändring av reglerna var inte avsedd,

text: prop. 1999/2000:2

text: del 2 s. 85. Av

text: 7 § 5 mom.

text: SIL framgick också att inkomst av verksamhet som inte har annat samband än att det ska finansiera det ideella arbetet anses sakna naturlig anknytning till det allmännyttiga ändamålet, se även

text: prop. 1976/77:135 s. 84

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Ett uppdrag att mot ersättning svara för driften av en idrottsanläggning får anses utgöra skattepliktig näringsverksamhet enligt

text: 13 kap. 1 §

text: IL.

text: En idrottsförening kan vara beroende av att det finns en fungerande idrottsanläggning, t.ex. fotbollsplan, för utövandet av idrottsverksamheten. Enligt Skatteverkets uppfattning har uppdraget i sådant fall ett klart samband med den ändamålsenliga verksamheten.

text: Skatteverket anser därför att en idrottsförenings drift av en kommunal idrottsanläggning, som används av föreningen för utövandet av dess idrottsliga verksamhet, har naturlig anknytning till det idrottsliga ändamålet. Detta gäller oavsett om anläggningen används enbart av föreningen eller om den delvis används av andra.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 226161-08/111

status: upphävt

title: Mervärdesskatt, upplåtelse av golfsimulator m.m.

text: Nytt 2016-11-01

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Idrottslig verksamhet, mervärdesskatt, dnr

text: 131 409836-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Användning av golfsimulator utgör inte sådan idrottslig verksamhet som avses i 3 kap.11 a§

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Skatteverket anser att användning av en golfsimulator innebär en simulering av det egentliga golfspelet, oavsett om användningen sker i träningssyfte eller som förströelse. Golfspel på en golfbana och simulering av golfspel i en golfsimulator är sålunda helt olika aktiviteter. Mervärdesskatt ska därför tas ut med 25 procent vid upplåtelse av golfsimulator.

text: Skatteverket anser att samma bedömning som görs av simulering av golfspel i en golfsimulator, även ska göras av motsvarande simulering av andra idrottsaktiviteter.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågan gäller om upplåtelse av en golfsimulator för träning och spel ska hänföras till en idrottstjänst i mervärdesskattehänseende.

text: Det finns ett stort utbud av anläggningar som går under beteckningen golfsimulator, allt från enkla, avsedda för hemmabruk i PC-miljö, till mer avancerade anläggningar, avsedda för särskilda lokaler i t.ex. hotell, eventhallar eller i helt separata byggnader. Det är närmast dessa senare simulatorer som är föremål för bedömning här. Bollen slås från t.ex. en matta in mot en duk som visar bilden av ett golfhål. Ofta kan olika golfhål projiceras på duken.

text: Liknande simulatorer finns även för andra sporter. Exempel på sporter som kan simuleras på motsvarande sätt är ishockey, fotboll, jakt, bilsport m.m..

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 3 kap.11 a§ ML undantas från skatteplikt omsättning av tjänster varigenom någon bereds tillträde till idrottsligt evenemang eller tillfälle att utöva idrottslig verksamhet. Även tjänster som har omedelbart samband med utövandet av den idrottsliga verksamheten är undantagna förutsatt att de omsätts av den som tillhandahåller den idrottsliga verksamheten.

text: Undantaget gäller endast om tjänsterna omsätts av staten eller en kommun eller av en allmännyttig ideell förening, vilket framgår av andra stycket i nämnda lagrum. Skattesatsen 6 procent gäller för omsättning av samma slag av idrottstjänster om verksamheten i stället bedrivs kommersiellt, t.ex. i bolagsform, vilket framgår av

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 10

text: ML.

text: Det nämnda undantaget i ML har utformats efter förebild av motsvarande bestämmelser som i dag återfinns i

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet. Enligt artikel132.1 mska medlemsstaterna undanta från skatteplikt viss omsättning av tjänster med nära anknytning till idrottslig eller fysisk träning som sker från organisationer utan vinstsyfte till personer som ägnar sig åt idrott eller fysisk träning. Enligt Bilaga III, punkt 14, till direktivet får en reducerad skattesats tillämpas för utnyttjande av sportanläggningar.

text: I

text: prop. 1996/97:10, s. 53

text: , författningskommentaren till 3 kap.11 a§ ML, anges att genom paragrafens formulering får begreppet idrott (idrottsligt evenemang och idrottslig verksamhet) en central betydelse. Vidare framgår, s. 41, att skattefriheten ska omfatta dels entréavgifter till idrottsevenemang, dels deltagarnas avgifter vid utövande av idrott.

text: I författningskommentaren till 3 kap.11 a§ ML, s. 53-54, anges vidare följande.

text: "Regeringen är medveten om att frågan vad som är sport eller idrott och därmed innefattas i begreppen idrottsligt evenemang respektive idrottslig verksamhet kan förorsaka vissa gränsdragningsproblem. Någon enhetlig eller heltäckande definition finns inte och kan knappast skapas för alla situationer. Riksidrottsförbundet definierar vissa begrepp i sitt nya idéprogram (verksamhetsidé och riktlinjer för idrottsrörelsen in i 2000-talet, se tidskriften Svensk Idrott 1/96). Där sägs bl.a. att "Idrott är fysisk aktivitet som vi utför för att kunna prestera mera, ha roligt och må bra" och "Idrott består av träning och lek, tävling och uppvisning". Inte heller dessa uttalanden torde i alla sammanhang kunna användas för att avgränsa vad som i

text: mervärdesskattelagens

text: mening skall anses som sport eller idrott. I stora delar måste därför bedömningen av vad som är sport eller idrott i

text: mervärdesskattelagens

text: mening överlämnas till rättstillämpningen. Vägledning torde dock kunna hämtas från hur undantaget från skatteplikt för tillhandahållande av lokaler eller anläggningar för sport- eller idrottsutövning har tillämpats. Det är framför allt svårt att avgöra vad som är sport/idrott och vad som i stället är rekreation/nöje/förströelse."

text: Med tjänster som har omedelbart samband med utövandet av den idrottsliga verksamheten avses, s. 55 i ovan angivna prop., upplåtelse av olika sportanordningar, hjälpmedel, tillbehör och redskap vid utövandet av den idrottsliga aktiviteten i fråga (t.ex. uthyrning av baddräkter, badhanddukar, skridskor, racketar m.m.). Utrymmet för att tillämpa undantaget från skatteplikt uppges vara mycket begränsat och det är i huvudsak olika typer av omnämnd uthyrningsverksamhet som kan komma i fråga.

text: I

text: prop. 1996/97:10, s. 54

text: , anges att golfträning som bedrivs på en s.k. driving-range får anses vara så nära förknippad med själva golfutövandet att denna verksamhet i

text: mervärdesskattelagens

text: mening måste anses som idrott. Därutöver sägs att med utövande av idrottslig verksamhet avses inte enbart praktiskt utövande av sport eller idrott. Även sådan idrottslig verksamhet som, förutom det huvudsakliga praktiska momentet, till mindre delar består av ett teoretiskt moment med instruktion eller handledning av ledare kan undantas från skatteplikt. Som exempel på detta anges idrottsutövande i golfskolor, ridskolor, tennisskolor, simskolor, ishockeyskolor, fotbollsskolor m.m. Till idrottslig verksamhet hänförs även enstaka lektioner som ges i framför allt skid-, tennis-, golf- och ridskolor.

text: I EG-domen

text: , Lindöpark, har EG-domstolen (p.25) uttalat att det av fast rättspraxis framgår att de begrepp som använts för att beskriva undantagen från skatteplikt i artiklarna 132-137 i mervärdesskattedirektivet ska tolkas restriktivt eftersom dessa undantag innebär avsteg från den allmänna principen att mervärdesskatt ska betalas för varje tillhandahållande av tjänster som utförs av en skattskyldig person mot vederlag.

text: I domen uttalade EG-domstolen även att tjänster som har samband med sport- eller idrottsutövning i görligaste mån ska kvalificeras utifrån en samlad bedömning av de omständigheter som kännetecknar transaktionen i fråga.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Undantaget från skatteplikt för idrottstjänster i 3 kap.11 a§ ML avser samma slag av tjänster som enligt

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 10

text: ML beskattas efter skattesatsen 6 procent. Undantaget från skatteplikt gäller bara när den som omsätter tjänsterna inte är en kommersiell aktör, dvs. då tjänsterna omsätts av staten, en kommun eller av en allmännyttig ideell förening.

text: EG-domstolen har ansett att undantagen från skatteplikt måste tolkas restriktivt eftersom de är undantag från den allmänna principen att mervärdesskatt är en generell skatt som ska tas ut på alla på varor och tjänster.

text: Begreppet idrottslig verksamhet i mervärdesskattehänseende omfattar den ordinarie utövningen av en idrottsaktivitet eller sport. Begreppet omfattar även tjänster som har omedelbart samband med idrottsutövningen, men som framgår av

text: prop. 1996/97:10, s. 55

text: , är utrymmet för att tillämpa undantaget i det avseendet mycket begränsat. Som exempel på idrott har i propositionen även nämnts idrottsutövande i golfskolor, ridskolor, tennisskolor och dylikt samt enstaka lektioner som ges i framför allt detta slag av skolor.

text: I fråga om golf är i första hand det egentliga golfspelet hänförligt till idrottslig verksamhet. Som framgått av redogörelsen har därutöver golfträning på driving-range, idrottsutövande i golfskolor och enstaka golflektioner hänförts till idrottslig verksamhet.

text: Den nu aktuella frågan gäller om även användning av en golfsimulator ska inrymmas i begreppet idrottslig verksamhet.

text: I förhållande till golfspel på en golfbana sker spelet i en simulator stationärt, dvs. spelarna förflyttar sig inte fysiskt mellan hålen. Stora delar av golfspelet är således en projektion. Det som brukar uppfattas som det väsentliga för att kunna utöva golfspel, själva golfbanan, saknas i detta fall. Beroende på anläggningens utförande kan det vara mer eller mindre svårt för spelaren att följa den simulerade bollbanan och nedslagsplatsen för bollen.

text: Skatteverket utesluter inte att viss träning av t.ex. golfsvingen är möjlig i en golfsimulator liksom att det även kan finnas en möjlighet till förbättring av spelförmågan i övrigt. Trots detta konstaterar Skatteverket att användning av en golfsimulator ändå innebär en simulering av det egentliga golfspelet, oavsett om användningen sker i träningssyfte eller som förströelse. Golfspel på en golfbana och simulering av golfspel i en golfsimulator är därför helt olika aktiviteter. Skatteverket anser att användningen av en golfsimulator inte utgör idrottslig verksamhet i ML:s mening.

