text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/956 av den 10 maj 2023

text: om inrättande av en mekanism för koldioxidjustering vid gränserna (CBAM-förordningen).

text: Av bilaga III till förordningen framgår att de tredjeländer och territorier som enligt

text: artikel 2

text: inte omfattas av tillämpningsområdet för förordningen är Island, Liechtenstein, Norge, Schweiz (länder), Büsingen, Helgoland, Livigno, Ceuta och Melilla (territorier).

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-44379-2026

title: Inkomstskattemässig hantering av s.k. CBAM-certifikat m.m.

text: 1 Sammanfattning

text: CBAM-certifikaten har inte särskilt reglerats i

text: inkomstskattelagen

text: . Skatteverket anser att en utgift för certifikaten inte utgör en utsläppsrätt, en skatt eller en tullavgift.

text: Skatteverket anser att utgifterna för CBAM-certifikat i normalfallet ska hänföras till anskaffningsvärdet på de förvärvade varorna som skattemässigt kan klassificeras som antingen lagertillgångar, inventarier, byggnad eller markanläggning. En importörs utgifter hänförliga till en efterlevnad av skyldigheterna enligt CBAM-förordningen 1 kan enligt Skatteverkets uppfattning vara skattemässigt avdragsgilla även om de inte kan hänföras till de förvärvade tillgångarna. Det gäller t.ex. utgifter för certifikat som har annullerats utan kompensation och utgifter för anlitande av ett indirekt tullombud. Det gäller vidare utgifter för drift och förvaltning av EU:s gemensamma plattform samt utgifter för bankgaranti eller annan säkerhet som i vissa fall kan krävas.

text: 2 Frågeställning

text: 2.1.1 Bakgrund

text: EU har genom en förordning infört en mekanism för koldioxidjustering vid gränserna, s.k. CBAM-certifikat. Syftet är att prissättningen för de koldioxidutsläpp som är hänförlig till importerade produkter (från tredje land) ska bli likvärdig med den som gäller för inhemska produkter (inom EU). Från och med den 1 januari 2026 gäller att den som från ett tredjeland importerar vissa varor (stål, järn, aluminium, cement, elektricitet, gödselmedel eller vätgas) till Europeiska unionens tullområde måste ha status som godkänd CBAM-deklarant. Den som under ett kalenderår importerat sådana varor som omfattas av förordningen överstigande ett visst tröskelvärde behöver köpa på sig ett antal certifikat motsvarande de inbäddade utsläpp som deklarerats och som vid en senare tidpunkt ska överlämnas i CBAM-registret. Försäljningen av certifikat planeras att påbörjas den 1 februari 2027. För frågor rörande CBAM-förordningen hänvisas till Naturvårdsverket och för frågor avseende klassificering av förädlade produkter hänvisas till Tullverket.

text: 2.1.2 Frågeställningar

text: Fråga har uppkommit hur ett företag som köper och innehar s.k. CBAM-certifikat respektive får dessa återköpta eller annullerade ska hantera detta inkomstskattemässigt (avsnitt 4.2). Fråga har vidare uppkommit hur utgifter hänförliga till sådana certifikat ska hanteras om en importör anlitar t.ex. ett s.k. indirekt tullombud för att sköta skyldigheter enligt förordningen (avsnitt 4.3). Fråga har slutligen uppkommit hur utgifter för drift och förvaltning av EU:s gemensamma centrala plattform och bankgaranti inom CBAM-systemet ska hanteras inkomstskattemässigt (avsnitt 4.4).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 EU-rätt

text: 3.1.1 Innehåll, tillämpningsområde och viktbaserat tröskelvärde

text: Av

text: artikel 1.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2023/956 av den 10 maj 2023

text: om inrättande av en mekanism för koldioxidjustering vid gränserna (förordningen) framgår att avsikten med mekanismen är att hantera växthusgasutsläpp som är inbäddade i vissa varor när dessa importeras till unionens tullområde. Dessa varor finns förtecknade i förordningens bilaga I.

text: Förordning ska tillämpas på varor eller förädlade produkter från dessa varor med ursprung i ett tredjeland 2 när dessa varor eller förädlade produkter från dessa varor importeras till unionens tullområde (

text: artikel 2.1 i förordningen

text: En importör, inbegripet importörer med status som godkänd CBAM-deklarant (godkänd deklarant), ska undantas från skyldigheterna enligt denna förordning om de importerade varornas nettovikt under ett visst kalenderår inte sammantaget överstiger det enda viktbaserade tröskelvärde som i förordningen har fastställts till 50 ton nettovikt. Detta tröskelvärde ska inte tillämpas på import av el och vätgas (

text: artikel 2

text: a och punkt 1 i bilaga VII i förordningen).

text: 3.1.2 Skyldigheter och rättigheter för godkända CBAM-deklaranter

text: Varor som omfattas av förordningen får endast importeras till unionens tullområde av en godkänd deklarant. En importör som är etablerad i en medlemsstat ska, före import av varor till unionens tullområde, ansöka om status som godkänd deklarant (artikel

text: och

text: i förordningen).

text: Om ett indirekt tullombud agerar som godkänd deklarant för en importörs räkning ska det indirekta tullombudet omfattas av de skyldigheter som är tillämpliga på importören enligt denna förordning med avseende på de varor som det indirekta tullombudet importerar för den importörens räkning (

text: artikel 5.2 a i förordningen

text: Senast den 30 september varje år, och den första gången 2027 för 2026, ska varje godkänd deklarant använda det CBAM-register (register) som avses i

text: artikel 14

text: för att lämna in en CBAM-deklaration (deklaration) för det föregående kalenderåret (

text: artikel 6.1 i förordningen

text: Om de inbäddade utsläppen fastställs på grundval av faktiska utsläpp får en deklarant i deklarationen begära en minskning av antalet certifikat som ska överlämnas i syfte att beakta det koldioxidpris som betalats i ett tredje land för de deklarerade inbäddade utsläppen. En förutsättning för detta är att koldioxidpriset faktiskt har betalats i ett tredjeland. Rabatter m.m. som är tillgängliga i det landet och som skulle ha lett till en minskning av koldioxidpriset ska beaktas. En minskning får begäras även om företaget använder standardvärden. Avdraget för betalt koldioxidpris kommer i de fallen att vara baserade på standardvärden, d.v.s. ett standardavdrag per land/region (artiklarna

text: och

text: i förordningen).

text: 3.1.3 Godkännande som deklarant och bankgaranti

text: För att få status som godkänd deklarant behöver en sökande visa sin ekonomiska och operativa förmåga att fullgöra sina skyldigheter enligt förordningen. Var sökande inte etablerad under hela de båda räkenskapsår som föregick det år då ansökan lämnades in ska behörig myndighet (SKV:s anm. Naturvårdsverket) kräva att en bankgaranti eller annan likvärdig säkerhet ställs (artiklarna

text: och

text: i förordningen).

text: 3.1.4 Försäljning, återköp och annullering av CBAM-certifikat

text: En medlemsstat ska fr.o.m. den 1 februari 2027 sälja certifikat på en EU-gemensam plattform till deklaranter som är godkända och etablerade i den staten. De kostnader som uppstår i samband med inrättandet, driften och förvaltningen av den gemensamma centrala plattformen ska finansieras genom avgifter som ska betalas av de godkända deklaranterna (artiklarna

text: och

text: a i förordningen).

text: Om en deklarant begär det ska den medlemsstat där deklaranten är etablerad återköpa de överskjutande certifikat som finns på deklarantens konto i CBAM-registret. Det finns vissa antalsmässiga begränsningar för hur många certifikat som ett företag kan få återköpta (artiklarna

text: och

text: i förordningen).

text: Återköpspriset för varje certifikat ska vara det pris som deklaranten betalat för certifikatet vid tidpunkten för köpet (

text: artikel 23.3 i förordningen

text: Den 1 november varje år ska kommissionen annullera alla certifikat som köpts under året före det föregående kalenderåret och som fanns kvar på deklarants konto i registret. Dessa certifikat ska annulleras utan kompensation (första stycket i

text: artikel 24.1 i förordningen

text: 3.2 Inkomstskatt

text: Resultatet ska beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Vid beräkning av resultatet ska inkomster tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag (14 kap. 2 § första och andra styckets första mening inkomst

text: skattelagen (1999:1229)

text: , IL).

text: Bestämmelser om beskattningstidpunkten för kapitalvinster och kapitalförluster finns i 44 kap. 26–32 §§ (

text: 14 kap. 9 §

text: IL).

text: Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnader (

text: 16 kap. 1 § första stycket första meningen

text: IL).

text: Med anskaffningsvärde, nettoförsäljningsvärde och återanskaffningsvärde avses i detta kapitel detsamma som i 4 kap. 9 § andra–fjärde styckena

text: årsredovisningslagen (1995:1554)

text: , ÅRL, eller i förekommande fall

text: 4 kap. 5 § lagen (1995:1559)

text: om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller

text: 4 kap. 4 § lagen (1995:1560)

text: om årsredovisning i försäkringsföretag (

text: 17 kap.

text: 2 första stycket

text: IL).

text: En tillgång som är avsedd för omsättning eller förbrukning är en lagertillgång (

text: 17 kap. 3 §

text: IL).

text: Anskaffningsvärdet för inventarier är utgiften för förvärvet om de förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt (

text: 18 kap. 7 § första stycket första meningen

text: IL).

text: Att byggnads- och markinventarier behandlas som inventarier framgår av 19 kap. 19 § och 20 kap. 15 § IL (

text: 18 kap. 1 § första stycket andra meningen

text: IL).

text: Om en byggnad uppförs av den skattskyldige, är anskaffningsvärdet utgiften för att uppföra den (

text: 19 kap. 8 §

text: IL).

text: I anskaffningsvärdet på en byggnad ska också räknas in utgifter för till- och ombyggnad (

text: 19 kap. 13 § 1

text: IL).

text: Som byggnadsinventarier räknas sådana delar och tillbehör i en byggnad som är avsedd att direkt tjäna den näringsverksamhet som bedrivs i byggnaden. För byggnadsinventarier gäller vad som sägs om inventarier (

text: 19 kap. 19 §

text: IL).

text: Anskaffningsvärdet för en markanläggning är den skattskyldiges utgifter för att anskaffa eller förbättra anläggningen (

text: 20 kap. 11 §

text: IL).

text: Som markinventarier räknas en markanläggning eller en del av en markanläggning som är avsedd att tillsammans med inventarier användas i den näringsverksamhet som bedrivs på fastigheten. För markinventarier gäller vad som sägs om inventarier (

text: 20 kap. 15 §

text: IL).

text: I inkomstslaget näringsverksamhet finns bestämmelser om vad som avses med kapitaltillgångar, kapitalvinster och kapitalförluster. I 44 kap. finns grundläggande bestämmelser om kapitalvinster och kapitalförluster (25 kap. 1–3 §§ IL).

text: Kapitalvinsten beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången och omkostnadsbeloppet. Med omkostnadsbelopp avses utgifter för anskaffningen ökade med utgifter för förbättringar (44 kap. 13 och 14 §§ IL).

text: Kapitalförluster ska inte dras av som kostnad förrän det beskattningsår då förlusten är definitiv (

text: 44 kap. 26 § andra stycket

text: IL).

text: I 52 kapitlet finns särskilda bestämmelser om kapitalvinst vid avyttring av andra tillgångar och förpliktelser än sådana som avses i 45, 46, 48 och 50 kapitlen (

text: 52 kap. 1 §

text: IL).

text: I inkomstslaget näringsverksamhet ska avdrag för en kapitalförlust göras i sin helhet (

text: 52 kap. 6 § första stycket

text: IL).

text: 3.3. Redovisning

text: Vid upprättande av balansräkningen, resultaträkningen och noterna ska hänsyn tas till alla ekonomiska förpliktelser som är hänförliga till räkenskapsåret eller tidigare räkenskapsår, även om dessa förpliktelser blir kända först efter räkenskapsårets utgång men före upprättandet av årsredovisningen (2 kap. 4 första stycket 3b ÅRL).

text: Som avsättningar ska sådana förpliktelser redovisas som är hänförliga till räkenskapsåret eller tidigare räkenskapsår och som på balansdagen är säkra eller sannolika till sin förekomst men ovissa till belopp eller till den tidpunkt då de skall infrias (

text: 3 kap. 9 §

text: ÅRL).

