text: Hur ansökan om uppehållstillstånd från EES-medborgare, brittiska medborgare, medborgare i Schweiz, person varaktigt bosatt i annan EU-stat samt deras familjemedlemmar och ansökan om uppehållsstatus från brittiska medborgare ska hanteras när det finns lagakraftvunnet beslut om avvisning/utvisning

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: Sammanfattningen, avsnitt 1, 3.1, 3.1.2, 3.2, 2026-05-04 3.0 RA/032/2026 3.3.1 samt titeln 2022-05-17 2.0 Sammanfattningen, avsnitt 3.1, 3.1.3, 3.2, 3.3.2 RA/035/2022

text: -02 -06 2020 5 rD ty S

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/38/EG av den 29 april 2004

text: om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier och om ändring av förordning

text: (EEG) nr 1612/68

text: och om upphävande av direktiven

text: och

text: (EUT L 158, 30.4.2004, s. 77–123, Celex

text: ). 2 Gemensamma EES-kommitténs beslut nr 158/2007 av den 7 december 2007 om ändring av bilaga V (Fri rörlighet för arbetstagare) och bilaga VIII (Etableringsrätt) till EES-avtalet (EUT L 124, 8.5.2008, s. 20–23, Celex 22007D0158). 3 Avtalet mellan Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å ena sidan, och Schweiziska edsförbundet, å andra sidan om fri rörlighet för personer (EGT L 114, 30.4.2002, s. 6–72, Celex 22002A0430[01]). Rådets direktiv

text: av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (EUT L 16, 23.01.2004, s. 44–53, Celex

text: ). Direktivets personkrets har därefter utvidgats genom

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/51/EU av den 11 maj 2011

text: om ändring av

text: rådets direktiv 2003/109/EG

text: i syfte att utöka dess räckvidd till att omfatta även personer som beviljats internationellt skydd (EUT L 132, 19.5.2011, s. 1–4, Celex

text: ). 5 Se

text: prop. 2019/20:178, s. 36

text: Avtal om Förenade konungariket Storbritannien och Nordirlands utträde ur Europeiska unionen och Europeiska atomenergigemenskapen2019/C 384 I/01.

text: Jfr

text: prop. 2004/05:170 s. 226

text: och

text: . 8 Jfr. bl.a. EU-domstolens dom den 10 april 1984, von Colson,

text: mål 14/83

text: , EU:C:1984:153

text: Jfr.

text: MIG 2021:16

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 265/2010 av den 25 mars 2010

text: om ändring av konventionen om tillämpning av Schengenavtalet och av förordning

text: (EG) nr 562/2006

text: vad gäller rörlighet för personer med visering för längre vistelse (EUT L 85 31.3.2010, s. 1–4, Celex 32010R0265).

text: Se

text: MIG 2021:16

text: 12 Se

text: MIG 2011:26

text: Jfr

text: MIG 2011:30

nyckelord:
Verkställighet
Utvisning
Praxis
Avvisning
Lagstiftning
Verkställighetshinder
Rörelsefrihet
Schengen
Utlänningslag
EU-medborgare
EES-medborgare
Uppehållsrätt
Varaktigt bosatta

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: När det finns ett beslut om avvisning eller utvisning som vunnit laga kraft är huvudregeln att en ansökan om uppehållstillstånd, om personen befinner sig i landet, kommer att prövas som ett verkställighetshinder. Det gäller även när ansökan om uppehållstillstånd görs av en EES-medborgare, eller en medborgare i Schweiz, som avser att utöva sin rätt till rörlighet, eller deras familjemedlemmar samt av brittiska medborgare. Det saknas i dessa fall möjlighet att få frågan om uppehållstillstånd prövad i den ordinarie migrationsprocessen. När ansökan görs av en person som är varaktigt bosatt i annan EU-stat, eller dennes familjemedlemmar, gäller däremot att ansökan om uppehållstillstånd ska prövas i sak även om utlänningen omfattas av ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut.

text: En person som är undantagen kraven på visering kan återvända till Sverige, trots att det finns ett verkställbart beslut om avvisning eller utvisning, och vistas här i tre månader. Under den tiden kan en ansökan om uppehållstillstånd prövas i den ordinarie migrationsprocessen. Men efter tre månader kan beslutet om avvisning eller utvisning verkställas på nytt. Ansökan om uppehållstillstånd som gjorts av en EES-medborgare, en medborgare i Schweiz, eller deras familjemedlemmar, kan då inte längre prövas medan personen befinner sig här i landet. Detsamma gäller för brittiska medborgare som omfattas av utträdesavtalets bestämmelser.

text: Migrationsverkets beslut ifråga om inhibition av verkställigheten enligt 12 kap. 17 a första stycket eller 17 d

text: utlänningslagen (2005:716)

text: får överklagas. Däremot kan Migrationsverkets prövning enligt

text: 12 kap. 18 § utlänningslagen

text: av om det kommit fram nya omständigheter i ett verkställighetsärende inte överklagas. Det gäller även när det är en medborgare i Schweiz eller dennes familjemedlem. Inte heller EESmedborgare, deras familjemedlemmar eller brittiska medborgare som omfattas av utträdesavtalets bestämmelser har någon generell rätt att få ett sådant beslut överprövat. Däremot finns det en rätt till överprövning av Migrationsverkets beslut, i de fall uppehållsrätt eller uppehållsstatus åberopas

text: 1. EU-rättslig bakgrund

text: EU-medborgare och deras familjemedlemmar har en rätt till fri rörlighet. Denna rätt är reglerad genom EU:s direktiv om unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig inom medlemsstaternas territorier (rörlighetsdirektivet).

text: Eftersom direktivet blivit en del av EES-avtalet gäller det även för medborgare i Island, Norge och Liechtenstein, och för deras familjemedlemmar.

text: En EES-medborgare eller dennes familjemedlem kan även eller istället välja att ansöka om uppehållstillstånd. Det finns dock inte någon gemenskapsrättslig reglering som styr hur en ansökan om uppehållstillstånd från en EES-medborgare eller dennes familjemedlem ska hanteras.