text: En tjänst som innebär att en golfsimulator upplåts för träning och spel ska därför beskattas enligt skattesatsen 25 procent.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 226859-06/111

title: Förskole- och fritidshemsverksamhet i registrerat trossamfund eller ideell förening

text: 1 Sammanfattning

text: Registrerat trossamfund eller ideell förening främjar inte ett allmännyttigt ändamål genom att bedriva förskole- och fritidshemsverksamhet.

text: Förskole- och fritidshemsverksamhet som bedrivs av registrerat trossamfund eller ideell förening med religiöst ändamål har inte naturlig anknytning till det religiösa ändamålet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det har blivit allt vanligare att registrerade trossamfund och ideella föreningar med religiöst ändamål driver förskole- och fritidshemsverksamhet. Barnomsorgen har viss religiös profil men skiljer sig i övrigt inte från andra förskolor och fritidshem. Det förekommer även ekumeniskt bildade föreningar vars enda ändamål är att bedriva barnomsorgsverksamhet med religiös profil. Verksamheten riktar sig inte enbart mot medlemmar och deras barn utan står öppen för alla på orten.

text: Fråga är om trossamfunden eller föreningarna genom förskole- och fritidshemsverksamhet kan anses främja ett allmännyttigt ändamål eller om verksamheten bedöms ha naturlig anknytning till det religiösa ändamålet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ideella föreningar som huvudsakligen främjar ett allmännyttigt ändamål är, under vissa förutsättningar, inskränkt skattskyldiga enligt

text: 7 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Bestämmelserna i 7 kap. 7-13 §§ gäller även för registrerade trossamfund,

text: 7 kap. 14 §

text: IL.

text: Till de allmännyttiga ändamålen räknas bl.a. vård och uppfostran av barn samt religiösa ändamål. Ändamålen får inte vara begränsade till vissa familjers, föreningens medlemmars eller andra bestämda personers ekonomiska intressen,

text: 7 kap. 8 § andra stycket

text: IL.

text: RÅ 2005 ref. 8

text: avsåg en ideell förening med förskole- och fritidshemsverksamhet för medlemmarnas barn. Regeringsrätten fann att förskole- och fritidshemsverksamhet med vanligt språkbruk får hänföras till vård och uppfostran av barn. Den aktuella föreningen ansågs ändå inte främja ett allmännyttigt ändamål. Något uttalat skäl för bedömningen gavs inte av Regeringsrätten.

text: Riksskatteverket har i skrivelse 1992-10-28 (dnr

text: ) framfört uppfattningen att förskoleverksamhet utgör skattepliktig näringsverksamhet oavsett vilken juridisk person som bedriver den. Den kan i sig inte falla in under begreppet allmännyttig verksamhet.

text: En allmännyttig ideell förening beskattas enligt

text: 7 kap. 7 §

text: IL bara för inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL. Även sådan inkomst är skattefri om den till huvudsaklig del kommer från verksamhet som har naturlig anknytning till ändamålet eller som av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete.

text: Före

text: inkomstskattelagens

text: införande återfanns dessa bestämmelser i den numera upphävda lagen (

text: ) om statlig om statlig inkomstskatt, SIL,

text: 7 § 5 mom.

text: I lagrummet stadgades att inkomst som antingen direkt härrör från den ideella verksamheten, eller som kommer från verksamhet som utgör ett direkt led i det ideella arbetet, ska anses ha naturlig anknytning till ändamålet. Detsamma gällde för kommersiell verksamhet med karaktär av service till medlemmarna eller andra som deltar i den ideella verksamheten. I

text: inkomstskattelagen

text: finns inte denna exemplifiering av olika typer av inkomster som kan ha naturlig anknytning, men någon materiell förändring av reglerna var inte avsedd,

text: prop. 1999/2000:2

text: del 2 s. 85.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Det är Skatteverkets uppfattning att registrerade trossamfund/ideella föreningar med religiösa ändamål och de särskilt för barnomsorgsverksamhet bildade föreningarna inte är undantagna skattskyldighet för förskole- och fritidshemsverksamhet.

text: Det allmännyttiga ändamål som i första hand aktualiseras vid bedömning av förskole- och fritidshemsverksamhet är vård och uppfostran av barn.

text: Även om förskole- och fritidshemsverksamhet med normalt språkbruk kan karaktäriseras som vård och uppfostran av barn är det i grunden fråga om en tjänst som erbjuds för att föräldrarna ska kunna förvärvsarbeta. Det är en i särskilda former bedriven barntillsyn. Motivet till att placera barn i förskola eller fritidshem är således i första hand ekonomiskt grundat. Skatteverket anser därför inte att ett allmännyttigt ändamål i

text: inkomstskattelagens

text: mening främjas genom förskole- eller fritidshemsverksamhet. En ideell förening som enbart bedriver sådan verksamhet är därmed oinskränkt skattskyldig.

text: Ett registrerat trossamfund eller en religiös ideell förening har ett allmännyttigt ändamål. Skatteverket anser inte att förskole- och fritidshemsverksamhet har naturlig anknytning till det religiösa ändamålet. Barnomsorgsverksamheten kan visserligen delvis sägas utgöra ett led i den religiösa verksamheten men det torde i huvudsak vara fråga om ett anordnande av barntillsyn.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 227179-07/111

title: Beräkning av lönekrav när företaget innehar ett dotterföretag som inte är helägt

text: Sammanfattning

text: I det fall ett dotterföretag inte är helägt ska varken den egna lönen eller den lön man ska jämföra sin lön med, för att få beräkna ett lönebaserat utrymme, kvoteras.

text: Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om hur man räknar fram den lön som man ska jämföra sin egen lön med för att få beräkna ett lönebaserat utrymme i fall där ett dotterföretag inte är helägt.

text: Gällande rätt m.m.

text: Vilket lönekrav som ställs för att man ska få beräkna ett lönebaserat utrymme framgår av

text: 57 kap. 19 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, som lyder Lönebaserat utrymme skall beräknas bara om andelsägaren eller någon närstående under året före beskattningsåret fått sådan kontant ersättning som avses i 17 § första stycket från företaget och dess dotterföretag med ett belopp som sammanlagt inte understiger det lägsta av

text: sex inkomstbasbelopp med tillägg för fem procent av den sammanlagda kontanta ersättningen i företaget och i dess dotterföretag, och

text: femton inkomstbasbelopp.

text: Av

text: 57 kap. 17 §

text: IL framgår följande.

text: Löneunderlaget skall beräknas på grundval av sådan kontant ersättning som hos arbetstagaren skall tas upp i inkomstslaget tjänst och som under året före beskattningsåret har lämnats till arbetstagarna i företaget och i dess dotterföretag. Motsvarande ersättning som betalats ut till arbetstagare i utlandet räknas också in i löneunderlaget om företaget hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. Som kontant ersättning avses även sådan ersättning som arbetstagare fått från företaget och som skulle tagits upp i inkomstslaget tjänst om inte undantag gällt enligt 3 kap. 9 § eller på grund av bestämmelse i skatteavtal. Som kontant ersättning avses inte

text: kostnadsersättning, eller

text: belopp som skall tas upp i inkomstslaget tjänst enligt detta kapitel.

text: Om ersättningen avser arbetstagare i ett dotterföretag som inte är helägt, skall så stor del av ersättningen räknas med som motsvarar moderföretagets andel i dotterföretaget. Om ett dotterföretag har ägts under del av det år som löneunderlaget avser, skall bara ersättning som betalats ut under denna tid räknas med.

text: Bedömning

text: Av

text: 57 kap. 19 §

text: IL framgår att med krav på andelsägarens uttag av lön från företaget och från dess dotterföretag menas sådan kontant ersättning som avses i

text: 57 kap. 17 § första stycket

text: IL. I

text: prop. 2005/06:40

text: föreslogs en hänvisning till såväl första som andra styckena till 17 §. Detta ändrades av Skatteutskottet i betänkandet 2005/06:SkU10. Anledningen till att man föreslog en ändring torde ha varit att med den utformning lagförslaget hade i propositionen skulle en delägare som uppbar lön från ett dotterföretag som inte var helägt bara få beakta lönen till den del moderföretaget ägde dotterföretaget. För att få beräkna ett lönebaserat utrymme skulle det innebära att en företagsledare i ett icke helägt dotterföretag måste lyfta en högre lön än om dotterföretaget varit helägt, vilket inte ansågs vara motiverat. Därför föreslogs att delägare skulle få beakta hela lönen från dotterföretaget även om detta inte är helägt. Fråga är då vad som avses med "fem procent av den sammanlagda kontanta ersättningen i företaget och i dess dotterföretag" i 19 §, dvs. hur beräknas lönekravet i fall där ett dotterföretag inte är helägt. I

text: prop. 2005/06:40 s. 52

text: anges att "Vid tillämpning av det lägre alternativet av krav på löneuttag och beräkningen av tillägget på 5 procent ska löner till anställda i dotterföretag beaktas på samma sätt som när löneunderlaget bestäms." Detta uttalande ska emellertid ses i perspektivet av att den i propositionen föreslagna lagtexten i 19 § även hänvisade till 17 § andra stycket.

text: Såsom lagtexten slutligen utformats anser Skatteverket att beräkningen av lönekravet ska beräknas utifrån samma grunder som beräkningen av den egna lönen. "Den sammanlagda kontanta ersättningen i företaget och i dess dotterföretag" i första strecksatsen i 19 § syftar på "kontant ersättning som avses i 17 § första stycket från företaget och dess dotterföretag".

text: Den begränsningen som görs i 17 § andra stycket och där det anges att om ersättningen avser arbetstagare i ett dotterföretag som inte är helägt, ska så stor del av ersättningen räknas med som motsvarar moderföretagets andel i dotterföretaget, är enligt Skatteverket inte tillämplig vid beräkning av om kravet på löneuttag enligt 19 § är uppfyllt. Det innebär att någon proportionering på grund av moderföretagets ägarandel i dotterföretaget inte ska ske varken när det gäller den egna lönen eller när det gäller att beräkna lönekravet.

text: Löner som utbetalts före det att dotterföretaget blev dotterföretag ska däremot inte beaktas när man ska räkna fram "den sammanlagda kontanta ersättningen i företaget och dess dotterföretag". Under nämnda tid var ju inte dotterföretaget ett dotterföretag.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 227323-12/111

title: Kredit som är kopplad till ett investeringssparkonto

text: 1 Sammanfattning

text: Enligt Skatteverket är det skatterättsligt sett inte möjligt att ha en kredit inom ramen för ett investeringssparkonto. En kredit som är kopplad till ett investeringssparkonto ska alltid anses upptagen utanför kontot. Det innebär att varje gång en kredit utnyttjas ska detta likställas med en egen inbetalning på investeringssparkontot som ökar kapitalunderlaget.