text: Med anskaffningsvärde förstås, om inte annat följer av 11 §, utgifterna för tillgångens förvärv eller tillverkning. Vid bestämmandet av anskaffningsvärdet tillämpas 3 § andra–fjärde styckena (

text: 4 kap. 9 § andra stycket

text: ÅRL).

text: I anskaffningsvärdet för en förvärvad tillgång ska, utöver inköpspriset, utgifter som är direkt hänförliga till förvärvet räknas in (

text: 4 kap. 3 § andra stycket

text: ÅRL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Klassificering av CBAM-certifikat saknas

text: inkomstskattelagen

text: . Även om certifikaten har vissa beröringspunkter med EU:s utsläppsrättshandelssystem så utgör de enligt Skatteverkets uppfattning varken en sådan utsläppsrätt som regleras i

text: 17 kap. 22 b §

text: IL, en skatt eller en tullavgift.

text: 4.2 När en utgift är hänförlig till ett förvärv av ett certifikat

text: Enligt Skatteverkets uppfattning utgör en utgift för ett certifikat en avdragsgill kostnad då den är nödvändig för att förvärva och bibehålla inkomster för den som har status som godkänd deklarant och som omfattas av de skyldigheter som regleras i artiklarna

text: och

text: i förordningen. En importör kan alternativt anlita ett s.k. indirekt tullombud som också är godkänd deklarant för att importera sådana varor som omfattas av förordningen. Det blir då det indirekta tullombudet som omfattas av förordningens skyldigheter. Läs mer om detta i avsnitt 4.3.

text: Frågan om utgifter för ett certifikat är direkt avdragsgilla eller om de ska ingå i anskaffningsvärdet för förvärvade lagertillgångar enligt

text: 17 kap. 2 §

text: IL eller inventarier enligt

text: 18 kap. 7 §

text: IL är enligt Skatteverkets uppfattning beroende av omständigheterna i det enskilda fallet. Det kan inte heller uteslutas att en utgift för ett certifikat för vissa förädlade produkter skulle kunna knytas till en byggnad eller markanläggning och dras av enligt bestämmelserna i kapitel 19 eller 20 IL. Vad som avses med ett anskaffningsvärde och vad som ska ingå i ett sådant framgår av 4 kap. 9 § andra stycket och 4 kap. 3 § andra stycket ÅRL.

text: 4.2.1 Koldioxidpris som betalats i tredjeland

text: Vid beräkningen av anskaffningsvärdet på importerade tillgångar ska beaktas den minskning av antalet certifikat som ska överlämnas p.g.a. betalat koldioxidpris och erhållna rabatter i ett tredjeland (artiklarna

text: och

text: i förordningen). Det koldioxidpris som betalats i ett tredje-land för inbäddade utsläpp ökar anskaffningsvärdet på tillgångarna och den minskning av antalet certifikat som annars skulle ha överlämnats får inte öka anskaffningsvärdet på tillgångarna.

text: 4.2.2 Lagertillgångar

text: Om de varor eller förädlade produkter som omfattas av förordningen och som importören importerar är avsedda att omsättas eller förbrukas så blir dessa skattemässigt klassificerade som lagertillgångar (

text: 17 kap. 3 §

text: IL). Skatteverket anser att utgiften för de certifikat som kan hänföras till importen av ett sådant lager blir en del av lagrets anskaffningsutgift (

text: 17 kap. 2 §

text: IL).

text: 4.2.3 Inventarier

text: Om en vara eller förädlad produkt som omfattas av förordningen och som importerats är avsedd för stadigvarande bruk kan den i vissa fall skattemässigt klassificeras som inventarier (

text: 18 kap.

text: IL). Av förordningens bilaga 1 räknas t.ex. cisterner, tankar och räcken av järn, stål och aluminium upp som varor som omfattas av förordningens tillämpningsområde. Om en sådan vara eller förädlad produkt är avsedd för stadigvarande bruk i importörens egen näringsverksamhet kan den klassificeras som ett inventarium (

text: 18 kap. 1 §

text: IL). En sådan vara eller förädlad produkt skulle vidare kunna klassificeras som ett byggnadsinventarium (19 kap. 19 §). En förädlad produkt som t.ex. räcken skulle kunna klassificeras som ett mark-inventarium (

text: 20 kap. 15 §

text: IL).

text: Skatteverket anser att utgiften för de certifikat som kan hänföras till importen av ett sådant inventarium blir en del av inventariets eller byggnadsinventariets anskaffningsvärde (18 kap. 7 §, 19 kap. 19 § och 20 kap. 15 § IL).

text: 4.2.4 Byggnad eller markanläggning

text: En utgift för ett certifikat hänförligt till en sådan vara eller förädlad produkt som tillförs en byggnad eller en markanläggning kan i vissa fall skattemässigt vara hänförlig till byggnad eller markanläggning enligt 19 respektive

text: 20 kap.

text: IL. Det gäller enligt Skatteverkets uppfattning om importören själv tillför byggnaden eller markanläggningen den importerade varan eller förädlade produkten som certifikatet är hänförligt till. Av förordningens bilaga 1 framgår att t.ex. dörrar, fönster, dörrtrösklar och räcken av järn, stål eller aluminium samt olika former av cement omfattas av förordningens tillämpningsområde.

text: Utgiften för de certifikat som kan hänföras till importen av sådana varor eller förädlade produkter blir en del av en byggnads eller markanläggnings anskaffningsutgift (19 kap. 8 och 13 §§ eller 20 kap. 11 § IL). Skatteverket anser att om det som tillförs byggnaden eller markanläggningen vid beskattningen dras av omedelbart enligt 19 eller

text: 20 kap.

text: IL blir utgiften för certifikatet hänförligt till en sådan vara en direkt avdragsgill utgift.

text: 4.2.5 Redovisning av utgifter för certifikat

text: Den som under kalenderår 2026 importerar sådana varor som omfattas av förordningen och vars import överstiger det tröskelvärde om 50 tons nettovikt kommer vara skyldig att köpa certifikat (

text: artikel 2

text: a och punkt 1 i bilaga VII i förordningen). Inköp av certifikat för sådana varor som importerats under kalenderår 2026 kommer dock först att vara möjligt att göra från och med den 1 februari 2027 (artikel 20.1 förordningen).

text: Detta innebär att när tröskelvärdet väl har överskridits uppstår vid den tidpunkten en legal förpliktelse enligt förordningen att för kalenderår 2026 förvärva certifikat motsvarande de inbäddade utsläpp som är förenade med de importerade varorna.

text: Om en importör tillämpar ett brutet räkenskapsår kan det medföra en komplikation vid en tillämpning av det s.k. tröskelvärdet som avgör skyldigheten att förvärva CBAM-certifikat då detta tröskelvärde avgörs utifrån kalenderårets sammanlagda import.

text: Ett företag ska enligt

text: 2 kap. 4 § första stycket 3 b

text: ÅRL vid upprättandet av sin balansräkning, resultaträkning och noterna beakta ekonomiska förpliktelser som är hänförliga till räkenskapsåret eller tidigare räkenskapsår även om dessa blir kända först efter räkenskapsårets utgång men före upprättandet av årsredovisningen (händelser efter balansdagen).

text: En händelse efter balansdagen kan enligt god redovisningssed antingen bekräfta ett förhållande som förelåg på balansdagen eller indikera förhållanden som uppstått efter balansdagen. Händelser som bekräftar förhållanden som förelåg på balansdagen men som inträffat efter balansdagen och innan den finansiella rapporten är upprättad ska beaktas genom att justera beloppen eller att redovisa inte tidigare medtagna poster (se t.ex.

text: BFNAR 2012:1

text: punkt 32.3 och kommentaren till punkterna 32.1 och 32.2).

text: Nedanstående exempel är baserade på Skatteverkets tolkning av god redovisningssed så som den kommit till uttryck i dagens redovisningsnormgivning.

text: Exempel: när en avsättning eller skuld ska redovisas

text: Om ett företag med bokslut den 30 juni 2026 har överskridit tröskelvärdet enligt förordningen senast på balansdagen, så har företaget en legal förpliktelse att förvärva certifikat. För det aktuella räkenskapsåret ska företaget, om övriga villkor enligt god redovisningssed är uppfyllda, göra en avsättning eller redovisa en skuld. En avsättning eller en skuld gäller de framtida utgifter för certifikat som företaget måste köpa på grund av sin import fram till och med balansdagen.

text: Exempel: när en avsättning eller en skuld inte får redovisas

text: Om ett företag t.ex. har ett brutet räkenskapsår som avslutas den 30 juni 2026 kanske företagets sammanlagda import av sådana varor som omfattas av förordningen fram till och med balansdagen inte uppgår till tröskelvärdets nivå. Det innebär att företaget på balansdagen därmed saknar en sådan legal förpliktelse som krävs för att en avsättning eller skuld ska få redovisas då företaget inte har en skyldighet att förvärva sådana certifikat (

text: 14 kap. 2 §

text: IL och

text: 3 kap. 9 §

text: ÅRL). En sådan legal förpliktelse kan dock uppkomma senare under kalenderår 2026 (under företagets efterföljande räkenskapsår) om företagets sammanlagda import under kalenderåret då har överskridit tröskelvärdet. Det innebär att avdragsrätten för de förvärvade certifikaten eller ökningen av anskaffningsvärdet på de förvärvade tillgångarna förskjuts till det efterföljande räkenskapsåret med balansdag 30 juni 2027.

text: 4.2.6 Förvärv och återköp av certifikat

text: Om en godkänd deklarant köper in ett certifikat i förväg kan utgiften för det certifikatet tas upp som en kapitaltillgång enligt 14 kap. 9 §, 25 kap. 1–3 §§ och 52 kap. 1 § IL hos deklaranten. Om ett inköp sker av varor eller förädlade produkter som skattemässigt ska klassificeras som lagertillgångar, inventarier, byggnad eller markanläggning anser Skatteverket att utgiften hänförlig till de förvärvade certifikaten bör klassificeras om och i stället hänföras till anskaffningsvärdet för dessa tillgångar när de tillgångarna ska redovisas i balansräkningen. Själva omklassificeringen av certifikatet från en kapitaltillgång till t.ex. en lagertillgång föranleder inte några beskattningskonsekvenser utan medför ett +/- 0 resultat.

text: Om en godkänd deklarant begär att överskjutande certifikat ska återköpas av den medlemsstat där deklaranten är etablerad kommer återköpspriset för varje certifikat att vara det pris som deklaranten betalat för certifikatet vid tidpunkten för köpet (artiklarna

text: och

text: i förordningen). Deklaranten ska enligt Skatteverkets uppfattning vid kapitalvinstberäkningen redovisa det erhållna återköpspriset som en ersättning och kan samtidigt dra av det likvärdiga inköpspriset som ett omkostnadsbelopp (

text: 44 kap. 13 §

text: IL). Det skattemässiga nettoresultatet av ett certifikat som köpts in för t.ex. 800 kronor och senare återköps för 800 kronor blir därmed noll.

text: 4.2.7 Annullering av certifikat

text: En godkänd deklarant ska senast den 31 oktober under vart och ett av de år då certifikat överlämnas lämna in en begäran om återköp (artikel 23.1 i förordningen). Det finns vissa begränsningar av det antal certifikat som omfattas av rätten till återköp (

text: artikel 23.2 i förordningen

text: ). Den 1 november varje år ska kommissionen annullera alla certifikat som köpts under året före det föregående kalenderåret och som fanns kvar på deklarantens konto i registret. Dessa certifikat ska annulleras utan kompensation (första stycket i

text: artikel 24.1 i förordningen

text: ). Genom undantag från punkt 1 ska kommissionen den 1 november 2027 annullera alla certifikat som köpts med avseende på inbäddade utsläpp för 2026. Dessa certifikat ska annulleras utan kompensation (

text: artikel 24.2 i förordningen

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan en rättighet eller liknande tillgång anses avyttrad om den upphör på rättslig grund. Ett certifikat som genom en annullering utslocknar kan alltså anses avyttrad utan ersättning. Om en godkänd deklarant har certifikat som blir föremål för en annullering utan kompensation uppkommer för deklaranten en kapitalförlust, motsvarande omkostnadsbeloppet för de certifikat som annulleras, för vilken det föreligger avdragsrätt (44 kap. 13 och 26 §§, 52 kap. 6 § IL).