text: När det gäller schweiziska medborgare och deras familjemedlemmar följer rätten till fri rörlighet av ett avtal mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer. Begreppet fri rörlighet återfinns dock inte i direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare. Istället talar direktivet om en rätt till bosättning.

text: I detta ställningstagande används begreppet rätt till rörlighet. Därmed avses den rätt till fri rörlighet som EES-medborgare med uppehållsrätt har, men även schweiziska medborgares rätt till fri rörlighet och varaktigt bosattas rätt till bosättning i annan EU-stat.

text: En EES-medborgare eller dennes familjemedlem som enligt rörlighetsdirektivet har uppehållsrätt är undantagen från kravet på uppehållstillstånd (

text: 2 kap. 8 b § 2 utlänningslagen

text: ). Brittiska medborgare och dess familjemedlemmar, som vistades i Sverige i enlighet med unionsrätten vid utgången av övergångsperioden, ska kunna fortsätta vistas i Sverige under samma premisser. Om förutsättningarna för uppehållsstatus är uppfyllda, är brittiska medborgare undantagna från kravet på uppehållstillstånd (2 kap. 8 b

text: utlänningslagen

text: ). En schweizisk medborgare eller en varaktigt bosatt som utnyttjar sin rätt till rörlighet, eller dennes familjemedlem, får istället uppehållstillstånd i Sverige.

text: De svenska bestämmelserna återfinns på förordningsnivå (4 kap. 9, 16 och 16 a §§ utlänningsförordningen [2006:97]). En sammanfattning av ställningstagandets rättsliga förutsättningar återfinns som en bilaga.

text: 2. Frågeställningar

text: Detta ställningstagande klargör hur en ansökan om uppehållstillstånd från en EES-medborgare, en medborgare i Schweiz eller en person som är varaktigt bosatt i annan EU-stat, som avser att utöva sin rätt till rörlighet, eller deras familjemedlemmar, ska hanteras när det finns ett beslut om avvisning eller utvisning som vunnit laga kraft. Ställningstagandet tar även upp frågan om hur en ansökan om uppehållstillstånd, alternativt uppehållsstatus, för en brittisk medborgare som har ett gällande utvisningsbeslut ska hanteras.

text: Enligt den svenska regleringen är prövningen i de fall där det finns ett avvisnings- eller utvisningsbeslut som vunnit laga kraft begränsad till om det föreligger verkställighetshinder.

text: Frågan är om den svenska lagstiftningen står i strid med EU-rätten och om denna ger den enskilde en rätt att få sin ansökan om uppehållstillstånd prövad efter inresa i den ordinarie processen istället för inom ramen för prövningen av verkställighetshinder.

text: Slutligen tar ställningstagandet upp om EU-rätten innebär att Migrationsverkets beslut i ett verkställighetsärende att neka uppehållstillstånd kan överklagas då sådan möjlighet saknas i nationell rätt, i de fall beslutet gäller en EES-medborgare, en schweizisk medborgare eller någon som är varaktigt bosatt i annan EU-stat, som avser att utöva sin rätt till rörlighet, eller deras familjemedlemmar.

text: 3. Bedömning

text: 3.1. Ansökan om uppehållstillstånd när det finns ett beslut om avvisning eller utvisning som vunnit laga kraft

text: Huvudregeln är att en ansökan om uppehållstillstånd från en EU-medborgare, en brittisk medborgare som omfattas av utträdesavtalets bestämmelser, en medborgare i Schweiz eller en person som är varaktigt bosatt i annan EU-stat eller deras familjemedlemmar, kan beviljas även när personen befinner sig i Sverige (4 kap. 17 § utlänningsförordningen).

text: Vanligtvis gäller detta inte i de fall där det finns ett avvisnings- eller utvisningsbeslut som vunnit laga kraft.

text: En ansökan från en utlänning som befinner sig i landet är i sådana fall begränsad till en prövning av om det finns hinder mot verkställigheten av avvisnings- eller utvisningsbeslutet (5 kap. 18 § femte stycket och 12 kap. 17 a-e och

text: 18 §§ utlänningslagen

text: När en EU-medborgare, en brittisk medborgare, en medborgare i Schweiz eller deras familjemedlemmar befinner sig i Sverige med ett beslut om avvisning eller utvisning som vunnit laga kraft och ansöker om uppehållstillstånd, kommer denna ansökan enligt huvudregeln att prövas som ett verkställighetsärende. Det är i dessa fall Migrationsverkets bedömning att det inte finns någon möjlighet att få frågan om uppehållstillstånd prövad inom ramen för den ordinarie migrationsprocessen. Denna ordning gäller dock inte ansökningar från utlänningar som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat. Migrationsöverdomstolen har i dom den 18 oktober 2021,

text: MIG 2021:16

text: , bedömt att en ansökan om uppehållstillstånd från en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och som befinner sig i Sverige ska prövas i sak även om utlänningen omfattas av ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut. Migrationsöverdomstolen har inte uttalat sig om vad som gäller familjemedlemmar till dessa personer, men eftersom de omfattas av samma regelverk får det anses att ansökningar från dessa personer också ska prövas i sak även om de omfattas av ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut.

text: 3.1.1. EES-medborgare

text: Inom EU-rätten saknas bestämmelser som reglerar möjligheten för en EESmedborgare och dennes familjemedlem att ansöka om uppehållstillstånd. Därmed finns inga hinder mot den svenska regleringen: varken huvudregeln att en EES-medborgare eller dennes familj får ansöka efter inresa eller begränsningen av möjligheten att få en ansökan om uppehållstillstånd prövad, när det finns ett beslut om avvisning eller utvisning som vunnit laga kraft. Om EES-medborgaren eller hans eller hennes familjemedlem däremot kan visa att han eller hon har uppehållsrätt i enlighet med EU:s rörlighetsdirektiv har gemenskapsrätten företräde. Av

text: 14 kap. 5 b § utlänningslagen

text: följer vidare att Migrationsverkets beslut som rör uppehållsrätt kan överklagas.

text: 3.1.2. Brittiska medborgare

text: Vid sitt införande var rättsfiguren uppehållsstatus ny i svensk rätt och den skiljer sig från både uppehållsrätt och uppehållstillstånd. Grundprincipen med uppehållsstatus är att brittiska medborgare och dess familje-medlemmar, som vistades i Sverige i enlighet med unionsrätten vid utgången av övergångsperioden, ska kunna fortsätta vistas i Sverige under samma premisser.