text: Räntan för krediten är avdragsgill, eftersom krediten vid beskattningen inte ska anses upptagen inom ett investeringssparkonto.

text: 2 Frågeställning

text: Från och med den 1 januari 2012 är det möjligt att ha ett investeringssparkonto hos ett s.k. investeringsföretag (t.ex. en bank). Många investeringsföretag erbjuder kontohavaren att ha ett kreditutrymme, där tillgångarna på investeringssparkontot är säkerhet för utnyttjad kredit. En sådan kredit kan alltså vara direkt kopplad till investeringssparkontot.

text: Beskattningen av tillgångar på ett investeringssparkonto ska inte baseras på det faktiska resultatet av försäljningar eller övrig avkastning på tillgångarna. Istället ska en schablonintäkt tas upp till beskattning. Schablonintäkten beräknas med hänsyn till tillgångarnas marknadsvärde och de inbetalningar som har skett på investeringssparkontot under året.

text: Kontanta medel som inbetalas till investeringssparkontot ska alltså öka underlaget för beräkning av den skattepliktiga schablonintäkten. Medel kan även tillföras investeringssparkontot genom en till kontot kopplad kredit. Frågan är i vilken omfattning som utnyttjande av krediten ska ses som en egen inbetalning på investeringssparkontot.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Allmänna bestämmelser om investeringssparkonto finns i lag (

text: ) om investeringssparkonto (ISKL).

text: Med investeringstillgångar avses enligt 6 § ISKL

text: finansiella instrument som är upptagna till handel på en reglerad eller en motsvarande marknad utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

text: finansiella instrument som handlas på en handelsplattform, eller

text: andelar i en investeringsfond.

text: Med kontofrämmande tillgångar avses finansiella instrument som inte är investeringstillgångar (8 § ISKL). Kontanta medel får sättas in på och tas ut från ett investeringssparkonto (10 § ISKL).

text: Ett konto upphör som investeringssparkonto när kontoinnehavaren eller investeringsföretaget inte följer bestämmelserna i denna lag (28 § ISKL).

text: Den som har ett investeringssparkonto ska ta upp en schablonintäkt till beskattning i inkomstslaget kapital. Schablonintäkten beräknas med hänsyn till storleken av ett s.k. kapitalunderlag (

text: 42 kap. 36 § inkomstskattelagen

text: , IL). Kapitalunderlaget beräknas bl.a. med hänsyn till de kontanta medel som betalas in till investeringssparkontot under året (

text: 42 kap. 37 §

text: IL). Som inbetalning räknas bl.a. inte kontanta medel som överförs från ett annat eget investeringssparkonto (

text: 42 kap. 39 §

text: IL).

text: 4 Bedömning

text: Inbetalning av eget och lånat kapital till ett investeringssparkonto behandlas i proposition 2011/12:1 sidorna 338-341. På sidan 340 framhålls att investeringar på ett investeringssparkonto med lånade medel inte ska gynnas i förhållande till investeringar med egna medel. Den skattemässiga behandlingen ska alltså vara neutral mellan lånade och egna medel.

text: Investeringssparkontot är en särskild sparform där investeringar kan göras i sådana värdepapper som anges som investeringstillgångar i 6 § ISKL. Kontohavaren kan även sätta in kontanta medel på kontot. Förutom investeringstillgångar kan alltså kontot innehålla likvida medel.

text: En kredit är varken en investeringstillgång eller likvida medel och kan därför skattemässigt inte behandlas inom ramen för ett investeringssparkonto. En kredit ska således vid beräkningen av kapitalunderlaget alltid anses upptagen utanför ett investeringssparkonto, även om krediten är direkt kopplad till kontot. Alla medel som kontohavaren tillför investeringssparkontot ska därmed behandlas som en egen inbetalning på investeringssparkontot, såvida det inte är en inbetalning som undantas enligt

text: 42 kap. 39 §

text: IL. Det saknar alltså betydelse om medel på investeringssparkontot har tillförts genom utnyttjande av en kredit eller genom överföring av egna medel från ett konto som inte är ett investeringssparkonto.

text: Kontanta medel kan tas ut från ett investeringssparkonto. Kontanta medel på investeringssparkontot kan alltså användas för att minska den utnyttjade krediten. En senare ökning av krediten medför också en ytterligare inbetalning på investeringssparkontot. Kredittidens längd saknar betydelse, liksom den omständigheten att investeringsföretaget avstår från att debitera någon ränta för utnyttjande av en kort kredit. Varje tillförsel av medel på ett investeringssparkonto ska alltså behandlas som en egen inbetalning.

text: Vid beräkning av kapitalunderlaget kan en kredit inte behandlas som om den är upptagen inom ramen för ett investeringssparkonto. Investeringsföretaget kan dock ha tekniska system som innebär att krediten gentemot kontohavaren behandlas inom investeringssparkontot. Enligt Skatteverket innebär inte en sådan hantering att investeringssparkontot måste upphöra enligt bestämmelsen i 28 § ISKL. Det väsentliga är att investeringsföretaget behandlar varje ökning av skuldsaldot som en kontant inbetalning på investeringssparkontot enligt

text: 42 kap. 37 §

text: IL, vilket ökar kapitalunderlaget för beräkning av schablonintäkten.

text: I vissa fall kan det uppstå ett negativt saldo på det likvidkonto som tillhör ett investeringssparkonto. Ett negativt saldo på likvidkontot kan likställas med utnyttjande av en godkänd kredit och ska därför behandlas som en inbetalning på kontot som höjer kapitalunderlaget.

text: En kredit ska skattemässigt alltid anses upptagen utanför ett investeringssparkonto och det innebär att räntan för krediten också är avdragsgill.

text: Åskådningsexempel

text: Maria har ett kreditutrymme med 500 000 kr som är kopplat till hennes investeringssparkonto. Hon utnyttjar 300 000 kr av krediten för köp av aktier. Hon säljer sedan aktierna för 340 000 kr och reglerar hela sin kredit. Kort därefter utnyttjar hon hela kreditutrymmet och tillför således 500 000 kr till kontot. Sammantaget har Maria gjort egna inbetalningar till investeringssparkontot med 800 000 kr (300 000 + 500 000).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 228447-16/111

title: Skatteplikt vid olika former av fakturaköp och lån med kundfordringar som säkerhet, mervärdesskatt

text: Nytt: 2025-01-27

text: Avsnitt 4.3, sista stycket, i detta ställningstagande ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i avsnitt 4.3, sista stycket, att om det av samma företag tillhandahålls ett annat erbjudande som utgör ett sammansatt tillhandahållande i vilket det redan från början ingår både kreditgivning och indrivning är det fråga om ett enda tillhandahållande. En bedömning får då göras från fall till fall vilken av delarna som är den väsentliga delen av tillhandahållandet.

text: Skatteverket har med hänsyn till rättsutvecklingen gett sin syn på hur en transaktion som innehåller flera olika varor och tjänster ska bedömas i ställningstagandet ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, 2025-01-24, dnr

text: . För det fall det är fråga om ett enda tillhandahållande framgår det av ställningstagandet hur ett sådant tillhandahållande ska klassificeras.

text: Bedömningen av om ett erbjudande där det redan från början ingår kreditgivning och indrivning ska anses som ett eller flera tillhandahållanden ska fortsättningsvis göras utifrån ställningstagandet ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt” .

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Enligt Skatteverkets bedömning är tjänster som har som huvudsakligt ändamål att driva in andra företags fakturafordringar sådana tjänster som är skattepliktiga inkassotjänster.

text: Både fakturaköp med och utan regressrätt är enligt EU-domstolens praxis sådan indrivning av fordran åt annan som är skattepliktig. Mellanskillnaden mellan fakturans nominella värde och det belopp som betalas är ersättningen för det köpande företagets indrivningstjänst.

text: Belåning som innebär att ett företag mot säkerhet i sina fakturor får kredit motsvarande viss procent av de belånade fakturornas värde ska bedömas som sådan kreditgivning som är undantagen från skatteplikt.

text: När ett företag som tillhandahåller lån med kundfordringar som säkerhet även tillhandahåller olika indrivningsåtgärder och administrativa tjänster separat är det enligt Skatteverkets bedömning tilläggstjänster och dessa tjänster ska ses som egna tillhandahållanden i förhållande till kreditgivningen.

text: Om ett företag köper osäkra fordringar till deras marknadsvärde utan att särskild ersättning utgår för någon tjänst är det inte fråga om en ekonomisk verksamhet.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Skatteplikt vid olika former av factoring och fakturabelåning” från den 1 februari 2016, dnr

text: 131 55309-16/111

text: . Ställningstagandet innebär en ändring på så sätt att kreditgivning med fordringar som säkerhet inte omfattas av skatteplikt även om företagets kund betalar direkt till långivaren. När ett företag som tillhandahåller lån med kundfordringar som säkerhet även tillhandahåller olika indrivningsåtgärder separat såsom tilläggstjänster så ska dessa indrivningsåtgärder ses som särskilda tillhandahållanden.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket har i ett ställningstagande redogjort för sin syn på skatteplikt vid olika former av factoring och fakturabelåning.

text: Med anledning av detta har det frågats om pantsättning av fordringar, oavsett hur denna går till, alltid ska omfattas av skatteplikt när företagets kunder betalar direkt till bolaget som ger ut lånet.

text: Eftersom begreppet fakturabelåning används på ett mycket varierande sätt på marknaden har Skatteverket valt att i detta ställningstagande inte använda detta begrepp. Skatteverket väljer att i stället förklara de olika situationerna med andra ord.

text: 131 55309-16/111

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Från skatteplikt undantas omsättning av bank- och finansieringstjänster. Vidare undantas sådan omsättning som utgör värdepappershandel eller därmed jämförlig verksamhet. Med bank- och finansieringstjänster avses inte till exempel inkassotjänster och administrativa tjänster avseende factoring (

text: 3 kap.

text: 9 § första

text: och

text: andra stycket

text: mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML).

text: Medlemsstaterna ska undanta från skatteplikt transaktioner som rör beviljande av och förmedling av krediter samt förvaltning av krediter av den som beviljat krediten (

text: artikel 135.1 b i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Medlemsstaterna ska också undanta från skatteplikt transaktioner, inbegripet förmedling, som rör spar- och transaktionskonton, betalningar, överföringar, fordringar, checkar och andra överlåtbara skuldebrev. Dock ska inte transaktioner rörande indrivning av fordringar undantas (artikel 135.1 d i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.1 Svensk praxis

text: Ett eller flera tillhandahållanden

text: Högsta förvaltningsdomstolen har sammanfattat EU-domstolens praxis rörande sammansatta tillhandahållanden på följande sätt (

text: HFD 2012 ref. 30

text: Det ska göras en samlad bedömning av de omständigheter som kännetecknar transaktionen i fråga för att kunna avgöra om det rör sig om två eller flera separata tillhandahållanden eller ett enda tillhandahållande.