text: 4.3 Utgifter när en importör inte är en godkänd deklarant

text: Om den som önskar importera varor som omfattas av förordningen inte själv är en godkänd deklarant måste personen anlita någon som har en sådan status, t.ex. ett s.k. indirekt tullombud som också är godkänd deklarant Det blir då det indirekta tullombudet som för importörens räkning importerar varorna, köper in nödvändiga certifikat och som omfattas av förordningens skyldigheter (

text: artikel 5.2 a i förordningen

text: För den som importerar sådana varor som regleras av förordningen och som inte har status som godkänd deklarant kan inte själv förvärva ett certifikat och anses därmed inte heller i formell mening kunna ha en utgift för ett sådant certifikat. Den ersättning som importören lämnar det indirekta tullombudet för de utförda tjänsterna inklusive kostnadsersättning för inköpta certifikat, frakt, tullavgifter m.m. anser Skatteverket utgör avdragsgilla kostnader för importören.

text: Frågan om ovanstående utgifter för en importör är direkt avdragsgilla enligt

text: 16 kap. 1 §

text: IL eller ska hänföras till anskaffningsvärdet för en lagertillgång enligt

text: 17 kap. 2 §

text: IL, ett inventarium enligt

text: 18 kap. 7 §

text: IL, en byggnad enligt

text: 19 kap.

text: IL eller en markanläggning enligt

text: 20 kap.

text: IL är beroende av omständigheterna i det enskilda fallet.

text: 4.4 Andra utgifter för hantering av CBAM-systemet

text: 4.4.1 Utgifter för drift och förvaltning av EU:s plattform

text: För de avgifter som enligt

text: artikel 20.5 a i förordningen

text: kommer att betalas av de godkända deklaranterna med anledning av inrättande, drift och förvaltning av den Europeiska unionens gemensamma centrala plattformen föreligger avdragsrätt (

text: 16 kap. 1 §

text: IL). Sådana utgifter anser Skatteverket normalt inte kan knytas till importen av en specifik lagertillgång, inventarium, byggnad eller markanläggning utan kan närmast ses som en allmän driftskostnad för den godkända deklaranten. Avdragstidpunkten kommer att styras av god redovisningssed (

text: 14 kap. 2 §

text: IL).

text: 4.4.2 Utgifter för bankgaranti

text: För utgifter förenade med en sådan bankgaranti eller annan säkerhet som en sökande kan behöva ställa för att bli godkänd som deklarant enligt artiklarna

text: och

text: i förordningen föreligger avdragsrätt (

text: 16 kap. 1 §

text: 14 kap. 2 §

text: IL).


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-4446-2026

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Ställningstagandet ”Beskattningsland för tjänster och bevisbördans placering, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

org: skv

text: Ställningstagandet ”Beskattningsland för tjänster och bevisbördans placering, mervärdesskatt” daterat den 25 januari 2018, dnr

text: 202 460649-17/111

text: , ska inte längre tillämpas.

type: stycke

text: Skatteverket redogör i ställningstagandet för bevisbördans placering vid bestämmande av beskattningsland enligt huvudreglerna för tjänster. Bedömningen av bevisbördan följer av Rådets genomförandeförordning nr 282/2011 av den 15 mars 2011 med tillhörande förklarande anmärkningar. Det som framgår av ställningstagandet är därför sådan information som kan framgå direkt på vägledningssidor. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-44634-2026

title: Upphävande av ställningstagandet ”Hur får information ur förhandsbeskedsärenden användas i beskattningsverksamheten”

text: Ovan nämnda ställningstagande som publicerades den 29 april 2014, dnr

text: 131 237730-14/111

text: , upphävs och ska inte längre tillämpas.

text: Det upphävda ställningstagandet återger inte gällande rätt till följd av att Skatteverket gjort en ny bedömning av gällande lagstiftning. Innehållet har i tillämpliga delar ersatts av information i rättslig vägledning. Ställningstagandet är därför inte längre aktuellt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-4476-2026

title: Tillhandahållande av tjänster mellan ett företags fasta etableringsställe i Sverige och en utländsk mervärdesskattegrupp där företaget är medlem

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Om ett fast etableringsställe i Sverige tillhör ett företag som ingår i en utländsk mervärdesskattegrupp, avgörs dess självständighet enligt reglerna i det land där gruppen är bildad.

text: Om den utländska mervärdesskattegruppen är bildad i ett EU-land som har geografiskt avgränsade regler (som Sverige) och det svenska fasta etableringsstället därför behandlas som självständigt i förhållande till gruppen utgör det en egen beskattningsbar person. Transaktionen till ett sådant etableringsställe kan vara en beskattningsbar transaktion om övriga villkor är uppfyllda. Behandlas däremot transaktionen i det andra EU-landet som företagsintern är inte det svenska fasta etableringsstället självständigt i förhållande till gruppen och transaktionen faller i sådana situationer utanför

text: mervärdesskattelagens

text: tillämpningsområde.

text: Om den utländska mervärdesskattegruppen är bildad i ett EU-land som inte har geografiskt avgränsade regler anses det svenska fasta etableringsstället ingå i den utländska gruppen. Eftersom det inte är en självständig beskattningsbar person faller transaktioner mellan gruppen och ett sådant etableringsställe utanför

text: mervärdesskattelagens

text: tillämpningsområde.

text: Om den utländska gruppen är bildad i ett land utanför EU ska motsvarande bedömning avseende det svenska fasta etableringsställets självständighet göras som när gruppen är etablerad i ett EU-land.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Tillhandahållanden av tjänster mellan ett företags etablering i Sverige och en utländsk mervärdesskattegrupp där företaget är medlem från den 27 maj 2019, dnr

text: 202 177887-19/111

text: . Ställningstagandet har omarbetats utifrån ML som trädde i kraft den 1 juli 2023, kompletterats med senare praxis och strukturerats om. Ställningstagandet innebär ingen ändring i sak.

text: 2 Frågeställning

text: I Sverige omfattar en mervärdesskattegrupp inte medlemmarnas fasta etableringsställen utanför landet. Ett sådant etableringsställe räknas som en egen beskattningsbar person i förhållande till gruppen. Därför kan transaktioner mellan gruppen och ett fast etableringsställe vara beskattningsbara. Detsamma gäller mellan ett svenskt fast etableringsställe och en utländsk mervärdesskattegrupp i ett annat EU-land, om etableringsstället är en egen beskattningsbar person i förhållande till gruppen.

text: Frågan är om transaktioner mellan en utländsk mervärdesskattegrupp och dess fasta etableringsställe i Sverige kan vara beskattningsbara transaktioner i andra situationer.

text: Detta ställningstagande gäller inte om det svenska fasta etableringsstället är medlem i en svensk mervärdesskattegrupp.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: EU-länderna har möjlighet att behandla rättsligt oberoende beskattningsbara personer som är nära förbundna med varandra som en enda beskattningsbar person genom att bilda mervärdesskattegrupper (

text: artikel 11 första stycket i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Sverige har valt att införa bestämmelser om bildande av mervärdesskattegrupper för företag inom finans- och försäkringssektorn (

text: 4 kap.

text: 14 §§

text: mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML).

text: Svenska mervärdesskattegrupper är geografiskt avgränsade eftersom endast beskattningsbara personer med fasta etableringsställen i Sverige får ingå i gruppen (

text: 4 kap. 9 §

text: ML).

text: När någon utanför gruppen tillhandahåller tjänster till en medlem i en mervärdesskattegrupp anses tjänsten tillhandahållen mervärdesskattegruppen och inte dess medlem (

text: , Skandia America, punkt 29). Ett sådant tillhandhållande av tjänster utgör en beskattningsbar transaktion om ett rättsförhållande som innebär ömsesidigt utbyte av prestationer föreligger mellan säljaren och köparen. Ett sådant rättsförhållande kan inte föreligga mellan olika etableringar i ett företag som ingår i en och samma beskattningsbara person, eftersom fasta etableringsställen måste bedriva sin verksamhet självständigt för att ett sådant rättsförhållande ska anses föreligga (

text: , FCE Bank, punkterna 34–37).

text: Om huvudetableringen i ett land utanför EU tillhandhåller tjänster till ett fast etableringsställe i en medlemsstat i EU och etableringen är medlem i en mervärdesskattegrupp, är dessa beskattningsbara transaktioner under förutsättning att det utländska bolaget och det fasta etableringsstället inte anses utgöra en enda beskattningsbar person (

text: Skandia America, punkterna 30–32). Högsta förvaltningsdomstolen har fastställt att ett fast etableringsställe i Sverige har skilts från den utländska etableringen genom sitt inträde i en svensk mervärdesskattegrupp. Mervärdesskattegruppen förvärvar i en sådan situation de tjänster som det fasta etableringsstället tillhandahålls av den utländska huvudetableringen (

text: HFD 2015 ref. 22

text: EU-domstolen har klargjort att en huvudetablering i annat EU-land som ingår i en mervärdesskattegrupp i det EU-landet och som tillhandahåller tjänster samt allokerar kostnader för dessa till sitt fasta etableringsställe i Sverige inte ingår i samma beskattningsbara person (

text: , Danske Bank, punkterna 32–35). Det är därmed mervärdesskattegruppen i EU-landet som tillhandahåller tjänsterna till det svenska etableringsstället. Det svenska etableringsstället kan i sådana situationer bli betalningsskyldig för den beskattningsbara transaktionen om övriga förutsättningar för betalningsskyldighet är uppfyllda (

text: HFD 2021 not. 28

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket anser att bedömningen av om ett fast etableringsställe i Sverige till ett företag som tillhör en utländsk mervärdesskattegrupp är självständigt ska göras utifrån reglerna i det land där den utländska mervärdesskattegruppen är bildad.

text: Om den utländska mervärdesskattegruppen är bildad i ett annat EU-land med regler som är geografiskt avgränsade i likhet med den svenska regleringen, kan det svenska fasta etableringsstället anses självständigt i förhållande till den utländska mervärdesskattegruppen. Om det andra EU-landet med geografiskt avgränsade regler, däremot behandlar transaktionen mellan det svenska fasta etableringsstället och den utländska gruppen som en företagsintern transaktion, betraktas ett sådant etableringsställe inte som självständigt. Detta innebär att i den första situationen kan transaktionen utgöra en beskattningsbar transaktion om resterande kriterier är uppfyllda i enlighet med rättspraxis, men inte i den andra situationen. I den andra situationen faller transaktionen utanför mervärdesskattens tillämpningsområde.

text: Om den utländska mervärdesskattegruppen är bildad i ett annat EU-land som inte har geografiskt avgränsade regler, anses det svenska fasta etableringsstället ingå i den utländska mervärdesskattegruppen. Transaktioner mellan ett sådant etableringsställe och den utländska mervärdesskattegruppen faller i sådana fall utanför mervärdesskattens tillämpningsområde.

text: Om den utländska mervärdesskattegruppen är bildad i ett land utanför EU, ska motsvarande bedömningar göras avseende det svenska fasta etableringsställets självständighet i förhållande till den utländska mervärdesskattegruppen. Detta förutsätter att samma rättsverkningar gäller för en sådan mervärdesskattegrupp som för en mervärdesskattegrupp som har bildats i ett EU-land med stöd i den valmöjlighet som medlemsländerna har enligt artikel 11 i mervärdesskattedirektivet. Sådana grupper utmärks framför allt av att transaktioner mellan medlemmarna i gruppen inte ses som beskattningsbara transaktioner. De utmärks också av att de företag eller etableringar som ingår i gruppen har ett gemensamt registreringsnummer till mervärdesskatt och lämnar en gemensam deklaration för mervärdesskatt.

text: Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: 202 177887-19/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-44788-2025

title: Avgiftsbelopp får läggas samman med andra avgiftsbelopp och med motsvarande skattebelopp om de beräknas på samma eller liknande underlag vid efterbeskattning

text: 1 Sammanfattning

text: Ett beslut om efterbeskattning får inte fattas om det avser ett obetydligt skatte- eller avgiftsbelopp. Med avgiftsbelopp avses den faktiska avgift som ett tänkt beslut om efterbeskattning skulle leda till. Med avgiftsslag avses varje typ av avgift som omfattas av skatteförfarandelagen.