text: Migrationsverkets beslut om avslag på ansökan om uppehållsstatus kan överklagas till migrationsdomstol. Rätten till domstolsprövning och övriga rättssäkerhetsgarantier framgår av artikel 18.1 r och 21 utträdesavtalet samt 14 kap. 5 c

text: utlänningslagen

text: Ansökningar från brittiska medborgare som inte omfattas av utträdesavtalets bestämmelser ska emellertid hanteras enligt Sveriges nationella regler gällande uppehållstillstånd.

text: 3.1.3. Schweizisk medborgare

text: Av artikel 6.7 i bilaga I till avtalet mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer framgår att en person som ansöker om uppehållstillstånd inte får hindras att påbörja en anställning, enbart för att formaliteterna inte är klara.

text: Så kan dock bli fallet om personen befinner sig i Sverige med ett lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning och endast får en prövning begränsad till frågan om det finns verkställighetshinder. I den delen en konflikt skulle uppstå mellan avtalets bestämmelser och den svenska regleringen har Migrationsverket att rätta sig efter den svenska regleringen. Avtalet mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer är inte en sådan EU-rättslig reglering som kan ge den enskilde rättigheter i strid mot det svenska regelverket. Därmed är det i dessa fall endast frågan om verkställighetshinder som kan prövas. Även om nya omständigheter skulle föreligga är det faktum att en schweizisk medborgare avser att utöva sin rätt till rörlighet normalt inte en sådan annan särskild anledning (12 kap. 18 § första stycket 3 andra ledet

text: utlänningslagen

text: ) som kan motivera att beslutet inte bör verkställas, framför allt då det krävs en ren undantagssituation för att uppehållstillstånd ska kunna ges.

text: 3.1.4. Varaktigt bosatt i annan EU-stat

text: Enligt direktivet om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgare ska den varaktigt bosatte senast tre månader efter inresan lämna in en ansökan om uppehållstillstånd. Medlemsstaterna kan också välja att godta en ansökan gjord medan personen är kvar i den första medlemsstaten. Det gäller även för den varaktigt bosattes familjemedlem, förutsatt att familjen redan var bildad i den första medlemsstaten (artikel 15.1 och 16.3).

text: Vare sig utlänningsförordningen eller direktivet om varaktigt bosatta innehåller några bestämmelser som reglerar vad som ska gälla för det fall att utlänningen omfattas av ett lagakraftvunnet avlägsnandebeslut. De svenska bestämmelserna har sin grund i EU:s direktiv om varaktigt bosatta. Vid tillämpningen av nationell rätt och sådana bestämmelser i nationell rätt som har införts särskilt för genomförandet av ett direktiv ska den nationella rätten tolkas mot bakgrund av direktivets ordalydelse och syfte.

text: Syftet bakom bestämmelserna i direktivet om varaktigt bosatta måste därför också beaktas vid bedömningen av om en ansökan om uppehållstillstånd för en person som har ställning som varaktigt bosatt ska prövas trots att han eller hon omfattas av ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut.

text: Den övergripande målsättningen med direktivet om varaktigt bosatta är att tredjelandsmedborgare som är etablerade i en annan medlemsstat ska kunna röra sig fritt inom unionen och att främja den fria rörligheten för dessa personer, särskilt på arbetsmarknaden. Av artikel 15.1 i direktivet framgår vidare att utgångspunkten är att den varaktigt bosatta ska ansöka om uppehållstillstånd först efter inresa i den andra staten. Mot denna bakgrund har Migrationsöverdomstolen i dom den 18 oktober 2021,

text: MIG 2021:16

text: 3.2. När ett beslut om avvisning eller utvisning verkställts men personen återvänder till Sverige

text: När ett beslut om avvisning eller utvisning verkställts men personen återvänder till Sverige är huvudregeln att beslutet ska verkställas på nytt, om det inte upphört att gälla. Det gäller dock inte om personen är undantagen från kraven på visering eller uppehållstillstånd, förutsatt att det inte finns ett gällande återreseförbud (

text: 12 kap. 23 § utlänningslagen

text: I avgörandet

text: MIG 2021:16

text: har Migrationsöverdomstolen uttalat att en sökande, vars tidigare utvisningsbeslut inte hade förenats med ett återreseförbud, har rätt att få sin ansökan om uppehållstillstånd såsom person med ställning som varaktigt bosatt i annat EU-land prövad. I och med sin status som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och den rätt till fri rörlighet som statusen medför ansåg domstolen att det inte fanns något hinder för sökanden att resa in i Sverige och på nytt ansöka om uppehållstillstånd. Migrationsöverdomstolen har inte uttalat sig om hur en ansökan från en sökande vars tidigare utvisningsbeslut förenats med ett återreseförbud ska hanteras.

text: Utifrån Migrationsöverdomstolens uttalanden, om att det inte finns hinder för en sökande vars tidigare utvisningsbeslut inte förenats med ett återreseförbud att resa in i Sverige och på nytt ansöka om uppehållstillstånd, kan följande tolkning göras vad gäller sökande som omfattas av ett återreseförbud. En sökande vars tidigare utvisningsbeslut förenats med ett återreseförbud får inte återvända till Sverige eller

text: övriga Schengenländer under en viss tid vilket innebär att det finns hinder för personen att resa in i Sverige och på nytt ansöka om uppehållstillstånd. Detsamma borde gälla en sökande som ännu inte lämnat landet och vill ansöka om uppehållstillstånd på nytt. I de fall där det finns ett lagakraftvunnet avlägsnandebeslut som är förenat med ett återreseförbud och sökanden ansöker om uppehållstillstånd på nytt bör ansökan därför avskrivas med hänvisning till att sökande har ett återreseförbud. Den nya ansökan prövas därefter inom ramen för verkställighetshinder.

text: EES-medborgare och deras familjemedlemmar som har uppehållskort samt schweiziska medborgare är undantagna från kravet på visering under de första tre månadernas vistelse i Sverige (2 kap. 8 a § första stycket 1 och 2

text: utlänningslagen

text: och 3 kap. 1 § första stycket 2 utlänningsförordningen).