text: Varje transaktion ska som regel anses som separat och självständig. En transaktion, som ur ekonomisk synvinkel utgörs av ett enda tillhandahållande, får inte delas upp fiktivt så att mervärdesskattesystemets funktion undergrävs.

text: Ett enda tillhandahållande föreligger när två eller flera delar har ett så nära samband att de tillsammans objektivt sett utgör ett enda odelbart ekonomiskt tillhandahållande och att det därför vore konstlat att försöka skilja de olika delarna från varandra.

text: Ett enda tillhandahållande föreligger dessutom när en eller flera delar utgör det huvudsakliga tillhandahållandet medan andra delar måste betraktas som underordnade tillhandahållanden som skattemässigt ska behandlas på samma sätt som det huvudsakliga.

text: Ett tillhandahållande ska anses som underordnat när kunderna inte efterfrågar detta i sig utan det endast är ett medel att på bästa sätt få det huvudsakliga tillhandahållandet.

text: Inkassotjänster

text: Högsta förvaltningsdomstolen har konstaterat att tjänster i form av köp av fakturor med regressrätt, dvs. utan övertagande av kreditrisken (s.k. oäkta factoring), är skattepliktiga. Begreppet inkassotjänster i

text: 3 kap. 9 §

text: ML har den innebörden att det omfattar sådan indrivning av fordringar som avses i mervärdesskattedirektivet. Denna tolkning hindras inte av att det även i ML anges administrativa tjänster avseende factoring. Syftet med den bestämmelsen är bara att klargöra att skatteplikt gäller för administrativa tjänster som tillhandahålls i samband med factoring men däremot inte för de belånade och omsatta fordringarnas värde (

text: HFD 2012 ref. 56

text: I och

text: HFD 2012-09

text: -05, mål nr 753-757-11).

text: Vidare har Högsta förvaltningsdomstolen konstaterat att ett bolag vars enda verksamhet bestod i att driva in fordringar som förvärvats från utländska företag inte bedrev någon ekonomisk verksamhet. Fordringarna förvärvades utan regressrätt (

text: HFD 2012 ref. 56

text: II).

text: 3.2 EU-domstolens praxis

text: Ett eller flera tillhandahållanden

text: Det är fråga om ett enda tillhandahållande när två eller flera delar eller handlingar som en beskattningsbar person tillhandahåller en kund har ett så nära samband att de objektivt sett utgör ett enda odelbart ekonomiskt tillhandahållande och det därför vore konstlat att skilja dem åt. Det är också ett enda tillhandahållande när en eller flera delar ska betraktas som det huvudsakliga tillhandahållandet. De underordnade delarna ska då skattemässigt behandlas som det huvudsakliga tillhandahållandet (

text: CPP punkterna 29-30 och

text: Zamberk punkt 28).

text: Ett tillhandahållande, som ur ett ekonomiskt perspektiv utgörs av en enda tjänst, får inte delas upp på ett fiktivt sätt med följden att mervärdesskattesystemets funktion försämras (

text: , BGŻ Leasing, punkt 31).

text: Fakturerings- och prissättningsmetoder kan ge indikationer på om det rör sig om ett eller flera tillhandahållanden. Separat fakturering och prissättning talar för att det är flera olika tillhandahållanden. Faktureras och prissätts tjänsten som ett pris talar det för att det är ett enda tillhandahållande. Prissättning och fakturering uttrycker oftast avtalsparternas intresse (

text: CPP punkt 31,

text: Purple Parking punkt 34 och

text: BGZ Leasing punkterna 44-45).

text: Även hur ett tillhandahållande marknadsförs gentemot kund kan ha betydelse när man ska avgöra vad den genomsnittlige köparen egentligen efterfrågar (

text: , Purple Parking, punkt 36).

text: Indrivnings-/inkassotjänster

text: De begrepp som används för att beskriva undantagen i artikel 135.1 i mervärdesskattedirektivet ska tolkas restriktivt eftersom de utgör undantag från den allmänna principen att mervärdesskatt ska tas ut på varje tillhandahållande av tjänster som sker mot ersättning av en beskattningsbar person. Tolkningen ska dock ske så att undantaget inte fråntas sin ändamålsenliga verkan (

text: , AXA UK, punkt 25).

text: Begreppen inkasso och factoring (numera indrivning av fordringar) ska tolkas extensivt eftersom de är undantag från undantaget från skatteplikt (

text: MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring punkt 75 och

text: AXA UK punkt 30).

text: Factoring ska enbart ses som en variant av det mer allmänna begreppet inkasso eftersom sådana tjänster har som huvudsakligt ändamål att driva in fordringar från tredje man. Begreppet inkasso ska tolkas så att det omfattar alla former av factoring, dvs. både äkta och oäkta factoring. Inkasso är sådana tjänster som har som huvudsakligt ändamål att driva in fordringar från tredje man. Inkasso syftar för övrigt på finansiella transaktioner som är klart avgränsade och som syftar till att erhålla betalning för en ekonomisk skuld (

text: , MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, punkterna 77-78).

text: En ekonomisk verksamhet som innebär att en beskattningsbar person köper fordringar och övertar kreditrisken och i gengäld tar ut en kommissionsavgift av sina kunder utgör inkasso i den mening som avses i artikel 135.1 d i mervärdesskattedirektivet (

text: , MKG-Kraftfahrzeuge-Factoring, punkt 80).

text: Begreppen inkasso och factoring (numera indrivning av fordringar) tar sikte på finansiella transaktioner som syftar till att erhålla betalning för en ekonomisk skuld. Begreppen omfattar både fordringar som har förfallit till betalning och fordringar som ännu inte förfallit till betalning (

text: , AXA UK, punkterna 31 och 34).

text: När en verksamhet består i att en näringsidkare på egen risk förvärvar osäkra fordringar till ett pris som understiger fordringarnas nominella värde är det inte fråga om en ekonomisk verksamhet. Skillnaden mellan det nominella värdet och köpeskillingen avspeglar fordringarnas verkliga ekonomiska värde vid tiden för överlåtelsen. Förvärvaren av fordringarna tar i en sådan situation inte emot någon ersättning från överlåtaren (

text: , GFKL Financial Services, punkt 26).

text: Inte heller indrivning av fordringar för egen räkning utgör ekonomisk verksamhet (

text: , Investrand, punkt 26).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Indrivning av fordringar, ett eller flera tillhandahållanden

text: Olika former av indrivning av fordringar är sådana finansiella tjänster som syftar till att få betalning för en ekonomisk skuld. Enligt Skatteverkets bedömning är indrivning av andras fakturafordringar sådana tjänster som är skattepliktiga. Detta gäller oberoende av vem som tillhandahåller tjänsten t.ex. om det är en bank eller ett finansbolag/inkassobolag.

text: Vad som omfattas av begreppet indrivning av fordringar ska såsom EU-domstolen uttryckt ges en extensiv tolkning och avser tjänster som syftar till att få betalning för en ekonomisk skuld. Det medför enligt Skatteverkets bedömning att tjänster som innebär att man driver in fakturafordringar åt annan ska vara skattepliktiga även om det också kan finnas ett annat syfte med transaktionen t.ex. att tillhandahålla en finansiering.

text: Det är således fråga om ett enda tillhandahållande enligt Skatteverkets bedömning. Det har därför ingen betydelse om ersättningen delas upp och viss del kallas för t.ex. ränta. Dessa delar är olika delar som ingår i det skattepliktiga tillhandahållandet.

text: 4.2 Fakturaköp

text: Vid fakturaköp säljs och överlåts en, flera eller samtliga fakturor till ett annat företag. Det kan ske med eller utan regress. Vid fakturaköp säljs fakturafordringarna till ett annat företag som tar över rättigheterna och skyldigheterna avseende fordringarna såsom ägare av dessa. Det innebär att den som förvärvar fakturafordringarna övertar såsom ägare alla rättigheter och skyldigheter avseende fakturafordringarna. Detta gäller både för fakturaköp med regressrätt och utan regressrätt.

text: Fakturaköp till fakturans nominella värde minskat med viss procent eller visst fastställt belopp utan regressrätt, s.k. äkta factoring, innebär att det köpande företaget tar över kreditrisken för en faktura som fakturasäljarens kund inte betalat. Det innebär i praktiken att ett företag säljer en faktura till ett annat företag. Det köpande företaget finansierar fakturan och betalar ut avtalat belopp, dvs. fakturans faktiska värde minskat med viss procent eller visst fastställt belopp, till fakturasäljaren.

text: Fakturaköp till fakturans nominella värde minskat med viss procent eller visst fastställt belopp med regressrätt, s.k. oäkta factoring, innebär att det köpande företaget får överlåta eller sälja tillbaka en faktura till den ursprungliga fakturasäljaren om en faktura fortfarande är obetald ett visst antal dagar efter förfallodatumet. Fakturaköp med regressrätt innebär att det köpande företaget endast står en risk vid utebliven betalning från företagets kund om regressrätten inte kan utnyttjas t.ex. om fakturaöverlåtaren är på obestånd.

text: Enligt EU-domstolens praxis är både fakturaköp med och utan regressrätt sådana verksamheter som omfattas av begreppet indrivning av fordringar.

text: Enligt Skatteverket påverkas inte dessa slutsatser av om fakturorna köps före eller efter fakturornas förfallodag. Det har heller ingen betydelse för bedömningen om företaget som köpt fakturorna i sin tur köper in indrivningstjänster från ett annat företag. Det avgörande är att köparen har övertagit ansvaret för indrivningsåtgärderna. För det fall det är fråga om köp av fordringar till ett värde som understiger det nominella värdet, se avsnitt 4.5.

text: 4.3 Lån med kundfordringar som säkerhet

text: Ett företag kan pantsätta och belåna sina kundfordringar hos ett annat företag. Företaget äger då fortfarande fordringarna, till skillnad mot vad som är fallet vid fakturaköp med eller utan regressrätt. Lån med kundfordringar som säkerhet (pantsättning) kan förutom finansieringen även innefatta andra servicetjänster (bl.a. fakturahanteringen, bokföring, påminnelsehantering och inkasso). Vid lån med kundfordringar som säkerhet pantsätter ett företag en, flera eller samtliga fakturor hos ett annat företag som med fakturorna som säkerhet beviljar företaget en kredit.