text: Vid bedömningen av om en efterbeskattning leder till en ändring som uppgår till mer än ett obetydligt avgiftsbelopp, ska avgiftsbelopp som beräknas på samma eller liknande underlag räknas tillsammans. Avgiftsbeloppen ska även räknas tillsammans med skattebeloppet för det skatteslag som efterbeskattningen gäller.

text: Avgiftsbelopp hänförliga till olika beskattningsår får vid efterbeskattning läggas samman på samma sätt som gäller för skattebelopp.

text: Ställningstagandet omfattar inte arbetsgivaravgifter i den mening som avses i skatteförfarandelagen.

text: 2 Frågeställning

text: Efterbeskattning får i vissa fall inte beslutas om den avser ett obetydligt skatte- eller avgiftsbelopp. Vid bedömningen av om ett skattebelopp är obetydligt ska varje skatteslag bedömas för sig. Skatteverket har tidigare även ansett att varje avgiftsslag ska bedömas för sig, men inte givit någon närmare anvisning om innebörden av detta.

text: Frågan har uppkommit vad som avses med ett avgiftsslag och om varje avgiftsslag ska bedömas för sig när en bedömning görs av om det är möjligt att besluta om efterbeskattning med hänvisning till bestämmelsen om obetydligt belopp. Fråga är också om och hur avgiftsbelopp kan räknas samman.

text: Detta ställningstagande omfattar inte arbetsgivaravgifter enligt

text: 2 kap.

text: SAL eller allmän löneavgift enligt 1 § lagen om allmän löneavgift. Dessa avgifter hanteras som ett skatteslag och omfattas i stället av ställningstagandet Beloppsgräns för uttag av skattetillägg och för eftertaxering och efterbeskattning (den 17 juni 2005 , dnr

text: 130 358414-05/111

text: 3 Gällande rätt

text: Efterbeskattning enligt 66 kap. 27 § 1-3

text: skatteförfarandelagen

text: får inte beslutas om den avser ett obetydligt skatte- eller avgiftsbelopp (

text: 66 kap. 28 § andra stycket

text: skatteförfarandelagen, SFL).

text: SFL gäller för avgifter enligt

text: begravningslagen (1990:1144)

text: lagen (

text: ) om allmän pensionsavgift,

text: lagen (

text: ) om allmän löneavgift,

text: lagen (

text: ) om avgift till registrerat trossamfund,

text: socialavgiftslagen

text: (2000:980, SAL),

text: lagen (

text: ) om kommunal fastighetsavgift, och

text: lagen (

text: ) om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst (

text: 2 kap. 2 §

text: SFL).

text: Begravningsavgift, avgift till registrerat trossamfund och public service-avgift beräknas på grundval av den avgiftsskyldiges beskattningsbara förvärvsinkomst (9 kap. 3 § begravningslagen, 3 § lagen om avgift till registrerat trossamfund och 4 § lagen om finansiering av radio och tv i allmänhetens tjänst).

text: Allmän pensionsavgift beräknas dels på sådan inkomst av anställning som avses i

text: 59 kap.

text: socialförsäkringsbalken

text: , dels på sådan inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 59 kap. samma balk om den enskilde är skattskyldig för inkomsten enligt

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: 3 §

text: lagen om allmän pensionsavgift).

text: Underlaget för beräkning av egenavgifter (avgiftsunderlaget) är summan av

text: de avgiftspliktiga nettoinkomsterna enligt beslut om slutlig skatt för den avgiftsskyldige, och andra avgiftspliktiga nettoinkomster beräknade i enlighet med bestämmelserna i

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: om en obegränsat skattskyldig fysisk person som bedriver motsvarande verksamhet i Sverige (

text: 3 kap. 12 §

text: SAL).

text: Den som enligt

text: 3 kap.

text: SAL ska betala egenavgifter ska för varje år betala allmän löneavgift. Löneavgiften beräknas på det underlag som gäller för egenavgifter enligt

text: socialavgiftslagen

text: 2 §

text: lagen om allmän löneavgift).

text: Fastighetsavgiftens storlek är ett fast angivet belopp i lagen om kommunal fastighetsavgift, men uppgår högst till en viss andel av värdet på byggnad, mark e.d. (3 § lagen om kommunal fastighetsavgift).

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket får inte besluta om efterbeskattning enligt 66 kap. 27 § 1-3 SFL om beskattningen avser att obetydligt skatte- eller avgiftsbelopp.

text: Vid bedömningen av om ett avgiftsbelopp uppgår till mer än ett obetydligt belopp anser Skatteverket att avgiftsbelopp som är hänförliga till olika avgiftsslag ska räknas ihop om de beräknas på samma eller liknande underlag. Avgiftsbeloppen ska även räknas tillsammans med skattebeloppet för det skatteslag som efterbeskattningen gäller.

text: 4.1 Avgiftsbelopp och avgiftsslag

text: Med avgiftsbelopp avses den faktiska avgiften, d.v.s. det avgiftsbelopp som den tänkta efterbeskattningen skulle medföra. Med avgiftsslag avses enligt Skatteverket var och en av de avgifter som framgår av

text: 2 kap. 2 §

text: SFL.

text: 4.2 Avgiftsbelopp som beräknas på samma eller liknande underlag ska bedömas tillsammans

text: Vid bedömningen av om en efterbeskattning avser ett obetydligt skattebelopp ska varje skatteslag bedömas för sig enligt ställningstagandet Beloppsgräns för uttag av skattetillägg och för eftertaxering och efterbeskattning (den 17 juni 2005, dnr

text: 130 358414-05/111

text: Hur avgifterna ska hanteras i detta avseende är oreglerat och någon direkt ledning kan inte hämtas från vare sig förarbeten eller praxis.

text: Flera avgiftsslag har ett nära samband med varandra och med det skatteslag som de beräknas utifrån, d.v.s. med skatten på förvärvsinkomster (inkomst av näringsverksamhet och tjänst). Begravningsavgiften, den allmänna pensionsavgiften, avgiften till trossamfund och public service-avgiften beräknas utifrån den avgiftsskyldiges förvärvsinkomst. Detsamma gäller egenavgifterna enligt

text: 3 kap.

text: SAL och den allmänna löneavgiften enligt 2 § lagen om allmän löneavgift.

text: Om en höjning sker av t.ex. inkomst av näringsverksamhet sker även höjningar av bl.a. egenavgifter och begravningsavgift eftersom avgifterna beräknas utifrån storleken på förvärvsinkomsten. Det är således naturligt att räkna avgiftsbeloppen tillsammans på det här sättet. Avgiftsbeloppen ska också räknas tillsammans med det skattebelopp som beräknats för den höjning av förvärvsinkomsten som det tänkta beslutet om efterbeskattning skulle leda till.

text: Skatteverket anser således att avgiftsslagen visserligen ska bedömas var för sig, men att olika avgiftsbelopp ska bedömas tillsammans om avgiftsslagen beräknas på samma eller liknande underlag.

text: 4.3 Avgiftsslag som beräknas på eget underlag

text: Den kommunala fastighetsavgiften beräknas med taxeringsvärdet på en fastighet som underlag. Avgiften beräknas alltså på ett eget underlag och ska bedömas för sig.

text: 4.4 Avgiftsbelopp som är hänförliga till olika beskattningsår

text: Enligt ovan nämnt ställningstagande från 2005 är det möjligt att lägga samman skattebelopp hänförliga till olika år eller perioder till ett totalt belopp. Detsamma ska gälla för avgiftsbelopp.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-4491-2026

title: Ställningstagandet ”Mervärdesskatt vid upplåtelse av bostadsrätt för fritidsboende” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Mervärdesskatt vid upplåtelse av bostadsrätt för fritidsboende”, daterat den 17 juni 2008, dnr

text: 131 385321-08/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket redogör i ställningstagandet för att upplåtelse av en bostadsrättslägenhet för obegränsad tid till flera lägenhetsinnehavare som använder lägenheten i enlighet med vissa samägarvillkor är upplåtelse av fastighet som omfattas av undantag från skatteplikt. Vidare klargörs att om en bostadsrättsförening bistår medlemmarna genom att i eget namn hyra ut deras lägenheter för tillfällig logi kan föreningen bedriva sådan rumsuthyrning som omfattas av skatteplikt. Det som framgår av ställningstagandet är endast sådana förtydligande exempel som kan framgå direkt på en vägledningssida i Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.

text: Vad som omfattas av rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet framgår av ett ställningstagande från den 10 mars 2023, dnr


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-45262-2026

title: Ställningstagandet ”Omvärdering när ett moderbolag tillhandahåller koncerngemensamma tjänster till dotterbolag, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Skatteverkets ställningstagande Omvärdering när ett moderbolag tillhandahåller koncerngemensamma tjänster till dotterbolag, mervärdesskatt, daterat den 30 april 2019, dnr

text: 202 195456-19/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Högsta förvaltningsdomstolens dom den 27 januari 2026 i mål nr

text: , medför att ställningstagandet inte längre ska tillämpas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-454806

nyckelord:
Mervärdesskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete

status: upphävt

text: Nytt: 2022-02-07

text: OBS! Genom en dom från Högsta förvaltningsdomstolen är detta ställningstagande överspelat och ska inte längre tillämpas. Se rättsfallskommentaren till HFD:s dom 2022-01-10, mål nr 3809–3811-21 , dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Ändringsanstånd kan bara beviljas om det finns skatt eller avgift att betala för den aktuella redovisningsperioden. Om saken gäller överskjutande ingående mervärdesskatt eller negativ utgående mervärdesskatt som ska återbetalas av den skattskyldiga till följd av ett tvistigt beslut, så finns det inte någon skatt att betala för den aktuella redovisningsperioden. Anstånd kan därför inte beviljas.

text: Ändringsanstånd kan däremot beviljas om det finns skatt att betala för den aktuella redovisningsperioden, vilket är fallet när utgående mervärdesskatt överstiger ingående mervärdesskatt.

text: 2 Frågeställning

text: Ställningstagandet tar upp följande frågor om anstånd enligt

text: 63 kap. 4 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL, fortsättningsvis kallat ändringsanstånd:

text: Kan ändringsanstånd beviljas för överskjutande ingående mervärdesskatt och negativ utgående mervärdesskatt?

text: Under vilka förutsättningar kan ändringsanstånd i så fall beviljas?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med överskjutande ingående mervärdesskatt menas den del av ingående mervärdesskatt som överstiger utgående mervärdesskatt (

text: 3 kap. 13 §

text: SFL).

text: Beslut om skatteavdrag, arbetsgivaravgifter, mervärdesskatt och punktskatt ska fattas för varje redovisningsperiod för sig med ledning av innehållet i skattedeklarationer och andra tillgängliga uppgifter (

text: 53 kap. 1 § första stycket

text: SFL). Om en skattedeklaration har lämnats i rätt tid och på rätt sätt, anses ett beslut om skatten och avgifterna ha fattats i enlighet med deklarationen (

text: 53 kap. 2 § första stycket

text: SFL).

text: Anstånd med betalning av skatt eller avgift kan beviljas efter ansökan. Skatteverket får dock bevilja anstånd enligt 23 § utan ansökan (

text: 63 kap. 2 §

text: SFL).

text: Skatteverket ska bevilja anstånd med betalning av skatt eller avgift, om det är tveksamt hur stort belopp som kommer att behöva betalas (

text: 63 kap. 4 § första stycket

text: SFL).

text: Anstånd beviljas, om inte annat följer av 17-21 a §§, med skäligt belopp. I de fall som avses i 7 § ska anstånd dock beviljas med det belopp som begäran om omprövning eller överklagandet gäller (

text: 63 kap. 16 §

text: SFL).