text: Något motsvarande undantag finns inte för den som är familjemedlem till en schweizisk medborgare. Inte heller för någon som är varaktigt bosatt eller dennes familjemedlem.

text: Brittiska medborgare är viseringsfria till Schengenområdet. Familjemedlemmar som inte är medborgare i Storbritannien eller en medlemsstat som vill ansluta sig till en familjemedlem som vistas i Sverige kan emellertid vara viseringspliktiga.

text: Kravet på visering gäller dock inte om de har giltiga dokument om uppehållsstatus som utfärdats i enlighet med utträdesavtalet. Dessa personer ska dock enligt utträdesavtalet beredas all den hjälp de behöver för att få nödvändiga viseringar.

text: Enligt artikel 21 i Schengenkonventionen får en utlänning som har ett uppehållstillstånd i en medlemsstat röra sig fritt i högst tre månader under en sexmånadersperiod inom övriga medlemsstaters territorier, förutsatt att han eller hon uppfyller vissa inresevillkor och inte finns registrerad på medlemsstatens spärrlista (se även 3 kap. 1 § första stycket 11 och 4 kap. 6 § utlänningsförordningen). För EES-medborgare, schweiziska medborgare och deras familjemedlemmar räknas den uppehållstillståndsfria tiden istället alltid från inresan i Sverige (4 kap. 2 § utlänningsförordningen).

text: I de fall en EU-medborgare, en medborgare i Schweiz eller någon som är varaktigt bosatt i annan EU-stat, eller dennes familjemedlem, är undantagen från kravet på visering kan han eller hon därmed normalt resa in i Sverige och vistas här under tre månader. Detsamma gäller brittiska medborgare och deras familjemedlemmar som omfattas av utträdesavtalet. Detta gäller trots att det finns ett beslut om avvisning eller utvisning, men förutsatt att det inte finns något återreseförbud. När tre månader förflutit kan beslutet om avvisning eller utvisning verkställas på nytt.

text: När personen ansöker om uppehållstillstånd kan denna ansökan beviljas, om beslut tas inom tremånadersperioden. Efter tre månader är prövningen istället begränsad till om det finns hinder mot verkställigheten av avvisnings- eller utvisningsbeslutet.

text: Denna ordning gäller dock inte en ansökan om uppehållstillstånd från en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat eller dennes familjemedlemmar. En ansökan om uppehållstillstånd från en utlänning som har ställning som varaktigt bosatt i en annan EU-stat och som befinner sig i Sverige ska prövas i sak även om utlänningen omfattas av ett lagakraftvunnet utvisningsbeslut. Detsamma gäller för ansökningar från denne persons familjemedlemmar.

text: Vad gäller brittiska medborgare som omfattas av utträdesavtalet och deras familjemedlemmar ska en ny ansökan om uppehållsstatus från en person med ett lagakraftvunnet avlägsnandebeslut handläggas av Migrationsverket som ett grundärende avseende uppehållsstatus. Ansökan ska inte hanteras som ett ärende rörande verkställighetshinder.

text: Detta mot bakgrund av att

text: 12 kap. 18 § utlänningslagen

text: hanterar frågan om uppehållstillstånd och inte frågan om uppehållsstatus. En ansökan om uppehållstillstånd från brittiska medborgare ska emellertid hanteras inom ramen för 12 kap. 18

text: utlänningslagen

text: 3.3. EU-rättens betydelse när ett beslut i verkställighetsärendet överklagas

text: Enligt svensk rätt kan Migrationsverkets prövning i ett verkställighetsärende av om nya omständigheter finns, som innebär att uppehållstillstånd bör ges (

text: 12 kap. 18 § utlänningslagen

text: ), inte överklagas. Möjligheten till domstolsprövning är i dessa fall begränsad till om frågan om inhibition av verkställigheten enligt 12 kap. 17 a första stycket eller 17 d

text: utlänningslagen

text: Men skulle Migrationsverkets prövning enligt

text: 12 kap. 18 § utlänningslagen

text: av om det finns ett verkställighetshinder överklagas får verket överlämna överklagandet till migrationsdomstolen, som har att ta ställning till detta.

text: 3.3.1. EES-medborgare och brittiska medborgare som omfattas av utträdesavtalets bestämmelser

text: När det inte är frågan om uppehållsrätt är Migrationsverkets beslut enligt

text: 12 kap. 18 § utlänningslagen

text: inte överklagbara. Det gäller även när beslutet avser en EES-medborgare eller dennes familjemedlem samt brittiska medborgare och deras familjemedlemmar som omfattas av utträdesavtalet. Enligt rörlighetsdirektivet får däremot alla beslut som begränsar unionsmedborgarens och deras familjemedlemmars fria rörlighet överklagas (artikel 15.1 och 31.1). Detsamma gäller för brittiska medborgare, och deras familjemedlemmar ( artikel 18.1 r och 21 utträdesavtalet).

text: Av

text: utlänningslagen

text: följer att Migrationsverkets beslut som rör uppehållsrätt och uppehållsstatus får överklagas till domstol (

text: 14 kap.

text: 5 b och c §

text: utlänningslagen

text: ). Även om Migrationsverket beslutar att inte avbryta verkställigheten får beslutet överklagas, i de fall uppehållsrätt åberopas.

text: 3.3.2. Schweizisk medborgare

text: Beslut som gäller tillämpningen av bestämmelserna i avtalet mellan EU och Schweiz om fri rörlighet för personer ska enligt avtalet kunna överklagas (artikel 11.1 och 11.3). Men avtalet är inte en sådan gemenskapsrättslig reglering som har direkt effekt som bärare av rättigheter, vilka kan åberopas av den enskilde. Migrationsverkets prövning i ett verkställighetsärende av om nya omständigheter föreligger, när beslutet avser en schweizisk medborgare som avser att utnyttja sin fria rörlighet eller dennes familjemedlem, bedöms därmed inte vara möjlig att överklaga. Det gäller oavsett om avsaknaden av en möjlighet till överprövning skulle strida mot avtalet.