text: Belåning som innebär att ett företaget mot säkerhet i sina fakturor från ett annat företag får kredit motsvarande viss procent av de överlåtna fakturornas värde ska bedömas som sådan kreditgivning som är undantagen från skatteplikt. Att det är fakturafordringar som ställs som säkerhet för krediten, och inte någon annan egendom, har enligt Skatteverket inte någon betydelse. Att företagets kund betalar direkt till långivaren får enligt Skatteverkets bedömning enbart ses som en åtgärd som kreditgivaren gör för att få betalt för lånet. En sådan åtgärd ska vid kreditgivning inte ses som en indrivningstjänst vilket innebär att tillhandahållandet från långivaren i sin helhet blir en från skatteplikt undantagen kreditgivningstjänst.

text: När ett företag som tillhandahåller lån med kundfordringar som säkerhet vid ett senare tillfälle även åtar sig olika indrivningsåtgärder som separata tilläggstjänster så ska dessa indrivningsåtgärder ses som separata tillhandahållanden i förhållande till kreditgivningen. Det ska då vara fråga om tilläggstjänster som kunden har möjlighet att välja att köpa till när de behövs i det enskilda fallet. De kunder som väljer att även köpa tilläggstjänster får i dessa fall anses efterfråga en särskild indrivningstjänst förutom kreditgivningstjänsten. Denna indrivningstjänst är skattepliktig.

text: Om det i stället av samma företag tillhandahålls ett annat erbjudande som utgör ett sammansatt tillhandahållande, i vilket det redan från början ingår både kreditgivning och indrivning, är det fråga om ett enda tillhandahållande. En bedömning får då göras från fall till fall vilken av delarna som är den väsentliga delen av tillhandahållandet. Bedömningen ska göras utifrån EU-domstolens uttalande att begreppet indrivning ska ges en extensiv tolkning.

text: 4.4 Beskattningsunderlag när tillhandahållandet är skattepliktigt

text: Beskattningsunderlaget för den skattepliktiga tjänsten ska utgå från den ersättning som betalas för tjänsten. Både vid äkta och oäkta factoring tar det köpande bolaget ut en ersättning från säljaren av fakturorna. Det är fråga om en enda tjänst, en indrivningstjänst.

text: Vid skattepliktig indrivning av fordringar i samband med fakturaköp tas ersättning vanligen ut i form av en reduktion av det utbetalda fakturabeloppet, dvs. fakturorna säljs till ett belopp som understiger det nominella värdet. Mellanskillnaden mellan fakturans nominella värde och det belopp som betalas är ersättningen för det köpande företagets indrivningstjänst. Det kan även förekomma att ersättningen tas ut genom en separat avgift. Ersättningen för tjänsten kan också delas upp på flera slags avgifter samt ränteberäkning. Även om prissättningen sker på olika sätt anser Skatteverket att det är fråga om ett enda tillhandahållande och hela ersättningen ska därför ingå i beskattningsunderlaget.

text: Lån med kundfordringar som säkerhet är en tjänst som är undantagen från skatteplikt. Om det även tillhandahålls en indrivningstjänst i samband med kreditgivningen så ska beskattningsunderlaget för denna tilläggstjänst beräknas utifrån den ersättning som ska betalas för denna tjänst enligt avtalet mellan parterna.

text: 4.5 Indrivning av egna fordringar m.m.

text: Indrivning av fordringar för egen räkning är ingen ekonomisk verksamhet i sig.

text: Om ett företag köper fakturafordringar till deras marknadsvärde och utan att få någon ersättning från säljaren för att driva in fordringen är det inte fråga om någon ekonomisk verksamhet. Detta handlar i normalfallet om att ett företag köper ett annat företags avskrivna fakturafordringar till ett pris som understiger det nominella värdet och där skillnaden mellan det nominella värdet och köpeskillingen återspeglar fordringarnas marknadsvärde vid tiden för överlåtelsen. Köparen får ingen särskild ersättning utan köper fakturorna med förhoppningen att kunna driva in ett belopp som överstiger det pris som betalats för fakturorna.

text: Skillnaden mellan förvärv av fakturafordringar till deras marknadsvärde och fakturaköp utan regressrätt är att det köpande företaget inte får någon ersättning från det säljande företaget för att avlasta denne indrivningen av fordringarna. Mellanskillnaden mellan de överlåtna fordringarnas nominella värde och priset för fordringarna avspeglar det verkliga ekonomiska värdet av fordringarna vid tiden för överlåtelsen. Detta värde har vanligen fastställts utifrån den omständigheten att det är fråga om avskrivna fordringar och att det finns en ökad risk för att fordringarna inte blir betalda.

text: Handel med obligationer och andra överlåtbara skuldebrev (innefattande marknaden för syndikerade lån), diskontering av växlar, köp av bolånestockar, överlåtelser i samband med värdepapperisering etc. utgör inte skattepliktiga indrivningstjänster. Detta eftersom sådana överlåtelser som regel sker till fordringarnas marknadsvärde. Om överlåtelserna mot förmodan sker till ett annat värde kan en annan bedömning göras i det enskilda fallet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 228506-11/111

text: Nytt: 2020-01-13

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Ställningstagandet ”Uttagsbeskattning och återföring av periodiserings-, ersättnings-, respektive expansionsfond när inkomst av näringsverksamhet inte längre ska beskattas i Sverige” ska inte längre tillämpas, dnr

text: 202 517760-19/111

text: 1 Sammanfattning

text: Om verksamheten vid ett fast driftställe upphör, eller det moment som konstituerar ett fast driftställe försvinner på annan grund än ett skatteavtal med en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) kan uttagsbeskattning komma i fråga utan rätt till anstånd med betalning av skatt i samband med uttagsbeskattningen. Avdrag för avsättningar till periodiserings-, ersättnings- respektive expansionsfond ska återföras till beskattning omedelbart.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har ställts om de inkomstskattemässiga konsekvenserna när skattskyldighet för ett fast driftställe, som en begränsat skattskyldig fysisk eller juridisk person har i Sverige, upphör enligt IL. Likaså har frågor ställts om inkomstskattemässiga konsekvenser när fysisk person som endast bedriver näringsverksamhet utomlands inte längre är obegränsat skattskyldig i Sverige och det svenska beskattningsanspråket avseende den utländska näringsverksamheten således upphör enligt IL.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Uttag av en tillgång ska behandlas som om den avyttras mot ersättning som motsvarar marknadsvärdet (

text: 22 kap. 7 §

text: IL). Som uttag räknas bland annat att en näringsverksamhet upphör, att skattskyldigheten för inkomsten från en näringsverksamhet helt eller delvis upphör eller att tillgångar förs över från en del av näringsverksamhet till en annan del om skattskyldighet föreligger för den förra men inte för den senare delen (22 kap. 5 § 1, 2 respektive 3 IL).

text: Som uttag räknas också att inkomsten från en näringsverksamhet helt eller delvis inte längre ska beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal eller att tillgångar förs över från en del av en näringsverksamhet till en annan del om den senare delen men inte den förra är undantagen från beskattning i Sverige på grund av ett skatteavtal (22 kap. 5 § 4 respektive 5 IL).

text: Om uttagsbeskattning har skett på grund av bestämmelserna i punkt 4 eller 5 får Skatteverket, efter ansökan bevilja en obegränsat skattskyldig anstånd med inbetalning av skatt. Skatteavtalet som avses i punkt 4 eller 5 ska i så fall ha ingåtts med en stat inom EES, tillgången eller tillgångarna ska ingå i en näringsverksamhet inom EES och den näringsverksamhet som ska beskattas i en annan stat får inte ha upphört (

text: 17 a kap. 2 § skattebetalningslagen

text: , SBL).

text: Avdrag för avsättning till periodiserings-, ersättnings- och expansionsfond ska återföras omedelbart bland annat om näringsverksamheten upphör eller skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör (30 kap. 8 -10 a §§, 31 kap. 20 § och 34 kap. 16 -17 §§ IL). Återföring behöver dock inte ske omedelbart när skattskyldighet för näringsverksamhet upphör på grund av ett skatteavtal med en stat inom EES (30 kap. 8 § 4, 9 § 3 och 10 § 4, 31 kap. 20 § 6 samt 34 kap. 16 § 3 och 17 § 4 IL).

text: I

text: RÅ 2008 ref. 30

text: skulle ett svenskt aktiebolag efter omorganisation byta skatterättsligt hemvist från Sverige till Malta. Efter utflytten kom aktiebolaget inte att ha något fast driftställe i Sverige. Av den anledningen aktualiserades frågor om uttagsbeskattning på grund av

text: 22 kap. 5 § 5

text: IL och omedelbar återföring av periodiseringsfond. EU-rätten befanns utgöra hinder för tillämpning av intern rätt vilket föranledde lagändringar i form av ovan nämnda bestämmelser om anstånd och successiv återföring av fonder.

text: I

text: RÅ 2010 ref. 92

text: skulle ett helägt svenskt dotterbolag fusioneras med sitt tyska moderbolag. Det svenska aktiebolaget bedrev verksamhet utomlands, bland annat genom ett fast driftställe i Norge. Skattskyldigheten i Sverige för näringsverksamheten i Norge skulle upphöra till följd av fusionen. Uttagsbeskattning enligt

text: 22 kap. 5 § 2

text: IL skulle ske. Uttagsbeskattning som inte var förenad med avräkning enligt

text: 37 kap. 30 §

text: IL ansågs dock utgöra en inskränkning i rätten till fri etablering som inte var förenlig med EU-rätten.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: När näringsverksamhet upphör eller när skattskyldigheten för inkomst från en näringsverksamhet upphör aktualiseras uttagsbeskattning och återföring av avdrag för avsättningar till fonder. Sådan beskattning kan för begränsat skattskyldig fysisk eller juridisk person uppkomma på grund av att ett fast driftställe i Sverige läggs ned eller upphör att utgöra ett fast driftställe. Sådan beskattning kan för obegränsat skattskyldig fysisk person uppkomma på grund av att personen bedriver näringsverksamhet vid ett fast driftställe i utlandet, flyttar från Sverige och blir begränsat skattskyldig varvid en förutsättning är att inte exemptmetod tillämpas i skatteavtal med den andra staten.

text: Med avseende på den första situationen - dvs. skattskyldighet i Sverige för inkomst av näringsverksamhet upphör för en begränsat skattskyldig fysisk eller juridisk person - är det Skatteverkets uppfattning att uttagsbeskattning ska ske utan rätt till anstånd med betalning av skatt i samband med uttagsbeskattningen. Avdrag för avsättningar till periodiserings-, ersättnings- respektive expansionsfond ska återföras till beskattning omedelbart. Detta oavsett om det begränsat skattskyldiga subjektet är hemmahörande i EES eller inte.