text: Anstånd ska beviljas med det belopp som är skäligt med hänsyn till omständigheterna. Vad som avses med skäligt i detta avseende har inte preciserats närmare i motiven, men avsikten har varit att Skatteverket ska kunna ta hänsyn till förhållandena i det enskilda fallet när man beslutar om beloppet (

text: prop. 1996/97:100

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket ska efter ansökan bevilja ändringsanstånd med betalning av skatt eller avgift om det är tveksamt hur stort belopp som kommer att behöva betalas. En grundläggande förutsättning för att anstånd ska beviljas är därför enligt Skatteverkets bedömning att den skattskyldiga har eller har haft skatt eller avgift att betala för perioden. Oavsett storleken på det tvistiga beloppet kan ändringsanstånd därför aldrig beviljas med ett högre belopp än vad som motsvarar den skatt eller avgift som den skattskyldiga har eller har haft att betala, även om ett anståndsbeslut kan innebära att ett överskott uppstår på skattekontot eller att ett tidigare inbetalt belopp återbetalas till kontohavaren. En frivillig inbetalning till skattekontot som den skattskyldiga gjort eller annan kreditering som registrerats på skattekontot påverkar därför inte heller hur stort belopp anstånd kan beviljas med enligt Skatteverkets bedömning.

text: Om saken gäller överskjutande ingående mervärdesskatt eller negativ utgående mervärdesskatt finns det för den aktuella redovisningsperioden inte någon skatt att betala oavsett saldot på kontohavarens skattekonto. Det finns därför enligt Skatteverkets bedömning inte heller något skäligt belopp att bevilja anstånd med. Om anstånd skulle beviljas för överskjutande ingående mervärdesskatt eller negativ utgående mervärdesskatt skulle det innebära att anstånd inte beviljas för betalning av skatt för den aktuella redovisningsperioden.

text: Ändringsanstånd kan således endast beviljas om det finns skatt att betala för den aktuella redovisningsperioden, vilket är fallet så länge som utgående mervärdesskatt överstiger ingående mervärdesskatt. Ett skäligt anståndsbelopp kan som mest uppgå till ett så stort belopp som totalt sett ska betalas för den aktuella redovisningsperioden.

text: 4.1 Exempel: ansökan om ändringsanstånd när det inte finns skatt att betala för den aktuella redovisningsperioden

text: AB A redovisar i mervärdesskattedeklarationen för januari 1 000 000 kr i överskjutande ingående mervärdesskatt som består av dels utgående mervärdesskatt med 2 000 000 kr dels ingående mervärdesskatt med 3 000 000 kr. Skatteverket beslutar att använda möjligheten att hindra återbetalning av den överskjutande ingående mervärdesskatten enligt

text: 14 kap. 7 § skatteförfarandeförordningen (2011:1261)

text: under tiden den redovisade skatten utreds. Beloppet om 1 000 000 kr (överskjutande ingående mervärdesskatt) krediterar dock skattekontot direkt och avräknas därefter mot debiterade arbetsgivaravgifter.

text: Skatteverket omprövar mervärdesskattedeklarationen och beslutar i juni dels att bolaget ska påföras ytterligare 300 000 kr i utgående mervärdesskatt, dels att bolaget inte ska medges avdrag för ingående mervärdesskatt med 400 000 kr.

text: AB A överklagar och söker genast ändringsanstånd för det omprövade avdraget för ingående mervärdesskatt.

text: Oavsett om beskattningsfrågan kan anses osäker eller inte finns det ingen skatt att betala för den aktuella redovisningsperioden. Det finns i stället endast överskjutande ingående mervärdesskatt med (1 000 000 – 300 000 – 400 000 =) 300 000 kr. Anstånd kan därför inte beviljas.

cells: Mervärdesskattedeklaration januari efter omprövning

type: rad

type: tabell

text: 4.2 Exempel: ansökan om ändringsanstånd när det finns skatt att betala för den aktuella redovisningsperioden

text: AB B redovisar i mervärdesskattedeklarationen för juni 400 000 kr i skatt att betala som består av dels utgående mervärdesskatt med 1 000 000 kr dels ingående mervärdesskatt med 600 000 kr. AB B betalar genast in 700 000 kr till sitt skattekonto för att betala slutlig skatt som kommer förfalla till betalning några månader senare. Vid utgången av september finns det ett överskott på skattekontot.

text: Skatteverket utreder ärendet och beslutar i oktober att bolaget inte ska få avdrag för ingående mervärdesskatt med 300 000 kr.

text: AB B söker genast ändringsanstånd med betalning av det omprövade beloppet.

text: Bolaget kan beviljas ändringsanstånd med hela det ansökta beloppet eftersom beskattningsfrågan kan anses osäker och det finns (–400 000 – 300 000=) 700 000 kr i skatt att betala för redovisningsperioden. Det förhållandet att det finns ett överskott på bolagets skattekonto är inte något hinder mot att anstånd beviljas eller att anståndsbeloppet kan återbetalas.

cells: Mervärdesskattedeklaration juni efter omprövning

text: 4.3 Exempel: ansökan om ändringsanstånd när det finns skatt att betala för den aktuella redovisningsperioden först efter ett omprövningsbeslut

text: AB C redovisar i mervärdesskattedeklarationen för september 300 000 kr i överskjutande ingående mervärdesskatt som består av dels utgående mervärdesskatt med 200 000 kr dels ingående mervärdesskatt med 500 000 kr. Skatteverket beslutar att återbetalningen ska skjutas upp enligt 14 kap. 7 § SFF. Beloppet om 300 000 kr (överskjutande ingående mervärdesskatt) krediterar direkt skattekontot.

text: Skatteverket omprövar mervärdesskattedeklarationen och beslutar i oktober att bolaget ska betala utgående mervärdesskatt med ytterligare 1 000 000 kr. AB C ska således för redovisningsperioden betala (200 000 + 1 000 000 – 500 000=) 700 000 kr.

text: AB C överklagar Skatteverkets beslut och ansöker genast om ändringsanstånd för den påförda utgående mervärdesskatten med 1 000 000 kr.

text: Skatteverket bedömer att beskattningsfrågan är osäker och beviljar anstånd, men eftersom det för redovisningsperioden totalt sett finns 700 000 kr i skatt att betala kan anstånd som mest beviljas med detta belopp.

cells: Mervärdesskattedeklaration september efter omprövning


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-459931

title: Undantag från skatteplikt för tjänster som avser krediter samt kreditgarantier och andra säkerheter, mervärdesskatt

text: Nytt: 2026-04-02

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2026-04-02, dnr

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Omsättning av bank- och finansieringstjänster är undantagen från skatteplikt.

text: Tjänster som består i att bevilja krediter omfattas av undantaget från skatteplikt. Skatteverket anser att uttrycket ”beviljande av krediter” även omfattar övertagandet av en kredit när en ny person träder in som borgenär i kreditförhållandet med låntagaren.

text: Förvaltning av krediter som tillhandahålls av den som har beviljat krediten omfattas av undantaget från skatteplikt. Skatteverket anser att uttrycket ”den som har beviljat krediten” även omfattar den som övertar en kredit och träder in som ny borgenär i kreditförhållandet med låntagaren. Förvaltning som tillhandahålls av någon annan än borgenären i kreditförhållandet eller, i fråga om så kallade syndikerade lån, av en kreditagent som inte samtidigt är en av långivarna omfattas däremot inte av undantaget. Med syndikerade lån avses en särskild form av krediter som innebär att flera långivare går samman och beviljar en kredit.

text: Förmedling och andra tjänster som avser kreditgarantier och andra säkerheter omfattas av undantaget från skatteplikt. Skatteverket anser att endast utställande av säkerheter som till sin natur är en finansiell transaktion omfattas av undantaget från skatteplikt. Ställandet av säkerhet måste därför innebära en penningförpliktelse för att omfattas av undantaget.

text: Förvaltning av kreditgarantier som tillhandahålls av den som har beviljat kredit omfattas av undantaget från skatteplikt. Skatteverket anser att när förvaltningen tillhandahålls av någon annan än borgenären i kreditförhållandet omfattas tjänsten inte av undantaget.

text: 2 Frågeställning

text: Frågor har ställts hur undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster ska tolkas vad gäller tjänster som avser krediter samt kreditgarantier och andra säkerheter.

text: Skatteverket ger i detta ställningstagande sin syn på vad som krävs för att sådana tjänster ska omfattas av undantaget från skatteplikt. Förmedling av krediter och kreditgarantier behandlas inte specifikt i detta ställningstagande.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser

text: Från skatteplikt undantas omsättning av bank- och finansieringstjänster samt sådan omsättning som utgör värdepappershandel eller därmed jämförlig verksamhet. Med bank- och finansieringstjänster avses inte notariatverksamhet, inkassotjänster, administrativa tjänster avseende factoring eller uthyrning av förvaringsutrymme (

text: 3 kap. 9 § mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML).

text: Medlemsstaterna ska undanta följande transaktioner från skatteplikt.

text: Beviljande av och förmedling av krediter samt förvaltning av krediter av den som beviljat krediten (

text: artikel 135.1 b i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Förmedling av och annan befattning med kreditgarantier eller andra säkerheter samt förvaltning av kreditgarantier av den som beviljat kredit (artikel 135.1 c i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 Rättspraxis

text: De uttryck som används i bestämmelserna om undantag från skatteplikt i artikel 135 i mervärdesskattedirektivet ska tolkas restriktivt eftersom de innebär avsteg från den allmänna principen enligt vilken mervärdesskatt ska betalas för varje tjänst som en skattskyldig person tillhandahåller mot ersättning. Av fast rättspraxis följer även att nämnda undantag från skatteplikt är självständiga begrepp i unionsrätten som syftar till att förhindra att medlemsstaterna tillämpar mervärdesskattesystemet på olika sätt och som ska sättas in i det generella sammanhang som utgörs av det gemensamma systemet för mervärdesskatt (

text: , Ludwig, punkterna 21-22).

text: En transaktion som inte till sin natur utgör en finansiell transaktion i den mening som avses i artikel 135.1 b-f i mervärdesskattedirektivet omfattas inte av tillämpningsområdet för denna bestämmelse. Det ändamål som eftersträvas med de undantag som finns i nämnda artikel är bland annat att undvika en ökning av kostnaderna för konsumtionskrediter (

text: , Swiss Re Germany Holding, punkterna 47 och 49).

text: En transaktion som består i att den beskattningsbara personen mot ersättning till en tredje man överlåter den processuella ställning som den beskattningsbara personen har i ett förfarande för indrivning av en fordran omfattas inte av artikel 135.1 b i mervärdesskattedirektivet. Sådana omständigheter avser inte en ”kredit” som består i att tillhandahålla ett kapital för vilket ersättning tas ut genom räntebetalningar eller ett av leverantören godkänt anstånd med betalningen av köpeskillingen mot betalning av en ränta som ersättning för denna kredit (

text: , Paulo Nascimento Consulting, punkten 38).

text: Även om undantagen från skatteplikt ska tolkas restriktivt så gäller att uttrycket ”beviljande av och förmedling av krediter”, i avsaknad av en närmare angivelse av långivarens eller låntagarens identitet, är tillräckligt omfattande för att innefatta en kredit som beviljats av en leverantör av en vara i form av ett uppskov med betalningen (

text: , Muys' en De Winter's Bouw- en Aannemingsbedrijf, punkten 13).

text: Enligt EU-domstolens praxis gäller att räntor som uppbärs av ett holdingbolag som ersättning för lån som det beviljat bolag i vilka de äger andelar inte ska undantas från mervärdesskattens tillämpningsområde eftersom betalningen av dessa räntor inte följer enbart av egendomsinnehavet utan är en ersättning för tillhandahållande av kapital till förmån för tredje man. Ett holdingbolags verksamhet är undantagen från skatteplikt enligt artikel 135.1 b och f i mervärdesskattedirektivet i den omfattning som verksamheten avser beviljande av lån till bolag i vilka holdingbolaget är delägare och placeringar på bankkonton eller i värdepapper såsom statsobligationer eller bankcertifikat, när detta ska betecknas som tillhandahållande av tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för mervärdesskattedirektivet (

text: , EDM, punkterna 65 och 71).