doctype: stallningstagande

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: EUT L 16, 23.1.2004, s. 44–53 (Celex

text: Artikel

text: och

text: 5.1 a

text: EUT L 132, 19.5.2011, s. 1–4 (Celex

text: Skäl 2

text: i

text: direktivet

text: Jfr

text: artikel 16 i direktivet

text: och dom av den 17 juli 2014, Tahir,

text: mål C-469/13

text: , EU:C:2014:2094, p. 36. Se även

text: skäl 17

text: i

text: direktivet

text: . Dom av den 17 juli 2014, Tahir,

text: mål C-469/13

text: , EU:C:2014:2094, punkt 40–44.

text: Se

text: artikel 4.1 i direktivet

text: och

text: 5 a kap. 1 § första stycket utlänningslagen

text: . 8 10 Jfr dom av den 17 juli 2014, Tahir,

text: mål C-469/13

text: , EU:C:2014:2094, punkt 34 och 37. Se

text: skäl 7

text: och

text: artikel 5.1 a i direktivet

text: samt

text: 5 a kap. 2 § utlänningslagen

text: . De familjemedlemmar som avses i

text: artikel 16 i direktivet

text: och definieras i

text: artikel 2 e

text: . Sverige valde istället vid införandet av direktivet att utgå från den definition av familjemedlemmar till EESmedborgare som återfinns i 3 kap. 2 a

text: utlänningslagen

text: . Jfr här även med dom av den 17 juli 2014, Tahir,

text: mål C-469/13

text: , EU:C:2014:2094, punkt 36. 10 13

text: Artikel 5.1 a i direktivet

text: prop. 2005/06:77 s 143

text: och

text: SOU 2005:15 s 183

text: . Se

text: prop. 2005/06:77 s. 143

text: , men jfr även

text: SOU 2005:15 s 183

nyckelord:
Praxis
Tredjelandsmedborgare
Varaktigt bosatta
Försörjningskrav

publisher: Migrationsverket

status: gällande

title: Möjligheten att beviljas ställning som varaktigt bosatt när personen saknar egen försörjning

org: migr

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

type: rubrik

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

type: stycke

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: Rådets direktiv

text: av den 25 november 2003 om varaktigt bosatta tredjelandsmedborgares ställning (nedan kallat direktivet) och Sveriges nationella lagstiftning saknar bestämmelser som särskilt behandlar beviljandet av ställningen som varaktigt bosatt till familjemedlemmar. Varje tredjelandsmedborgare som ansöker om ställning som varaktigt bosatt måste prövas var för sig och ställningen beviljas till den personen.

text: Migrationsverkets bedömning är att det saknar betydelse huruvida personen har kunnat försörja sig själv genom egna medel, så länge denne har blivit försörjd av någon annan och inte legat det sociala biståndssystemet till last. En sådan tredjelandsmedborgare kan beviljas ställning som varaktigt bosatt.

text: 1. Syfte

text: Direktiv

text: föreskriver bland annat att en person, för att beviljas ställning som varaktigt bosatt, måste ha bott i medlemsstaten i fem år samt kunna försörja sig själv och sina familjemedlemmar.

text: Syftet med detta ställningstagande är att besvara frågan om personer som saknar egen försörjning kan beviljas ställning som varaktigt bosatt. Så kan till exempel vara fallet för en person som tidigare har haft ett uppehållstillstånd på fem år som familjemedlem till en person som har haft ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat. Ställningstagandet belyser även till viss del bosättningskriteriet.

text: 2. Gällande rätt

text: De EU-rättsliga bestämmelserna om varaktigt bosatta och deras familjemedlemmar finns i direktiv

text: . Räckvidden av direktivet utökades genom

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/51/EU av den 11 maj 2011

text: om ändring av

text: rådets direktiv 2003/109/EG

text: i syfte att utöka dess räckvidd till att omfatta även personer som beviljats internationellt skydd (ändringsdirektivet). Direktivets bestämmelser om beviljandet av ställning som varaktigt bosatt i en medlemsstat har genomförts i svensk rätt och återfinns framför allt i kapitel 5 a

text: utlänningslagen (2005:716)

text: Syftet med direktivet är att tredjelandsmedborgare som har vistats lagligen i en medlemsstat under en viss tid och som har uppehållstillstånd för en längre tid ska kunna erhålla en särskild rättslig ställning som ska tillförsäkra dem en uppsättning enhetliga rättigheter som ligger så nära unionsmedborgarnas rättigheter som möjligt.

text: Villkoren för att förvärva ställning som varaktigt bosatt finns i kapitel II, artiklarna

text: , i direktivet.

text: Artikel 4.1 i direktivet

text: föreskriver att medlemsstaten ska bevilja ställning till tredjelandsmedborgare som varit lagligen och oavbrutet bosatta inom medlemsstatens territorium i fem år omedelbart före inlämnandet av ansökan.

text: Motsvarande bestämmelse har implementerats i

text: av vilken framgår att ställningen ska beviljas om sökanden de senaste fem åren utan avbrott har vistats i Sverige med uppehållstillstånd.

text: Enligt

text: artikel 5.1 a i direktivet

text: ska medlemsstaterna kräva att tredjelandsmedborgaren styrker att de för egen räkning och för de familjemedlemmar gentemot vilka de har försörjningsansvar förfogar över stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckliga för att de ska kunna försörja sig själva och sina familjemedlemmar utan hjälp från systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten. I

text: 5 a kap. 2 § utlänningslagen

text: uttrycks att sökanden fullt ut ska kunna försörja sig och sin familj med egna medel så att grundläggande behov av uppehälle och bostad är tillgodosedda.

text: 3. Rättslig bedömning

text: 3.1 Vem kan beviljas ställning som varaktigt bosatt

text: Det finns inga bestämmelser i varken direktivet eller den nationella lagstiftningen som särskilt behandlar beviljandet av ställningen till familjemedlemmar. Direktivet innehåller visserligen bestämmelser om uppehållstillstånd för familjemedlemmar. Men de bestämmelserna avser endast de fall med familjemedlemmar till en tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i en första medlemsstat och som utövar sin rätt att vistas i en andra medlemsstat.