text: Någon negativ särbehandling med avseende på EU-rätten torde inte kunna anses föreligga eftersom en motsvarande beskattning kan inträffa i rent inhemska situationer. Det kan vara fråga om att en svensk juridisk person likvideras eller att tillgångar förs över från skattepliktig till skattebefriad del av en verksamhet i Sverige. Även om negativ särbehandling skulle föreligga kan reglerna, enligt Skatteverkets mening, rättfärdigas. Värdereserver och skattekrediter ska, enligt EU-domstolens praxis, i princip upplösas i det land där de har uppstått. Således har domstolen ansett det vara ett legitimt syfte att mot bakgrund av territorialitetsprincipen säkerställa fördelningen av beskattningsrätten mellan medlemsstaterna så att värden som upparbetats i en medlemsstat kan beskattas i den staten (se t.ex.

text: mål C-250/95

text: Med avseende på den andra situationen - dvs. skattskyldigheten för ett fast driftställe i ett annat land upphör för en i Sverige obegränsat skattskyldig fysisk person - har verket följande uppfattning.

text: Om en fysisk persons skattskyldighet i Sverige upphör på grund av att den fysiska personen flyttar ut och väsentlig anknytning eller stadigvarande vistelse inte föreligger, ska uttagsbeskattning och återföring av avdrag för avsättningar till fonder ske omedelbart. Genom övergången till begränsad skattskyldighet upphör nämligen möjligheterna att framledes beskatta en fysisk person för värdereserver som uppstått när obegränsad skattskyldighet förelegat i Sverige eftersom begränsat skattskyldig är skattskyldig i näringsverksamhet bara för inkomst från fast driftställe eller fastighet som finns i Sverige.

text: Har den fysiska personen flyttat ut men fortsatt att vara obegränsat skattskyldig på grund av väsentlig anknytning eller stadigvarande vistelse, men hemvist enligt skatteavtal gått över till den andra staten där näringsverksamheten bedrivs, tillämpas uttagsbeskattningsreglerna kombinerat med anståndsbestämmelserna i SBL. Avdrag för avsättningar till periodiserings-, ersättnings- respektive expansionsfond får återföras successivt om bytet av hemvist föranletts av skatteavtal med stat inom EU/EES. Skulle den obegränsade skattskyldigheten upphöra vid ett senare tillfälle ska uttagsbeskattning och återföring av fonder ske då den väsentliga anknytningen eller stadigvarande vistelsen upphör. Genom övergången till begränsad skattskyldighet upphör även i detta fall möjligheten att framledes beskatta en fysisk person för värdereserver som uppstått när obegränsad skattskyldighet förelegat i Sverige. Enligt EU-domstolens praxis om säkerställandet av fördelningen av beskattningsrätten mellan staterna kan regler rättfärdigas som innebär att skattekrediter upplöses i den stat där de uppstått. Således anser verket att svenska interna regler i denna situation kan rättfärdigas i förhållande till EU-rätten.

text: Om subjektet är en i Sverige registrerad juridisk person, t.ex. ett svenskt aktiebolag, är aktiebolaget efter byte av avtalshemvist fortfarande obegränsat skattskyldigt enligt svensk intern rätt. Vid byte av hemvist till stat inom EES finns därmed möjlighet till anstånd med inbetalning av skatt på grund av uttagsbeskattning och avdrag för avsättning till periodiserings-, ersättnings- eller expansionsfond får återföras successivt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 228523-15/111

title: Befrielse från dröjsmålsavgift på vägtrafikskatt eller vägavgift

text: 1 Sammanfattning

text: Ställningstagandet ersätter Riksskatteverkets rekommendationer m.m. (RSV SV 1996:1) om dröjsmålsavgift på fordonsskatt, överlastavgift och saluvagnsskatt som bl.a. behandlar frågor om befrielse från dröjsmålsavgift.

text: Hel befrielse från skyldigheten att betala dröjsmålsavgift på vägtrafikskatt eller vägavgift kan medges i vissa fall. Det kan ske om

text: betalning inte kunnat ske i samband med sjukdom eller olyckshändelse

text: betalningen försenats på grund av tekniska problem vid betalningen

text: Skatteverket fastställt att någon annan är skattskyldig för skatten eller avgiften

text: betalningsskyldigheten i vissa fall övergått till ett dödsbo

text: den skattskyldige inte har fått något inbetalningskort på grund av att den ansvariga myndigheten har angett fel adress i vägtrafikregistret

text: någon annan oförvållad omständighet har inträffat som den betalningsskyldige inte kunnat råda över och som är jämförbar med sjukdom eller olyckshändelse.

text: Delvis befrielse kan komma i fråga när det finns omständigheter som utgör skäl för hel befrielse, men omständigheterna i det enskilda fallet inte är tillräckligt starka för att hel befrielse ska kunna medges.

text: 2 Frågeställning

text: När finns det särskilda skäl för befrielse från dröjsmålsavgift vid sen betalning av vägtrafikskatt och vägavgift?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En avgift (dröjsmålsavgift) ska enligt

text: 5 kap. 17 § vägtrafikskattelagen (2006:227)

text: , VSL, och

text: 18 § lagen (1997:1137)

text: om vägavgift för vissa tunga fordon, LVA, tas ut för varje fordon där vägtrafikskatt eller vägavgift inte betalas inom den tid och i den ordning som framgår av lagarna. Enligt bestämmelserna gäller reglerna i

text: 2 § lagen (1997:484)

text: om dröjsmålsavgifter för hur dröjsmålsavgiften ska beräknas.

text: Om det finns särskilda skäl får Skatteverket medge hel eller delvis befrielse från skyldigheten att betala dröjsmålsavgift.

text: I förarbetena,

text: prop. 1991/92:93 s. 81

text: , uttalar departementschefen bl.a. följande: ”Avgiftsbefrielse skall medges om det finns särskilda skäl. För att en omständighet skall få medföra befrielse från dröjsmålsavgift, helt eller delvis, bör den till sin karaktär i första hand vara sådan att den betalningsskyldige inte kunnat förutse eller råda över den. Särskilda skäl bör således normalt föreligga vid sjukdom eller olyckshändelse av sådant slag att betalningen på förfallodagen därigenom avsevärt försvårats.---

text: Dröjsmålsavgiften har i mitt förslag särskilt avpassats för att inte framstå som oacceptabelt hög vid korta dröjsmål. Utrymmet för reduktion av avgiften endast på grund av att betalningsförseningen har varit kortvarig blir därför begränsat. Har dröjsmålet endast varat någon dag kan det dock finnas skäl för i vart fall nedsättning av dröjsmålsavgiften, särskilt om den betalningsskyldige haft anledning att räkna med att betalningen skulle ske i rätt tid. Däremot bör särskilda skäl inte anses föreligga om betalningsförsummelsen beror på betalningsoförmåga. Inte heller bör endast den omständigheten att det rör sig om en engångsförsummelse grunda betalningsbefrielse.---

text: Graden av godtagbar betalningsförsummelse bör normalt avta med tiden eftersom den betalningsskyldige efter hand bör få allt större möjligheter att undanröja föreliggande betalningshinder. Därför bör det knappast bli aktuellt med avgiftsbefrielse sedan så lång tid förflutit att ärendet har överlämnats för indrivning.”

text: En fordonsägare som inte har fått något inbetalningskort på vägtrafikskatt eller vägavgift ska anmäla detta till Transportstyrelsen senast en vecka innan skatten ska vara inbetald enligt

text: 8 § andra stycket vägtrafikskatteförordningen (2006:242)

text: och

text: 5 § andra stycket förordningen (1997:1140)

text: om vägavgift för vissa tunga fordon.

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Hel befrielse från dröjsmålsavgift

text: Sjukdom eller olyckshändelse

text: Sjukdom eller olyckshändelse kan i vissa fall vara en grund för hel befrielse från dröjsmålsavgift. Det är alltid omständigheterna i det enskilda fallet som avgör. Det innebär att man i bedömningen ska beakta om det funnits någon annan som utan olägenhet kunnat betala skatten eller avgiften.

text: Sjukdom eller olyckshändelse som drabbat någon annan än den betalningsskyldige kan vara ett skäl för befrielse när en anställd eller medhjälpare, som normalt svarar för betalningen, drabbas av sjukdom eller olyckshändelse vid en sådan tidpunkt att betalningen försenas.

text: Någon mera ingående prövning av sjukdomens art och omfattning behöver normalt inte göras. Läkarintyg eller annat intyg behöver bara begäras in om det är nödvändigt för bedömningen.

text: Tekniskt problem

text: En försenad betalning på grund av tekniska problem, t.ex. i samband med bearbetning i dator eller ekonomisystem, kan i vissa speciella situationer vara skäl för befrielse. De tekniska problemen bör då kunna styrkas. En förutsättning är dessutom att betalningen inte hade kunnat göras i rätt tid på annat sätt.

text: Annan skattskyldig

text: Om Skatteverket fastställer att någon annan än den som ursprungligen påförts vägtrafiksskatt och dröjsmålsavgift eller vägavgift och dröjsmålsavgift är skatt- eller avgiftsskyldig enligt 4 kap. 4 § tredje stycket VSL bör befrielse från dröjsmålsavgiften medges utan ansökan.

text: Dödsbo

text: Om den betalningsskyldige avlidit 14 dagar före förfallodagen eller senare och betalningsskyldigheten övergått till dödsboet bör befrielse medges.

text: Om ett betalningsuppdrag via autogiro stoppas med anledning av att betalningsskyldigheten övergått till ett dödsbo bör befrielse medges.

text: Befrielse bör även medges ett dödsbo som inte har fått något inbetalningskort om betalningsskyldigheten har övergått till dödsboet i nära anslutning till att beslutet om fordonsskatt eller vägavgift fattats.

text: För sent erhållet inbetalningskort

text: Att den betalningsskyldige inte har fått något inbetalningskort är som regel inte skäl för befrielse från dröjsmålsavgift. Har det visat sig att den betalningsskyldige inom föreskriven tid anmält till Transportstyrelsen att han eller hon inte fått något inbetalningskort bör dock befrielse från dröjsmålsavgiften kunna medges. Anmälan ska ske senast en vecka innan skatten ska vara inbetald enligt

text: och 5 § andra stycket förordingen (

text: ) om vägavgift för vissa tunga fordon.

text: Om den betalningsskyldige inte har fått något inbetalningskort på grund av att han eller hon har angett fel adress i vägtrafikregistret bör detta inte vara skäl för befrielse. Om felet beror på att myndigheten har gjort fel bör dock befrielse medges.

text: Övriga fall

text: Annan oförvållad omständighet som den betalningsskyldige inte kunnat råda över och som är jämförbar med sjukdom eller olyckshändelse kan vara ett särskilt skäl för befrielse från dröjsmålsavgiften.