text: Det undantag från skatteplikt som finns i artikel 135.1 c i mervärdesskattedirektivet – förutom övertagande av förpliktelser – avser förhandlingar om och övertagande av borgensförbindelser och andra säkerheter och garantier samt förvaltning av kreditsäkerheter. Det står klart att samtliga dessa transaktioner till sin natur utgör finansiella tjänster. Samma slutsats gäller för de övriga transaktioner som anges i artikel 135.1 b och d i mervärdesskattedirektivet. Det i förevarande fall aktuella övertagandet av förpliktelsen att renovera en fastighet utgör inte till sin natur en finansiell transaktion i den mening som avses i artikel 135.1 i mervärdesskattedirektivet. Följaktligen går det inte, när det gäller artikel 135.1 c i mervärdesskattedirektivet, vare sig med stöd av dess ordalydelse, sammanhang eller ändamål, att fastställa att lagstiftarens vilja varit att från skatteplikt undanta övertagande av förpliktelser som inte utgör penningförpliktelser (

text: , Velvet & Steel Immobilien, punkterna 21-23 och 25).

text: Högsta förvaltningsdomstolen har uttalat att tolkningen av vad som ska omfattas av undantaget för finansiella tjänster ska göras i enlighet med EU-rätten och de uttalanden som gjorts av EU-domstolen, se t.ex.

text: RÅ 2010 ref. 27

text: 3.3 Riktlinjer från mervärdesskattekommittén

text: EU:s mervärdesskattekommitté har nästan enhälligt antagit en riktlinje om vissa tjänster i samband med syndikerade lån. Av riktlinjen framgår bland annat följande.

text: När ett lån som har beviljats av en grupp syndikerade banker (syndikerat lån) i sin helhet förvaltas av en av de syndikerade bankerna (kreditagenten) mot en ersättning som betalas av låntagaren utgör förvaltningen av det syndikerade lånet en enda tjänst i mervärdesskattehänseende. Förvaltningen av det syndikerade lånet är en tjänst som är undantagen från mervärdesskatt enligt artikel 135.1 b i mervärdesskattedirektivet såsom förvaltning av krediter av den som beviljat krediten, förutsatt att kreditagenten är en av långivarna.

text: När kreditgarantier har lämnats för ett syndikerat lån och dessa garantier i sin helhet förvaltas av kreditagenten mot en ersättning som betalas av låntagaren utgör förvaltningen av garantierna en enda tjänst i mervärdesskattehänseende. Förvaltningen av garantierna är en tjänst som är undantagen från mervärdesskatt enligt artikel 135.1 c i mervärdesskattedirektivet såsom förvaltning av kreditgarantier av den som beviljat kredit, förutsatt att kreditagenten är en av långivarna (mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 110:e mötet den 13 april 2018, punkten 4.3).

text: 4 Bedömning

text: Omsättning av bank- och finansieringstjänster är enligt ML undantagen från skatteplikt. Bestämmelsen ska tolkas EU-konformt utifrån syftet med och ordalydelsen i motsvarande bestämmelse i mervärdesskattedirektivet och enligt EU-domstolens praxis.

text: Motsvarande bestämmelse i mervärdesskattedirektivet anger bland annat att beviljande av krediter samt förvaltning av krediter av den som beviljat krediten omfattas av undantaget från skatteplikt.

text: Undantaget från skatteplikt omfattar även förmedling och andra tjänster som avser kreditgarantier och andra säkerheter samt förvaltning av kreditgarantier av den som beviljat kredit.

text: 4.1 Krediter

text: 4.1.1 Beviljande av krediter

text: Tjänster som består i att bevilja krediter omfattas av undantaget från skatteplikt. Den som beviljar en kredit låter någon annan förfoga över en penningsumma under en viss tid mot en ersättning. Det kan vara ett lån som är förknippat med ränta och vissa avgifter för att till exempel lägga upp lånet. Lånet förfaller vid ett visst datum och ska då betalas tillbaka till den som beviljat krediten, det vill säga borgenären.

text: Det är också fråga om beviljande av en kredit när en leverantör av en vara eller en tjänst har godkänt ett anstånd med betalningen av köpeskillingen mot betalning av en ränta.

text: Beviljande av kredit kan även avse när en kund inte betalar tillbaka en kredit i tid och därför enligt avtalsvillkoren måste betala dröjsmålsränta.

text: I dessa fall har den som beviljat krediten tillhandahållit en tjänst mot ersättning i form av en ränta eller en avgift. Omsättningen av en sådan tjänst är undantagen från skatteplikt. Det är tjänstens karaktär som är avgörande vid bedömningen och inte vem som är säljare eller köpare av tjänsten. Undantaget från skatteplikt omfattar alltså inte bara krediter som tillhandahålls av banker eller finansinstitut.

text: Det förekommer att den som har beviljat en kredit överlåter krediten till någon annan som träder in som borgenär i kreditförhållandet med låntagaren. Låntagaren kommer då att betala ränta till den som har trätt in som ny borgenär. Skatteverket anser att uttrycket ”beviljande av krediter” även omfattar övertagandet av en kredit när en ny person träder in som borgenär i kreditförhållandet med låntagaren. Att begränsa undantaget från skatteplikt till att bara gälla den som ursprungligen beviljade krediten skulle innebära att samma slags tjänst skulle behandlas olika beroende av om den tillhandahålls av den som ursprungligen beviljade krediten eller den som har övertagit krediten.

text: 4.1.2 Förvaltning av krediter

text: Undantaget från skatteplikt omfattar endast tjänster av administrativ karaktär och som avser förvaltningen av krediten. Det kan till exempel vara att hantera amorteringar och räntebetalningar, att övervaka låntagarens ekonomiska situation och efterlevnad av skuldåtagandena samt att genomföra eventuella ändringar i kreditavtalet.

text: Skatteverket anser att uttrycket ”den som har beviljat krediten” även omfattar den som övertar en kredit och träder in som ny borgenär i kreditförhållandet med låntagaren. Att begränsa undantaget från skatteplikt till att bara gälla den som ursprungligen beviljade krediten skulle innebära att samma slags förvaltning skulle behandlas olika beroende av om den tillhandahålls av den som ursprungligen beviljade krediten eller den som har övertagit krediten.

text: En särskild form av krediter är så kallade syndikerade lån som innebär att flera långivare går samman och beviljar en kredit. Lånesumman kan uppgå till mycket stora belopp. Varje långivare lånar ut en del av den totala lånesumman. Det är i sådant fall fråga om ett flertal lån som regleras av samma låneavtal och som ges under samma villkor. En kreditagent utses bland långivarna som bland annat förhandlar om låneavtalets innehåll för långivarnas räkning gentemot låntagaren. Skatteverket anser att när ett syndikerat lån förvaltas av en sådan kreditagent mot en ersättning som betalas av låntagaren omfattas förvaltningen av undantaget från skatteplikt. Skatteverket gör alltså samma bedömning som framgår av mervärdesskattekommitténs riktlinje om syndikerade lån.

text: När förvaltningen tillhandahålls av någon annan än borgenären i kreditförhållandet eller, i fråga om syndikerade lån, av en kreditagent som inte samtidigt är en av långivarna omfattas tjänsten inte av undantaget från skatteplikt.

text: 4.3 Kreditgarantier och andra säkerheter

text: 4.2.1 Andra tjänster än förmedling som avser kreditgarantier och andra säkerheter

text: Tjänster som avser kreditgarantier och andra säkerheter är undantagna från skatteplikt. Det innebär att utställande av kreditgarantier och av andra säkerheter omfattas av undantaget från skatteplikt. Nedan redogör Skatteverket för sin syn på vad dessa tjänster innebär.

text: Utställande av kreditgarantier

text: Med kreditgaranti aves i detta sammanhang en säkerhet som ställs ut av en tredje part för att täcka en kredit.

text: Ett exempel på utställande av kreditgaranti är när staten låter en långivare teckna en kreditgaranti vid till exempel finansiering av ny- och ombyggnad av bostäder i syfte att främja byggande av bostäder. Kreditgarantin gynnar såväl byggaktören som långivaren genom att den ger långivaren ett skydd mot kreditförluster och kan minska låntagarens behov av egen kapitalinsats eller topplån.

text: Ett annat exempel är när ett företag går i borgen för en låntagare för att denne ska få förmånligare lånevillkor. Företaget går då i borgen såsom för egen skuld för låntagarens skulder gentemot långivaren. Det gäller även om företaget har ett begränsat åtagande gentemot låntagaren.

text: Den som ställer ut en kreditgaranti mot en avgift har tillhandahållit en tjänst mot ersättning. Sådana avgifter kan tas ut så länge garantin inte är avslutad. Omsättningen av tjänsten är undantagen från skatteplikt.

text: Utställande av andra säkerheter

text: En annan slags säkerhet som har stora likheter med kreditgarantier är när en tredje part åtar sig att säkerställa eller förstärka någon form av förpliktelse i ett avtal. Så kan vara fallet när parterna i ett avtal om försäljning av varor eller tjänster behöver säkerställa att de kommer att fullgöra sina skyldigheter enligt avtalet. Ett företag kan då ställa ut en säkerhet så att antingen säljarens tillhandahållande eller köparens betalning säkerställs.

text: Skatteverket anser att endast utställande av säkerheter som till sin natur är en finansiell transaktion omfattas av undantaget från skatteplikt. Ställandet av säkerhet måste därför innebära en penningförpliktelse för att omfattas av undantaget. Det gäller exempelvis när den som ställer ut säkerheten åtar sig att säkerställa att betalning av en vara eller en tjänst sker. Om åtagandet däremot består i en förpliktelse att tillhandahålla en vara eller en tjänst är det inte fråga om en penningförpliktelse. En sådan säkerhet omfattas inte av undantaget från skatteplikt.

text: 4.2.2 Förvaltning av kreditgarantier

text: Undantaget från skatteplikt omfattar endast tjänster av administrativ karaktär och som avser förvaltningen av kreditgarantin. Det kan till exempel vara att registrera garantierna och övervaka deras värde.

text: Skatteverket anser att uttrycket ”den som har beviljat kredit” även omfattar den som övertar en kredit och träder in som ny borgenär i kreditförhållandet med låntagaren. Det innebär att förvaltning som tillhandahålls av den som träder in som ny borgenär i kreditförhållandet också är undantagen från skatteplikt. Att begränsa undantaget från skatteplikt till att bara gälla den som ursprungligen beviljade krediten skulle innebära att samma slags förvaltning skulle behandlas olika beroende av om den tillhandahålls av den som ursprungligen beviljade krediten eller den som har övertagit krediten.

text: När förvaltningen av en kreditgaranti tillhandahålls av någon annan än borgenären i kreditförhållandet med låntagaren omfattas tjänsten inte av undantaget från skatteplikt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-46402-2026

title: Innebörden av att tjänster ”faktiskt används och utnyttjas” i mervärdesskattehänseende

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att begreppet ”faktiskt används och utnyttjas” ska tolkas så att det vid försäljningstidpunkten ska vara uppenbart för säljaren att tjänsten uteslutande kommer att användas och utnyttjas i Sverige. Det är inte tillräckligt att endast köparen vet att tjänsten uteslutande ska användas och utnyttjas i Sverige.

text: För att skapa förutsebarhet ska bestämmelsen därför tolkas restriktivt enligt Skatteverkets bedömning. En restriktiv tolkning innebär även att tolkningen inte går utöver vad som framgår av bestämmelsens syfte.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Begreppet ”faktisk användning och utnyttjande”, mervärdesskatt från den 7 oktober 2014, dnr

text: 131 550782-14/111

text: . Ställningstagandet har omarbetats utifrån ML som trädde i kraft den 1 juli 2023 och uppdaterats. Ställningstagandet innebär ingen ändring i sak.

text: 2 Frågeställning

text: En tjänst som finns uppräknad i den s.k. katalogen och som normalt anses som tillhandahållen utanför EU, kan anses tillhandahållen i Sverige om den faktiskt används och utnyttjas här. Detta gäller när köparen inte är en beskattningsbar person, t.ex. en privatperson.

text: Frågan avser hur begreppet ”faktiskt används och utnyttjas” ska tolkas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Tjänsterna i den s.k. katalogen i

text: 6 kap. 59 § mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML beskattas normalt inte i Sverige när de tillhandhålls någon som inte är en beskattningsbar person som är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas i ett land utanför EU. Om tjänsterna faktiskt används och utnyttjas i Sverige ska de däremot beskattas i Sverige (

text: 6 kap. 58 §

text: ML, jämför artikel 59a i

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Motsvarande tjänster som tillhandhålls från en plats utanför EU till en icke-beskattningsbar person som är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas i Sverige, ska också beskattas i Sverige om tjänsterna faktiskt används och utnyttjas här (

text: 6 kap. 60 §

text: ML).