text: Varje tredjelandsmedborgare som ansöker om ställning som varaktigt bosatt måste således prövas var för sig och ställningen beviljas till den personen.

text: 3.2 Ställning som varaktigt bosatt kan inte beviljas på förmånligare villkor än enligt direktivet

text: Av

text: artikel 13 i direktivet

text: framgår att: ”Medlemsstaterna får utfärda uppehållstillstånd som gäller permanent eller tills vidare på förmånligare villkor än de som anges i detta direktiv. Sådana uppehållstillstånd skall inte ge rätt till bosättning i andra medlemsstater enligt kapitel III i detta direktiv.” Enligt EU-domstolen ska

text: artikel 13

text: tolkas så, att en medlemsstat inte får utfärda EU-uppehållstillstånd för varaktigt bosatta enligt villkor som är förmånligare än de som föreskrivs i direktivet.

text: Varje tredjelandsmedborgare måste alltså uppfylla samtliga förutsättningar, som ställs upp i direktivet, för att beviljas ställning som varaktigt bosatt.

text: 3.3 Bosättningstid

text: Av

text: skäl 6

text: i

text: direktivet

text: framgår att det viktigaste kriteriet för att kunna förvärva ställning som varaktigt bosatt är kravet på fem års legal och oavbruten bosättningstid. Ett barn som är under fem år kan således inte beviljas ställning som varaktigt bosatt, eftersom barnet omöjligt kan ha bott i Sverige i fem år.

text: 3.4 Försörjning

text: För att en tredjelandsmedborgare ska beviljas ställning som varaktigt bosatt måste denne fullt ut kunna försörja sig själv och sin familj. I direktivet föreskrivs att personen måste visa att han eller hon förfogar över stabila och regelbundna försörjningsmedel som är tillräckliga för att försörja sig själv och de familjemedlemmar gentemot vilka denne har försörjningsansvar utan hjälp från systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten.

text: Vilka familjemedlemmar sökanden har försörjningsansvar för måste bedömas från fall till fall, men utgångspunkten är att sökanden har försörjningsansvar för de familjemedlemmar som finns i hushållet. Enligt Migrationsverkets bedömning avses här de personer som tredjelandsmedborgaren faktiskt försörjer; inte de särskilda fall med familjemedlemmar till en tredjelandsmedborgare som har ställning som varaktigt bosatt i en första medlemsstat och som utövar sin rätt att vistas i en andra medlemsstat.

text: Migrationsverkets bedömning är att det inte finns något krav på att tredjelandsmedborgaren, som ansöker om ställning som varaktigt bosatt i Sverige, själv måste ha inkomster som täcker försörjningen.

text: Ett av huvudsyftena med att ställa upp ett försörjningsvillkor är att personerna inte ska belasta systemet för socialt bistånd i den berörda medlemsstaten. Av

text: prop. 2005/06:77

text: framgår även att det vid bedömningen av om försörjningskravet är uppfyllt i det enskilda fallet, ska tas hänsyn till den ekonomiska förmågan hos såväl sökanden som familjemedlemmarna. I den mån familjemedlemmen själv har ekonomisk förmåga innebär detta att kravet på den som ansöker om att få ställning som varaktigt bosatt minskar i motsvarande mån.

text: Frågan är då hur ansökan ska bedömas i de fall sökanden helt saknar egen försörjningsförmåga. Så kan till exempel vara fallet när sökanden tidigare har haft ett uppehållstillstånd på fem år som familjemedlem till en person som har haft ställning som varaktigt bosatt i en annan medlemsstat.

text: Migrationsverkets bedömning är att det saknar betydelse huruvida en person har kunnat försörja sig själv genom egna medel, så länge denne har blivit försörjd av någon annan och inte legat det sociala biståndssystemet till last. En sådan tredjelandsmedborgare kan således beviljas ställning som varaktigt bosatt. Det innebär till exempel att en maka eller ett barn, som blivit försörjd av sin make/förälder, kan beviljas ställningen.

type: stallningstagande


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-07-12 4.0 1, 1.2.1.2 RA/099/2026 2026-01-01 3.0 1, 1.2, 1.2.2, 2.1, 2.4.5, hela 3 RA/094/2025 2023-02-10 2.0 Alla avsnitt RA/009/2023

text: -0 7 -0 24 20 5 D yr St

text: 11 § andra stycket utlänningsdatalagen (2016:27)

text: 1.2.1.1 Offentliga biträden

text: 1.2.1.2 Kostnadsfri rättslig rådgivning

text: Jmf

text: HFD 2859-19

text: ss. 426-427 6 Jurister som verkar vid en advokatbyrå eller juristfirma och har svensk eller nordisk juristexamen.

text: Prop. 2016/17:180

text: s.299 8

text: Prop. 2012/13:45

text: s.103 9

text: HFD 2015 ref. 56

text: se även

text: NJA 2007 s.650

text: RH 2011:49

text: Prop. 2016/17:180

text: s.300-301 11

text: Prop. 2024/25:195

text: s.25 ff.

text: Ibid. s.18

text: Prop. 2016/17:180

nyckelord:
Praxis
Utbildning
Offentligt biträde

title: Kvalitetskrav för offentliga biträden och ombud

text: Kvalitetskrav för offentliga biträden, kostnadsfri rättslig rådgivning och ombud

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1 Sammanfattning

text: Migrationsverket har genom Högsta förvaltningsdomstolens dom i juni 2020 fått rätt att ha ett internt beslutsstöd för att kunna stödja medarbetarna vid förordnanden av offentligt biträde. Det interna beslutsstödet administreras genom ett datasystem vid namn Judith. Migrationsverket har även rätt enligt utlänningsdatalagen att i systemet behandla personuppgifter om det behövs för bedömningen av en persons lämplighet för ett uppdrag som offentligt biträde. Vid registrering av uppgifter om ett offentligt biträde måste Migrationsverket alltid iaktta de grundläggande kraven på behandling av personuppgifter. Det innebär bl.a. att uppgifter som registreras ska vara lagliga, adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen och att de ska vara riktiga, aktuella och registreras öppet i förhållande till den registrerade.