text: 4.2 Delvis befrielse från dröjsmålsavgift

text: Delvis befrielse från dröjsmålsavgift kan komma i fråga när det finns omständigheter som utgör skäl för hel befrielse, men omständigheterna i det enskilda fallet inte kan anses tillräckligt starka för hel befrielse.

text: Delvis befrielse från dröjsmålsavgift innebär i normalfallet att avgiften sätts ned till hälften, dock lägst till 100 kronor.

text: Om det finns skäl för delvis befrielse från dröjsmålsavgift på grund av någon dags försening med betalningen bör avgiften kunna sättas ner till 0,25 procent av det för sent inbetalda beloppet, dock lägst till 100 kronor.

text: 4.3 Omständigheter som inte bör leda till befrielse från dröjsmålsavgift

text: Om någon del av det avgiftsgrundande beloppet kvarstår obetalt bör befrielse, helt eller delvis, från dröjsmålsavgiften inte komma i fråga.

text: Befrielse bör inte heller medges

text: vid återbetalning enligt 5 kap. 12 § VSL eller 17 § LVA

text: på grund av bristande kunskap om gällande bestämmelser

text: vid försenad inbetalning på grund av semester eller liknande

text: om den betalningsskyldige har överlåtit åt någon annan att betala in skatten eller avgiften, men detta inte har gjorts

text: om den betalningsskyldige inte har fått något inbetalningskort eller fått inbetalningskortet för sent (se även 4.1)

text: om någon inte har fått inbetalningskort på grund av fel adress i vägtrafikregistret (om felet beror på myndigheten bör dock befrielse medges).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 228529-11/111

title: Återkallat ställningstagande - Uttagsbeskattning och återföring av periodiseringsfond när näringsverksamhet inte längre ska beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal

text: Skatteverket återkallar ställningstagande 2008-11-20 med dnr

text: 131 674664-08/111

text: om uttagsbeskattning och återföring av periodiseringsfond när näringsverksamhet inte längre ska beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal. Anledningen till återkallelsen är ny lagstiftning.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 228788-08/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Mervärdesskatt

title: Beslut att redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara en kalendermånad i stället för tre

text: Nytt: 2020-01-24

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Underrättelse om ett beslut om en kortare redovisningsperiod för mervärdesskatt dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Beslut om ändrad redovisningsperiod för mervärdesskatt på Skatteverkets initiativ enligt

text: 10 kap. 14 b § första stycket andra punkten skattebetalningslagen (1997:483)

text: , SBL, ska meddelas i form av en särskilt uppsatt beslutshandling. Underrättelse om beslutet sker genom att beslutshandlingen expedieras.

text: Beslut om ändrad redovisningsperiod för mervärdesskatt på den skattskyldiges begäran enligt

text: 10 kap. 14 b § första stycket första punkten

text: SBL behöver inte meddelas i form av en särskilt uppsatt beslutshandling. Underrättelse om sådant beslut sker genom att ett registreringsbevis expedieras.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har väckts om beslut enligt

text: 10 kap. 14 b §

text: SBL måste meddelas i form av en särskilt uppsatt beslutshandling.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 10 kap. 14 §

text: SBL omfattar en redovisningsperiod en kalendermånad, om inte något annat särskilt föreskrivs.

text: Av 10 kap.14 a§ första stycket SBL framgår att för en sådan mervärdesskattskyldig som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst 40 miljoner kronor, ska redovisningsperioden för mervärdesskatt vara tre kalendermånader.

text: Enligt

text: 10 kap. 14 b §

text: SBL ska Skatteverket besluta att redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara en kalendermånad i stället för tre, om den skattskyldige begär det (första stycket första punkten) eller om det finns särskilda skäl (första stycket andra punkten). Ett beslut enligt första stycket första punkten ska gälla minst tjugofyra på varandra följande redovisningsperioder, om inte särskilda skäl talar emot det. Ett beslut enligt första stycket andra punkten gäller till dess Skatteverket beslutar annat.

text: Skälen för ett beslut får enligt

text: 20 § första stycket första punkten förvaltningslagen (1986:223)

text: utelämnas bl.a. när beslutet inte går parten emot eller det av någon annan anledning är uppenbart obehövligt att upplysa om skälen.

text: Av

text: 7 § första stycket första meningen skattebetalningsförordningen (1997:750)

text: , SBF, framgår att Skatteverket ska utfärda ett bevis om beslutad registrering enligt fastställt formulär.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Beslut enligt

text: 10 kap. 14 b §

text: SBL är per definition inte beskattningsbeslut (jfr

text: 11 kap.

text: SBL). Registreringsbeslut och liknande beslut, som till sin karaktär får anses ha mindre långtgående rättsverkningar än beskattningsbeslut kan ha, bör emellertid kunna fattas under samma förutsättningar som det är möjligt att fatta beskattningsbeslut. Indirekt kan detta sägas framgå av

text: 3 kap. 1 §

text: SBL jämförd med 7 § SBF. I sistnämnda paragraf sägs att Skatteverket ska utfärda ett bevis om beslutad registrering. Att det föreligger en skyldighet för Skatteverket att utfärda en skriftlig handling över den beslutade registreringen bör rimligen tolkas på så sätt att ett registreringsbeslut kan fattas genom en registrering i beskattningsdatabasen.

text: Om en skattskyldig i enlighet med

text: SBL begär att få redovisa mervärdesskatt för en kalendermånad istället för tre får hans begäran anses innefatta att Skatteverket ska fatta beslut enligt gällande författning. Skatteverkets beslut att bifalla en sådan begäran går inte den skattskyldige emot. Beslutet behöver därför inte motiveras.

text: Slutsatsen av det ovan sagda blir att beslut enligt

text: SBL inte behöver meddelas i form av en särskilt uppsatt beslutshandling. Underrättelse om beslutet sker genom att ett registreringsbevis expedieras.

text: Ett beslut enligt

text: SBL fattas däremot på initiativ av Skatteverket och får anses gå den skattskyldige emot, oavsett hans inställning till beslutet. Ett sådant beslut behöver därför motiveras varför beslutet ska meddelas i form av en särskilt uppsatt beslutshandling. I detta fall underrättas den skattskyldige om beslutet genom att beslutshandlingen expedieras.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 229019-17/111

title: Utvidgade reparationsbegreppet för bostäder

text: 1 Sammanfattning

text: Det utvidgade reparationsbegreppet för bostäder omfattar enligt Skatteverkets uppfattning utgifter för en ändrad rumsindelning i bostadslägenheter, under förutsättning att användningen till bostad består.

text: Utgifter för tillbyggnad, installation av utrustning som inte fanns tidigare och standardhöjande inredning omfattas däremot inte av det utvidgade reparationsbegreppet.

text: 2 Frågeställning

text: Är utgifter för tillbyggnad, installation av utrustning som inte fanns tidigare, standardhöjande inredning och ändrad rumsindelning i bostadslägenheter sådana utgifter som omfattas av det utvidgade reparationsbegreppet för bostäder?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 19 kap. 2 § första stycket inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, anges att utgifter för reparation och underhåll av en byggnad får dras av omedelbart även om utgifterna i räkenskaperna dras av genom årlig avskrivning.

text: I

text: 19 kap. 2 § andra stycket

text: IL anges att utgifter för sådana ändringsarbeten på en byggnad som kan anses normala i den skattskyldiges näringsverksamhet behandlas som utgifter för reparation och underhåll. Hit räknas inte åtgärder som innebär en väsentlig förändring av byggnaden.

text: Bestämmelsen i föregående stycke infördes 1969 i punkt 17 av anvisningarna till 29 § i den upphävda

text: kommunalskattelagen (1928:370)

text: , KL. Departementschefen föreslog då att avdrag får ske för mindre ändringsarbeten som normalt vidtas i en rörelsebyggnad tid efter annan inom ramen för den bedrivna verksamheten (

text: prop. 1969:100 s. 132

text: I punkt 3 av anvisningarna till

text: 23 §

text: KL fanns efter 1990 års skattereform exempel på ändringsarbeten som omfattades av det utvidgade reparationsbegreppet. Man nämnde upptagande av nya fönster- och dörröppningar samt flyttning av innerväggar och inredning i samband med omdisponering av lokaler. Dessa exempel har funnits i KL alltsedan bestämmelsen infördes 1969.

text: När IL infördes kortades bestämmelsen ner. Någon utvidgning av bestämmelsens tillämpningsområde var däremot inte avsedd (

text: prop. 1999/2000:2

text: Del 2 s. 248).

text: I

text: prop. 1999/2000:100 s. 206

text: anges att det utvidgade reparationsbegreppet även gäller näringsfastigheter som innehåller bostäder. Vidare anges att någon klar praxis inte ännu har utvecklat sig men att utgifter för ändrad rumsindelning i bostadslägenheter i den praktiska rättstillämpningen brukar anses omedelbart avdragsgilla så länge användningen till bostad består. En förändring av det utvidgade reparationsbegreppet till att omfatta mer genomgripande ändringar av byggnaden såsom ingrepp i bärande konstruktioner eller den nya stommen för vatten och avlopp i annan bemärkelse än utbyte av befintliga stammar går klart utöver vad som åsyftas med lagstiftningen.

text: I

text: HFD 2012 ref. 15

text: anger Högsta förvaltningsdomstolen att det alltjämt ska handla om mindre ändringsarbeten som med viss regelbundenhet kan förväntas uppkomma i den skattskyldiges verksamhet. I rättsfallet har de aktuella renoveringsarbetena varit genomgripande och mycket omfattande. När de påbörjades var underhållet av byggnaden starkt eftersatt. Enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening föreföll arbetena i första hand ha betingats av att byggnaden hade ett omfattande renoveringsbehov och endast i mindre utsträckning motiverats av befintliga eller nya hyresgästers krav på utformningen av lokalerna. Arbetena kunde därmed inte anses utgöra sådana normala ändringsarbeten som avses i

text: 19 kap. 2 § andra stycket

text: IL.

text: I

text: RÅ 1987 ref. 87

text: anger dåvarande Regeringsrätten att utförandet av mjölkrummet inte innebär en sådan ändring av en ekonomibyggnad som avses i anvisningspunkt 1 till

text: 22 §

text: KL (där bestämmelsen om det utvidgade reparationsbegreppet fanns) utan utgör en ren tillbyggnad. Kostnaderna härför avser således inte sådant arbete, som enligt nämnda anvisningspunkt är att hänföra till reparation och underhåll. Direktavdrag medgavs därför inte.

text: 4 Bedömning

text: Av exemplen i KL, förarbeten samt Högsta förvaltningsdomstolens uttalanden om bestämmelsens omfång (se

text: HFD 2012 ref. 15

text: ), framgår enligt Skatteverkets uppfattning att det utvidgade reparationsbegreppet inte omfattar ändringsarbeten som syftar till en förlängning av byggnadens livslängd eller en bestående värdehöjning av byggnaden.