text: Syftet med bestämmelsen är att undvika dubbelbeskattning, utebliven beskattning och snedvridning av konkurrensen (

text: , SK Telecom, punkt 43).

text: EU-domstolen har klargjort att tillämpningen av var en tjänst faktiskt används och utnyttjas inte påverkas av hur tjänsterna behandlas utanför EU i mervärdesskattehänseende (

text: , SK Telecom, punkterna 45 och 48).

text: 4 Bedömning

text: För tjänster som omfattas av den s.k. katalogen är i varierande grad uppenbart var tjänsten faktiskt används och utnyttjas. För vissa tjänster, t.ex. distributionstjänster vid leverans av el, är det uppenbart för säljaren var elen ska distribueras och användas vid försäljningstidpunkten. För andra tjänster, t.ex. översättningstjänster, är det svårare för säljaren att vid försäljningstidpunkten avgöra var tjänsten faktiskt används och utnyttjas av köparen.

text: Tjänsternas karaktär påverkar därmed i vilken utsträckning säljaren vid försäljningstidpunkten kan veta att tjänsterna uteslutande kommer att användas och utnyttjas i Sverige.

text: Detta innebär t.ex. att en reklam- eller annonseringstjänst måste vara tillräckligt specifik avseende var publicering sker och på vilket språk, för att det ska vara uppenbart för säljaren att tjänsten faktiskt används och utnyttjas uteslutande i Sverige vid försäljningstidpunkten. Det är således inte tillräckligt att annonsen är skriven på svenska om annonseringen sker på internet, för att det ska anses vara uppenbart för säljaren att tjänsten uteslutande används och utnyttjas i Sverige. Om annonseringstjänsten däremot avser publicering i en lokaltidning i Sverige, anses det uppenbart för säljaren att den faktiskt används och utnyttjas uteslutande i Sverige.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: 131 550782-14/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-468915

title: Godkännande som registrerad EU-handlare vid fusion av aktiebolag, punktskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Ett godkännande som registrerad EU-handlare gäller en viss juridisk eller fysisk person. Skatteverket anser att ett godkännande som registrerad EU-handlare inte övergår till det övertagandet aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser att ett godkännande som registrerad EU-handlare upphör att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst eftersom det överlåtande aktiebolaget då inte längre finns.

text: I samband med fusion gäller därmed att det övertagande aktiebolaget, för det fall bolaget avser att driva verksamhet vidare i egenskap av registrerad EU-handlare, behöver ansöka om ett godkännande som registrerad EU-handlare och att Skatteverket ska pröva om det aktiebolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.

text: 2 Frågeställning

text: Det förekommer att aktiebolag upplöses genom fusion. I lagen (

text: ) om skatt på kemikalier i viss elektronik (LSKE) saknas det specifika bestämmelser om vad som gäller avseende ett godkännande som registrerad EU-handlare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: Fråga har uppkommit om ett godkännande som registrerad EU-handlare övergår till det övertagande aktiebolaget när övertagandet sker genom fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket prövar frågor om godkännande av registrerad EU-handlare (4 § förordningen [2017:214] om skatt på kemikalier i viss elektronik). Om Skatteverket finner att förutsättningar för godkännande som registrerad EU-handlare enligt

text: 10 b §

text: LSKE finns meddelar Skatteverket ett beslut om att den sökande har godkänts som registrerad EU-handlare.

text: Ett godkännande som registrerad EU-handlare förutsätter enligt

text: 10 b §

text: LSKE att den sökande bedriver eller avser att bedriva verksamhet av viss art, är lämplig som registrerad EU-handlare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt och inte är godkänd om lagerhållare enligt

text: 10 §

text: LSKE.

text: Ett godkännande som registrerad EU-handlare ges genom ett beslut av Skatteverket efter en ansökan och gäller för viss juridisk eller fysisk person. Om en juridisk person i form av ett aktiebolag ges ett godkännande gäller godkännandet följaktligen för det aktiebolaget. Den lämplighetsprövning som föregår ett sådant godkännande avser om aktiebolaget är lämpligt att anförtros ställning som registrerad EU-handlare.

text: Med fusion avses en ombildning av företag som uppfyller vissa villkor. För aktiebolag regleras fusioner i

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. Rättsverkningarna av en fusion är bland annat att det överlåtande aktiebolagets tillgångar och skulder övergår till det övertagande aktiebolaget och det överlåtande aktiebolaget upplöses (23 kap. 26 § och 34 § ABL).

text: I LSKE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som registrerad EU-handlare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Det följer inte av bestämmelserna och systematiken i LSKE att ett godkännande ska övergå till ett övertagande aktiebolag vid en fusion. Ett godkännande som registrerad EU-handlare gäller ett visst aktiebolag och beslutet om att godkänna aktiebolaget ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid lämplighetsprövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos aktiebolaget för att avgöra om aktiebolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande. Skatteverket anser därför att ett godkännande som registrerad EU-handlare inte kan övergå till ett annat rättssubjekt eftersom ett godkännande ges efter ansökan och prövning av det enskilda aktiebolagets lämplighet.

text: Det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar övertas vid en fusion av det övertagande aktiebolaget. Tillgångar hänför sig dock till äganderättsliga förhållanden.

text: Skatteverket anser att ett godkännande som registrerad EU-handlare inte är en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som registrerad EU-handlare är därmed inte en sådan tillgång som enligt 23 kap. 26 § eller 34 § ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som registrerad EU-handlare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSKE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagandet aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser att ett godkännande som registrerad EU-handlare upphör att gälla från tidpunkten då det överlåtande aktiebolaget anses upplöst eftersom aktiebolaget då inte längre finns.

text: I samband med fusion gäller därmed att det övertagande bolaget, för det fall bolaget avser att driva verksamhet vidare i egenskap av registrerad EU-handlare, behöver ansöka om ett godkännande som registrerad EU-handlare för det aktiebolaget och att Skatteverket ska pröva om det aktiebolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-474420

title: Företagsrekonstruktion, skäl för befrielse från trängselskatt respektive tilläggsavgift? (ersätter tidigare ställningstagande)

text: Nytt: 2025-08-29

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2025-08-29, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett beslut om företagsrekonstruktion inte utgör skäl för befrielse från skyldigheten att betala trängselskatt. Skatteverket anser dock att det finns skäl för befrielse från en tilläggsavgift, om fordonsägaren på grund av en företagsrekonstruktion är förhindrad att betala den trängselskatt som givit upphov till tilläggsavgiften.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet från den 22 juni 2020, Företagsrekonstruktion, skäl för befrielse från trängselskatt respektive tilläggsavgift ( dnr

text: ). Ändringen av ställningstagandet är föranlett av att Skatteverket anser att samtliga passager som sker samma dag som beslut om företagsrekonstruktion ska anses utgöra ny fordran som inte omfattas av betalningsförbudet.

text: 2 Frågeställning

text: Ett företag som är under företagsrekonstruktion får normalt inte betala fordringar som uppkommit innan beslut om företagsrekonstruktion. Utgör detta förbud att betala fordringar, ett skäl för befrielse från trängselskatt och/eller tilläggsavgift enligt

text: 18 § lagen (2004:629)

text: om trängselskatt, LTS?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skyldighet att betala trängselskatt uppkommer när en skattepliktig bil passerar en betalstation i Stockholms eller Göteborgs kommun enligt bilagorna 1 och 2. (9 § LTS)

text: Trängselskatt, som har beslutats enligt 2 § andra stycket ska betalas senast den sista dagen i andra kalendermånaden efter den månad som beslutet avser. (12 § LTS)

text: Om det inte har fattats något beslut om trängselskatt eller tilläggsavgift enligt 2 § andra stycket, får beskattningsmyndigheten besluta i frågan. Sådant beslut får fattas, i fråga om trängselskatt, senast 60 dagar efter den dag då ett beslut enligt 2 § andra stycket senast skulle ha kunnat fattas och, i fråga om tilläggsavgift, senast 60 dagar efter dagen då skatten skulle ha betalats. (15 § första stycket LTS)

text: Trängselskatt eller tilläggsavgift som har påförts enligt första stycket ska betalas senast 30 dagar efter beslutsdagen. (15 § andra stycket LTS)

text: Beskattningsmyndigheten ska ompröva beslut om trängselskatt eller tilläggsavgift, om den skattskyldige begär det eller det finns andra skäl. (15 a § LTS första stycket LTS)

text: Trängselskatt eller tilläggsavgift som har påförts vid omprövning ska betalas senast 30 dagar efter beslutsdagen. (15 a § andra stycket LTS)

text: Om trängselskatt inte betalas inom den tid som anges i 12 §, 15 § andra stycket eller 15 a § andra stycket, ska en särskild avgift (tilläggsavgift) påföras den skattskyldige med 500 kronor. Tilläggsavgiften anses uppkomma vid den tidpunkt då trängselskatten senast skulle ha betalats (jfr.

text: HFD 2011 ref. 88

text: Tilläggsavgift får påföras en skattskyldig högst en gång per bil och kalendermånad. (14 § LTS)

text: Skatteverket får, självmant eller efter ansökan av den skattskyldige, besluta att trängselskatt eller tilläggsavgift helt eller delvis inte ska tas ut, eller ska återbetalas, om det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut skatten eller avgiften. (18 § LTS)

text: Möjligheten att befria bilens ägare från skatt eller avgift, alternativt att återbetala redan betalt belopp, bör dock användas restriktivt och främst i situationer där bilens ägare blivit betalningsskyldig utan egen förskyllan och rimligen inte kunnat förhindra att skattskyldighet uppstått (

text: prop. 2003/04:145 s. 112

text: f.).

text: Såsom exempel på situationer då befrielse kan vara aktuellt har i förarbeten angetts

text: att bilen blivit stulen,

text: att bilen använts vid en nödsituation, eller

text: att Transportstyrelsen eller en annan myndighet har gjort något fel vid hanteringen, t.ex. när de informerat trafikanterna (

text: prop. 2003/04:145 s. 64

text: En företagsrekonstruktionsgäldenär får inte utan rekonstruktörens samtycke betala skulder som uppkommit före beslut om företagsrekonstruktion. Rekonstruktören får bara lämna samtycke till betalning om det finns synnerliga skäl (2 kap. 15 § lag [1996:764] om företagsrekonstruktion).

text: 4 Bedömning

text: Avgörande för om trängselskatt respektive en tilläggsavgift omfattas av företagsrekonstruktionen är om de uppkommit innan eller efter beslutet om företagsrekonstruktion. En fordran om trängselskatt uppkommer vid passagen av en betalstation, medan en tilläggsavgift uppkommer när en trängselskatt kvarstår obetald efter respektive förfallodag enligt 12 §, 15 § andra stycket eller 15 a § andra stycket LTS.

text: Trängselskatt

text: Att en fordran om trängselskatt omfattas av en företagsrekonstruktion kan inte sägas innebära att fordran uppkommit utan egen förskyllan eller att dess uppkomst inte gick att förhindra. Skatteverket anser att en företagsrekonstruktion inte har någon betydelse för frågan om befrielse enligt 18 § LTS. Skatteverket anser därför att det inte är uppenbart oskäligt att betalningsskyldigheten kvarstår för trängselskatt som omfattas av en företagsrekonstruktion.

text: Tilläggsavgift

text: När det gäller tilläggsavgift anser Skatteverket att det i vissa fall kan vara uppenbart oskäligt att ta ut avgiften om fordonsägaren är i företagsrekonstruktion. Avgörande är om den skattepliktiga passagen skett innan eller efter beslut om företagsrekonstruktion. Har passagen skett innan beslut om företagsrekonstruktion får fordonsägaren inte betala trängselskatten och kan alltså inte förhindra att tilläggsavgift uppkommer. Skatteverket anser att det då är uppenbart oskäligt att ta ut en tilläggsavgift. Har passagen skett samma dag som beslut om företagsrekonstruktion, eller senare, är fordonsägaren oförhindrad att betala trängselskatten och kan då undvika att tilläggsavgiften tas ut. Detta innebär att passager som skett samma kalendermånad kan bedömas olika, beroende på när passagen skett i förhållande till beslutet om företagsrekonstruktion.