text: För att kunna bli förordnad som offentligt biträde eller kostnadsfri rättslig rådgivare i migrationsärenden krävs att personen är advokat, biträdande jurist vid advokatbyrå eller har en svensk juristexamen eller motsvarande kunskaper som krävs för behörighet till domarutbildning. Vidare krävs att personen har erfarenhet av migrationsrätt, familjerätt och förvaltningsrätt och processvana i svensk domstol. Migrationsverket kräver också att personen har en ansvarsförsäkring och F-skatt. Den som vill vara biträde för barn ska visa att erforderlig kompetens föreligger. Formkraven för att kunna förordnas som offentligt biträde gäller även för den som sökande föreslår.

text: Den som blivit;

text: • avstängd av en allmän domstol eller en förvaltningsdomstol, • utesluten ur advokatsamfundet, • begått brott eller är misstänkt för brott, • har skulder hos Kronofogdemyndigheten, • försatts i konkurs, • missbrukat substitutionsregler, • inte hanterat sekretessregler på ett lämpligt sätt, eller • som i övrigt visat sig olämplig när det är kopplat till den enskildes rättssäkerhet,

text: kan komma att bli avregistrerad från systemet eller under en tid stängas av från att förordnas.

text: I Migrationsverkets verksamhet förekommer även ett stort antal ombud. Vid bedömningen av om ett ombuds lämplighet tillämpas

text: förvaltningslagens

text: bestämmelser. Ett ombud som visat sig vara olämpligt kan avvisas som ombud i ärendet. Ett ombud kan även stängas av från att agera som ombud under viss tid om ombudet visat oskicklighet exempelvis genom att bryta mot sekretessförbehåll, det finns misstanke om brott eller inte kan agera utifrån sin huvudmans intresse på grund av bristande kunskaper i svenska.

text: 1.1 Syfte och bakgrund

text: Detta rättsliga ställningstagande riktas till de som administrerar Judithsystemet men klargör även för verksamheten och utomstående vilka sakliga och opartiska krav som Migrationsverket tillämpar för att en person ska kunna bli registrerad och avregistrerad i Judithsystemet. Ställningstagandet tar även upp frågan om vem som är lämplig att företräda sökande som ombud.

text: 1.2 Gällande rätt

text: 1.2.1 Särskilt om lämplighet

text: Allmänna bestämmelser om offentliga biträden finns i lagen (

text: ) om offentliga biträden. Av

text: 2 §

text: framgår att det är den domstol eller myndighet som handlägger målet eller ärendet i sak som ska besluta i frågor om offentligt biträde. I

text: 5 §

text: anges att till offentligt biträde förordnas en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan person som har avlagt de kunskapsprov som krävs för behörighet till domaranställning. Endast den som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för uppdraget får förordnas. Om den enskilde har föreslagit en person som är behörig, ska den personen förordnas om det inte finns särskilda skäl mot det.

text: I propositionen skriver regeringen att det bör framgå av lagtexten att endast de som är jurister kan komma i fråga för förordnanden. Det innebär att personen måste ha avlagt juristexamen eller motsvarande äldre examen (

text: 4 kap. 1 § rättegångsbalken

text: och förordningen [2007:386] om kunskapsprov för behörighet som domare m.m.). Ett offentligt biträde företräder personer som befinner sig i utsatta situationer och bör därför vara kunnig och i övrigt lämplig för uppdraget.

text: Förordnande av ett offentligt biträde syftar till att säkerställa att den enskilde, dvs. parten i det aktuella ärendet, på ett adekvat sätt ska kunna tillvarata sina intressen.

text: För att säkerställa att uppdrag som offentligt biträde endast ges till personer som är lämpliga, för Migrationsverket en förteckning över personer som är tillgängliga som biträden inom olika geografiska områden. Förteckningen förs av en centraliserad funktion och beslutsfattare inom myndigheten kan sedan ta del av den. En person som anmäler intresse av att förordnas som offentligt biträde förs in i förteckningen om personen i fråga anses lämplig. På motsvarande sätt kan en person som inte längre anses lämplig avföras. Vid alla sådana åtgärder måste myndigheten iaktta allmänna principer om saklighet och objektivitet. Förandet av förteckningen kan enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening därmed inte ses som något annat än ett internt beslutsstöd för att kunna utföra uppgiften att förordna lämpliga personer som offentliga biträden. Av det förhållandet att den aktuella förteckningen utgör ett internt beslutsstöd för myndighetens beslutsfattare följer att en åtgärd att avföra en person från denna, liksom att inte anteckna en person som önskar inte utgör ett överklagbart förvaltningsbeslut.

text: Regeringen skriver i författningskommentaren 18 kap. 1a och

text: 1 b §§ utlänningslagen

text: att offentligt biträde ska förordnas för den som har rätt till kostnadsfri rättslig rådgivning enligt asylprocedurförordningen eller asyl- och migrationshanteringsförordningen. Det finns en presumtion för att förordna ett offentligt biträde för kostnadsfri rättslig rådgivning om utlänningen begär det. Regeringens uttalande innebär för Migrationsverket att samma formkrav och lämplighetsbedömning ska göras i samband med att Migrationsverket förordnar ett offentligt biträde för kostnadsfri rättslig rådgivning som Migrationsverket gör när det finns behov av ett offentligt biträde som ska förordnas enligt

text: 18 kap. 1 § utlänningslagen

text: I

text: och

text: 15 §§

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: anges att den som är part i ett ärende får som ombud eller biträde anlita någon som är lämplig för uppdraget. Den som anlitar ombud ska dock medverka personligen om myndigheten begär det och myndigheten kan begära att den som är ombud ska styrka sin behörighet med fullmakt. Om ett ombud eller biträde bedöms vara olämplig för sitt uppdrag får myndigheten besluta att han eller hon inte längre får medverka i ärendet.

text: I propositionen skriver regeringen att ett ombuds eller biträdes lämplighet får bedömas från fall till fall allt efter ärendets karaktär och den omfattning som handläggningen av ärendet kan förväntas att få.