text: Som framgår av

text: RÅ 1987 ref. 87

text: omfattas en tillbyggnad inte av det utvidgade reparationsbegreppet.

text: Ombyggnad i form av installation av hissar, byggnation av balkonger eller tilläggsisolering av byggnaden, som inte fanns tidigare, omfattas inte heller av det utvidgade reparationsbegreppet. Samma sak gäller exempelvis anslutning av lägenheterna till fibernät. Sådana åtgärder kan inte anses utgöra mindre ändringsarbeten som med viss regelbundenhet kan förväntas uppkomma i den skattskyldiges verksamhet. Dessutom anser Skatteverket att arbetena kan förväntas tillföra byggnaden bestående värden över dess återstående livslängd.

text: Ett utbyte av tvätt-, köks- eller WC-inredning räknas som reparation och underhåll, även om utbytet medför en standardhöjning till följd av den allmänna tekniska utvecklingen. Avdrag för ett sådant utbyte räknas som reparation och underhåll enligt

text: 19 kap. 2 § första stycket

text: IL.

text: Om ett utbyte av tvätt-, köks- eller WC-inredning medför en standardhöjning utöver den allmänna tekniska utvecklingen, t.ex. om sedvanliga badkar byts ut mot bubbelbadkar, så är den delen av utgiften som överstiger utgiften för nya sedvanliga badkar av standardmodell en utgift för ombyggnad. Denna ombyggnad omfattas dock inte av det utvidgade reparationsbegreppet. Samma sak gäller exempelvis byte av fönster eller ventilation, som medför en standardhöjning utöver den allmänna tekniska utvecklingen. Sådana åtgärder kan inte anses utgöra mindre ändringsarbeten som med viss regelbundenhet kan förväntas uppkomma i den skattskyldiges verksamhet. Dessutom anser Skatteverket att arbetena kan förväntas tillföra byggnaden bestående värden över dess återstående livslängd.

text: I

text: prop. 1999/2000:100 s. 204

text: behandlas nästan uteslutande fastighetsägare som bedriver verksamhet i form av uthyrning av lokaler för affärs- och kontorsändamål och deras hyresgäster. I propositionen talas därför om ändringsarbeten som kan anses normala i antingen fastighetsägarens eller hyresgästens verksamhet. Även hyresgästen bedriver alltså näringsverksamhet och kan ha behov av att lokalen anpassas till sin verksamhet. Eftersom boendet i sig normalt inte kräver några ändringsarbeten i bostadslägenheten anser Skatteverket att en bostadslägenhet inte behöver anpassas på motsvarande sätt som gäller för affärs- och kontorslokaler. Detta gäller även om byte av hyresgäster sker.

text: Ett behov som ändå kan uppkomma när det gäller bostadslägenheter är enligt Skatteverkets uppfattning en ändrad rumsindelning. Med en sådan ändrad rumsindelning avses flyttning, uppförande eller borttagande av innerväggar som inte är bärande (jfr

text: prop. 1999/2000:100 s. 206

text: ). Den ändrade rumsindelningen kan förutom sovrum och vardagsrum avse exempelvis tvättutrymme, kök, WC och badrum. Utgifter för en ändrad rumsindelning i bostadslägenheter omfattas därför av det utvidgade reparationsbegreppet, under förutsättning att användningen till bostad består.

text: För avdragsrätt enligt det utvidgade reparationsbegreppet ska också övriga villkor vara uppfyllda. Det ska alltså handla om mindre ändringsarbeten som med viss regelbundenhet kan förväntas uppkomma i den skattskyldiges verksamhet (

text: HFD 2012 ref. 15


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 229662-14/111

nyckelord:
Bokföring & redovisning
Inkomstskatt

title: Fria månadsavgifter vid förvärv av nybyggd bostadsrätt

text: 1 Sammanfattning

text: Den som erbjuds fria eller rabatterade månadsavgifter i samband med förvärv av en nybyggd bostadsrätt ska minska sin anskaffningsutgift med faktiskt erhållen rabatt. När bostadsrätten säljs kommer således rabatten att påverka beräkningen av kapitalvinsten.

text: 2 Frågeställning

text: Ett byggbolag säljer en fastighet till en bostadsrättsförening. Bostadsrättsföreningen avser att upplåta lägenheter med bostadsrätt i denna fastighet. Byggbolaget åtar sig att förvärva de bostadsrätter som inte någon annan förvärvar. Föreningen är alltså garanterad att alla bostadsrätter blir upplåtna och att den därmed får in samtliga insatser enligt den ekonomiska planen.

text: När byggbolaget riskerar att behöva infria sitt löfte till föreningen, väljer det att i stället för att själv förvärva bostadsrätter göra det mer attraktivt för andra att förvärva dessa. En rabatt, i form av avgiftsfrihet under två år, adderas till erbjudandet för att få kvarvarande bostadsrätter upplåtna. Det innebär att det kommer att vara byggbolaget som betalar avgiften till föreningen istället för bostadsrättsinnehavaren. Om bostadsrätten överlåts under tvåårsperioden tillfaller rabatten den nye ägaren.

text: Frågan är hur en sådan rabatt ska beskattas hos köparen av bostadsrätten.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Sådan förmån av att få utnyttja en fastighet som den skattskyldige har i egenskap av delägare i ett privatbostadsföretag ska inte tas upp (

text: 42 kap. 28 § inkomstskattelagen

text: (IL)).

text: Inkomst på grund av innehav av tillgång ska tas upp i inkomstslaget kapital (41 kap. 1 § och 42 kap. 1 § IL).

text: Kapitalvinsten beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången minskad med utgifterna för försäljningen och omkostnadsbeloppet (

text: 44 kap. 13 §

text: IL).

text: Med omkostnadsbeloppet avses utgifter för anskaffning och utgifter för förbättring (

text: 44 kap. 14 §

text: IL).

text: Om bostadsrätten har förvärvats genom upplåtelse från föreningen anses den insats som angetts i upplåtelseavtalet som anskaffningsutgift. Upplåtelseavgifter, överlåtelseavgifter och andra avgifter som betalades till företaget i samband med förvärvet av bostadsrätten ska också räknas in i anskaffningsutgiften (

text: 46 kap. 5 §

text: IL).

text: Reglerna i 41 kap. 1 § och 42 kap. 1 § IL motsvarar de bestämmelser som vid 1990 års skattereform infördes i 3 § 1 mom. i den numera upphävda lag om statlig inkomstskatt (SIL). Bestämmelserna om vad som var intäkt av kapital utvidgades då till att förutom avkastning och vinster även omfatta intäkter av egendom i den mån dessa inte var att hänföra till näringsverksamhet. Härmed avsågs bl.a. sådana inkomster som enligt 35 § 1 mom. i den numera upphävda kommunalskattelagen (KL) hänfördes till tillfällig förvärvsverksamhet (

text: prop. 1989/1990:110 s. 698

text: Fastigheter hade övergått till ny ägare genom expropriation mot en ersättning som fastställts av domstol. Den tidigare ägaren fick ersättning om 20 000 kr utöver det fastställda beloppet för att han inte skulle överklaga domen. Högsta förvaltningsdomstolen fann att beloppet om 20 000 kr som utbetalats av annan än den nye ägaren inte var hänförligt till ersättningen för fastigheterna. Beloppet skulle istället hänföras till intäkt av tillfällig förvärvsverksamhet (RÅ 1968 Fi 697).

text: Säljarens kapitalvinst sattes ned genom resning efter det att han fått infria en hyresgaranti. Kapitalvinsten sattes ned med den utgivna ersättningen (RÅ 1954 Fi 865).

text: Köpeskillingen för en fastighet motsvarade inte fastighetens marknadsvärde på grund av brister i informationen från fastighetsmäklaren. Säljaren fick därför ersättning från mäklarens ansvarsförsäkring. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg att den utbetalade ersättningen hade ett sådant samband med fastighetsförsäljningen att den skattemässigt skulle behandlas som en tillkommande köpeskilling (

text: RÅ 1992 ref. 102

text: 4 Bedömning

text: Det är bostadsrättsföreningen som upplåter bostadsrätten men det är byggbolaget som betalar avgiften för den som förvärvar bostadsrätten. Den omständigheten att en del av månadsavgiften betalas av byggbolaget ska inte jämställas med att föreningen sänkt medlemmens månadsavgift. Föreningen får in sina månadsavgifter. Det är inte någon överföring av värden från föreningen till medlemmen. Det är därför inte fråga om någon skattefri utdelning i form av bostadsförmån enligt

text: 42 kap. 28 §

text: IL.

text: Det som förut beskattades som tillfällig förvärvsverksamhet enligt

text: 35 § 1 mom.

text: KL beskattas numer som annan inkomst på grund av innehav av tillgång i inkomstslaget kapital enligt

text: 42 kap. 1 §

text: IL. RÅ 1968 Fi 697 skulle därför kunna tala för, att när en ersättning, som i det här fallet, erhålls från annan än avtalsparten vid förvärvet, så beskattas den som en annan inkomst. Detta gäller dock inte alltid. Om en ersättning kompletterar eller korrigerar ersättningen från avtalsparten ska den enligt Skatteverket beskattas som den inkomst eller utgift den avser att komplettera eller korrigera. Detta gäller även om det är någon annan än avtalsparten som lämnar ersättningen.

text: I

text: RÅ 1992 ref. 102

text: betalade mäklarens försäkringsbolag skadeståndet till säljaren av fastigheten. Det var således inte köparen som betalade. Ersättningen skulle ändå skattemässigt ses som en tillkommande köpeskilling för säljaren, på grund av dess samband med fastighetsförsäljningen. Motsvarande synsätt kan anläggas även när det gäller rabatt i form av avgiftsfrihet. Denna har ett direkt samband med förvärvet av bostadsrätten och avser att komplettera bostadsrättsföreningens erbjudande. Det ligger därför närmast till hands att den skattemässigt ska ses som en inkomst med anledning av förvärvet. En sådan inkomst ska behandlas som en minskning av anskaffningsutgiften, trots att det inte är bostadsrättsföreningen som lämnar rabatten.

text: Om bostadsrätten överlåts medan byggbolagets åtagande fortfarande gäller övergår rätten till rabatt till den nye ägaren. Med tanke på att rabattens storlek även beror på innehavstidens längd, anser Skatteverket att anskaffningsutgiften ska sättas ned med faktiskt erhållen rabatt i likhet med hur utfallande belopp i hyresgarantin behandlades i RÅ 1954 Fi 865. Om rabatten övergår till en ny bostadsrättsinnehavare ska denne minska sin anskaffningsutgift med erhållen rabatt på motsvarande sätt.