text: Avgörande är alltså om företagsrekonstruktionen medfört ett förbud för fordonsägaren att betala den underliggande trängselskatten eller inte och på så sätt kunnat undvika att tilläggsavgiften tas ut.

text: Exempel 1

text: Bakgrund: Tingsrätten har den 17 januari år 2 beslutat om företagsrekonstruktion för företag A. Företag A begär nu omprövning hos Skatteverket av beslut om tilläggsavgift för passager under december månad år 1.

text: Bedömning: Då samtliga passager har gjorts innan beslutet om företagsrekonstruktion fattades innebär detta att skatt för dessa inte får betalas av företag A. Befrielse med stöd av 18 § LTS ska ske för den tilläggsavgift som är ett resultat av att skatt för nyss nämnda passager inte betalats i rätt tid.

text: Exempel 2

text: Bakgrund: Tingsrätten har den 17 december år 1 beslutat om företagsrekonstruktion för företag B. Företag B begär nu omprövning hos Skatteverket av beslut om tilläggsavgift för passager december månad år 1. Passager har gjorts den 10, 11, 17 och 18 december år 1.

text: Bedömning: Passager från den 10 och 11 december har gjorts innan beslutet om företagsrekonstruktion fattades vilket innebär att skatt för dessa inte får betalas av företag B. Passagerna från den 17 och 18 december har däremot skett efter att beslutet om företagsrekonstruktion fattades och trängselskatt för dessa ska betalas av företag B. Då det finns passager för december månad år 1 som skulle ha betalats av företag B saknas skäl att befria från den tilläggsavgift som tagits ut. Om företag B betalar passagerna avseende 17 och 18 december i tid kan Skatteverket befria från tilläggsavgiften.

text: Exempel 3

text: Bakgrund: Tingsrätten har den 17 januari år 2 beslutat om företagsrekonstruktion för företag C. Företag C begär nu omprövning hos Skatteverket av beslut om tilläggsavgift för passager oktober månad år 1.

text: Bedömning: Trängselskatten för passager oktober månad år 1 har förfallit till betalning innan beslut om företagsrekonstruktion. Men eftersom företagsrekonstruktionen inte hade beslutats före trängselskattens förfallodag så fanns det inte något rättsligt hinder för fordonsägaren att betala trängselskatten och därigenom att förhindra att tilläggsavgiften togs ut. Det saknas då skäl att befria företag C från tilläggsavgiften.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-480678

title: Upphävande av ställningstagande ”Vertikalt genomgående vägg vid uppdelning av en byggnadskropp i flera byggnader vid fastighetstaxeringen”, dnr 202 348484-19/111

text: Följande ställningstagande ska inte längre tillämpas. Skatteverket har gjort en översyn av ställningstagandet och efter ändring i Skatteverkets föreskrifter om allmänna taxeringsregler vid allmän och särskild fastighetstaxering 2021 bedömt att innehållet i ställningstagandet från och med den allmänna fastighetstaxeringen 2021 inte längre är aktuellt.

text: 2019-08-26, dnr

text: 202 348484-19/111

text: , Vertikalt genomgående vägg vid uppdelning av en byggnadskropp i flera byggnader vid fastighetstaxeringen


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-483012

title: Upphävande av ställningstagandet ”Montörregeln och kalenderår”, dnr 131 457248-10/111

text: Sammanfattning

text: Skatteverket upphäver ställningstagandet ”Montörregeln och kalenderår”, dnr

text: 131 457248-10/111

text: . Ställningstagandet behandlar den situationen att den s.k. montörregeln i artikel 15 punkt 2 i ett skatteavtal använder sig av uttrycket ”kalenderår” i stället för ”tolvmånaders-period” som i OECD:s modellavtal.

text: Enligt det upphävda ställningstagandet ska samtliga dagar av vistelse i källstaten under kalenderåret, oavsett hemvistland, räknas med vid bedömningen av om antalet dagar av vistelse i källstaten uppgår till 183 dagar under kalenderåret.

text: Skatteverket har vid en förnyad prövning funnit att övervägande skäl talar för att det vid beräkningen av antalet dagar i källstaten under kalenderåret bara ska medräknas dagar då den skattskyldige haft hemvist i den andra avtalsslutande staten. Beräkningen ska alltså göras på samma sätt som anges i punkt 5.1 av kommentaren till artikel 15 i OECD:s modellavtal och detta oavsett att artikeln i modellavtalet talar om ”tolvmånadersperiod” och inte om ”kalenderår”.

text: I den mån detta ställningstagande innebär en ändring för den skattskyldiga jämfört med tidigare har Skatteverket inte för avsikt att på eget initiativ ompröva tidigare inkomstår.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-483210

title: Ränteutgifter och ränteinkomster vid tillämpning av avdragsförbudet för negativt räntenetto i övergångsbestämmelserna till reglerna om avdragsbegränsning för negativa räntenetton

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att det vid tillämpning av avdragsförbudet för negativt räntenetto i övergångsbestämmelserna till reglerna om avdragsbegränsning för negativa räntenetton ska föreligga valfrihet att tillämpa definitionen av ränteutgifter och ränteinkomster i 24 kap. 2-4 §§ IL som gäller från den 1 januari 2019 alternativt att beräkna räntenettot baserat på vad som utgör ränteutgifter respektive ränteinkomster för beskattningsår som börjar före den 1 januari 2019. Tillämpningen ska vara konsekvent för ränteutgifter och ränteinkomster.

text: 2 Frågeställning

text: Ska ett företag vid tillämpningen av avdragsförbudet för negativt räntenetto i punkt 2 andra stycket ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till SFS 2018:1206 (nedan förkortat ögb) beräkna det negativa räntenettot för perioden den 1 januari 2019 till räkenskapsårets utgång baserat på vad som avses med ränteutgifter och ränteinkomster enligt 24 kap. 2-4 §§ IL i dess lydelse som gäller från den 1 januari 2019? Frågan ställs mot bakgrund av att det inte finns någon särskild hänvisning i punkt 2 andra stycket ögb till 24 kap. 2-4 §§ IL och att dessa bestämmelser enligt punkt 2 första stycket ögb ska tillämpas på beskattningsår, eller för handelsbolag räkenskapsår, som börjar efter den 31 december 2018.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Reglerna om avdragsbegränsning för negativa räntenetton träder i kraft den 1 januari 2019 och tillämpas på beskattningsår, eller för handelsbolag räkenskapsår, som börjar efter den 31 december 2018 (punkt 1 och 2 första stycket ögb).

text: För beskattningsår som omfattar längre tid än tolv månader och som börjar före den 1 januari 2019 och avslutas efter den 31 december 2018 får ett negativt räntenetto enligt 24 kap. 21-29 §§ IL som belöper sig på perioden från och med den 1 januari 2019 till utgången av beskattningsåret, eller i fråga om svenska handelsbolag räkenskapsåret, inte dras av (punkt 2 andra stycket ögb).

text: Av 24 kap. 2-3 §§ IL i dess lydelse som gäller från den 1 januari 2019, framgår vad som avses med ränteutgifter och ränteinkomster ”i detta kapitel”. Bestämmelserna hänvisar också till bl.a. 4 § där det finns ytterligare bestämmelser som gäller vid tillämpning av 24 kap. 21-29 §§ IL och

text: 24 a kap.

text: IL som reglerar i vilken utsträckning leasingavgifter behandlas som ränta.

text: Av

text: 24 kap. 23 § första stycket

text: IL i dess lydelse som gäller från den 1 januari 2019, framgår att med negativt räntenetto avses skillnaden mellan ränteutgifter som ska dras av och ränteinkomster som ska tas upp, om ränteutgifterna överstiger ränteinkomsterna.

text: 4 Bedömning

text: Ett företag som har ett förlängt räkenskapsår (beskattningsår) över årsskiftet 2018/2019 och har ett negativt räntenetto enligt 24 kap. 21-29 §§ IL som belöper sig på perioden den 1 januari 2019 till utgången av beskattningsåret/räkenskapsåret, får inte dra av detta negativa räntenetto (punkt 2 andra stycket ögb). Det är fråga om ett definitivt avdragsförbud.

text: Någon särskild hänvisning till definitionen av ränteutgifter och ränteinkomster i 24 kap. 2-4 §§ IL finns inte i punkt 2 andra stycket ögb. Det faktum att uttrycket ”negativt räntenetto” används, vilket är ett begrepp som inte har funnits i

text: inkomstskattelagen

text: tidigare utan har införts genom denna lagstiftning, tillsammans med uttalanden i förarbetena (

text: prop. 2017/18:245 s. 278

text: ) tyder på att det är definitionen i

text: 24 kap.

text: 4 §§

text: IL som avses.

text: Skatteverket anser att bestämmelsen i punkt 2 andra stycket ögb är otydlig i den meningen att det inte klart framgår vad som avses med ränteutgifter och ränteinkomster vid beräkningen av det negativa räntenettot enligt

text: 24 kap. 23 §

text: IL som avdragsförbudet gäller. Detta särskilt mot bakgrund av att definitionen i 24 kap. 2-4 §§ IL enligt punkt 2 första stycket ögb ska tillämpas först för beskattningsår/räkenskapsår som börjar efter den 31 december 2018.

text: Mot bakgrund av denna oklarhet om vad som avses med ränteutgifter och ränteinkomster vid beräkningen av det negativa räntenettot för perioden den 1 januari till beskattningsårets utgång anser Skatteverket att valfrihet ska föreligga vid tillämpningen av avdragsförbudet enligt övergångsbestämmelsen. Företaget kan därför välja att tillämpa definitionen i 24 kap. 2-4 §§ IL alternativt att beräkna räntenettot baserat på vad som utgör ränteutgifter respektive ränteinkomster för beskattningsår som börjar före den 1 januari 2019. Tillämpningen ska vara konsekvent för ränteutgifter och ränteinkomster.

text: Vid bedömningen har Skatteverket beaktat att det definitiva avdragsförbudet är en strängare regel än vad som följer av reglerna om avdragsbegränsning för negativa räntenetton samt att bestämmelsen träffar alla berörda företag och inte enbart företag som förlängt sitt räkenskapsår i syfte att skjuta upp tillämpningen av avdragsbegränsningen för negativa räntenetton (jfr.

text: prop. 2017/18:245 s. 278

text: ). Skatteverket har också beaktat att det är fråga om en övergångsbestämmelse av tillfällig art i övergången mellan de gamla och de nya reglerna samt att det inte generellt går att avgöra om en beräkning av negativt räntenetto med tillämpning av 24 kap. 2-4 §§ IL alternativt baserat på vad som utgör ränteutgifter respektive ränteinkomster för beskattningsår som börjar före den 1 januari 2019 skulle vara till företagens fördel eller nackdel.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-48545-2026

title: Ställningstagandet ”Uttag av förhöjt koldioxidbelopp för nya fordon under tre år (s.k. malus)” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Uttag av förhöjt koldioxidbelopp för nya fordon under tre år (s.k. malus)”, den 21 maj 2018, dnr

text: 202 210769-18/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet togs fram i samband med att malus infördes 2018 i syfte att klargöra hur det förhöjda koldioxidbeloppet skulle beräknas. Skatteverket ansåg att den tidsperiod om tre år som malus tas ut skulle beräknas på olika sätt (från datum till datum eller från månad till månad) beroende på om fordonsskatten för ett helt skatteår uppgick till mer än 4 800 kronor eller inte.

text: Av

text: 2 kap. 9 a § vägtrafikskattelagen (2006:227)

text: framgår att malus ska tas ut under de tre första åren från det att fordonet blir skattepliktigt för första gången. I förarbetena förtydligas att det som avses är från det datum fordonet blir skattepliktigt för första gången till och med dagen före tre år senare (

text: prop. 2017/18:1 s. 405

text: ). Skatteverket anser inte längre att det finns skäl att frångå förarbetsuttalandet och att ta ut skatten på annat sätt när fordonsskatten för ett helt skatteår är mindre än 4 800 kronor.

text: Visst innehåll i ställningstagandet är inaktuellt på grund av lagändringar. Det innehåll som alltjämt gäller kan anges direkt i rättslig vägledning och det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.