text: Om ärendet inte är komplicerat finns det inte anledning att ställa alltför höga krav på den som vill vara ombud eller biträde. Till hjälp för att göra bedömning av om ett ombud är lämpligt eller inte kan praxis för tillämningen av

text: 48 § förvaltningsprocesslagen (1971:291)

text: , FPL vara till stöd. En viktig utgångspunkt är att en part alltid har rätt att genom fullmakt ge en annan person i uppdrag att såsom ombud föra hans eller hennes talan.

text: Högsta förvaltningsdomstolen har vid bedömningen av om ett ombud i ett mål i förvaltningsdomstol är lämpligt för uppdraget beslutat att ombudets bristande redbarhet utgjort grund för avvisning av ombudet. Vid bedömningen bör hänsyntas tas till t.ex. personens omdöme, kunnande och erfarenhet.

text: Rätten att anlita ombud utesluter inte att det kan krävas personlig medverkan av den som är part i ärendet. Den som anlitar ombud ska medverka personligen om myndigheten begär det.

text: I propositionen till

text: förvaltningslagen

text: skriver regeringen att myndigheten har en möjlighet att begära att ombudet styrker sin behörighet genom en skriftlig eller muntlig fullmakt. Myndigheten behöver inte ange något skäl för en begäran om att ombudet ska styrka sin behörighet. En fullmakt ska innehålla uppgift om ombudets namn och uppdragets omfattning och om ombudet får sätta någon annan i sitt ställe. Om ett ombud inte följer en begäran om att styrka sin behörighet genom en fullmakt får myndigheten besluta ett föreläggande om samma sak.

text: 1.2.2 Olämplighet

text: I

text: 13 kap. 11 a § utlänningslagen (2005:716)

text: anges att Migrationsverket, Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen får förklara att ett ombud eller biträde är obehörig att vara ombud eller biträde vid myndigheten antingen för viss tid eller tills vidare. Ett sådant beslut gäller för

text: utlänningslagen

text: och lagen (

text: ) om särskild kontroll av vissa utlänningar. Om den som förklaras obehörig är advokat, ska åtgärden anmälas till advokatsamfundets styrelse.

text: Regeringen skriver i propositionen att om ett ombud eller biträde bedöms vara olämplig för sitt uppdrag ska Migrationsverket, Polismyndigheten eller Säkerhetspolisen få förklara honom eller henne obehörig att vara ombud eller biträde vid myndigheten antingen för en viss tid eller tills vidare. Ett sådant beslut gäller för ärenden enligt

text: utlänningslagen

text: och lagen om särskild kontroll av vissa utlänningar. Om den som förklaras obehörig är advokat, ska åtgärden anmälas till advokatsamfundets styrelse.

text: 2 Kvalitetskrav för offentliga biträden

text: I den här delen av ställningstagandet går Migrationsverket igenom de kvalitetskrav som gäller utöver det krav på utbildning som krävs enligt lagen om offentliga biträden för offentliga biträden.

text: 2.1 Arbetslivserfarenhet

text: I propositionen skriver regeringen att advokater bör som huvudregel anses uppfylla kraven på kunskaper och erfarenheter. Det beror dels på advokatsamfundets krav på årlig fortbildning, dels på kravet på yrkeslivserfarenhet som ställs på advokater. Även kravet på personlig lämplighet är föremål för prövning i samband med ansökan om inträde i samfundet. För jurister som saknar advokattitel får rätten närmare pröva den enskilda juristens kompetens. Biträdande jurister på advokatbyråer bör i många fall uppfylla kraven om de har viss yrkeslivserfarenhet. Kravet på erfarenhet kan vara uppfyllt om den biträdande juristen är notariemeriterad eller har arbetat på advokatbyrå under mer än en begränsad tid och på så sätt fått nödvändiga och relevanta erfarenheter och kunskaper. Det bör däremot normalt inte anses lämpligt att en nyutexaminerad jurist eller biträdande jurist som precis har tillträtt en anställning på advokatbyrå direkt efter juristexamen förordnas som offentligt biträde. Migrationsverket gör bedömningen att det krävs att personen kan visa att han eller hon har erfarenhet av migrationsrätt, familjerätt, förvaltningsrätt och processvana i svensk domstol för att kunna förordnas som offentligt biträde.

text: 2.2 Ansvarsförsäkring

text: Den som inte är knuten till en advokatbyrå ska ha en gällande ansvarsförsäkring.

text: 2.3 F-skatt

text: Migrationsverket står inför krav på digitalisering och förenklad handläggning. Eftersom den som saknar F-skatt inte kan beviljas ersättning enligt samma timkostnadsnorm som den som har F-skatt fungerar inte digitaliseringen och den förenklade handläggningen. Mot bakgrund härav är det rimligt att kräva att den som ska förordnas som offentligt biträde har en F-skattsedel. Den som saknar F-skattsedel eller har fått sin F-skattsedel återkallad ska inte förordnas i Migrationsverkets ärenden.

text: 2.4 Kvalitetsbrister

text: 2.4.1 Avstängd från domstol eller utesluten från Advokatsamfundet

text: Av

text: 48 § andra stycket förvaltningsprocesslagen

text: framgår att en förvaltningsdomstol får förklara att en person är obehörig att vara ombud eller biträde vid den aktuella domstolen för viss tid eller tills vidare.

text: För att få använda titeln advokat krävs att personen är ledamot av Advokatsamfundet. I

text: 8 kap. 2 § rättegångsbalken

text: anges de krav som ställs för medlemskap i Advokatsamfundet. Advokatsamfundets disciplinnämnd kan utesluta en medlem och Advokatsamfundets medlemmar står under tillsyn av Justitiekanslern. Den som blivit avstängd från domstol tills vidare eller på viss tid ska inte kunna förordnas i Migrationsverkets ärenden så länge avstängningen gäller. Den som under de senaste 10 åren uteslutits av Advokatsamfundet ska inte heller kunna förordnas i Migrationsverkets ärenden.

text: 2.4.2 Brottslighet

text: Många asylsökande befinner sig i en utsatt situation när de just kommit till Sverige. Det finns av denna anledning grund för att kräva att det offentliga biträdet inte har begått brott. Särskilt allvarligt är det om någon, som ska företräda en utsatt grupp, begått brott som har fängelse i straffskalan. I

text: 17 § lagen (1998:620)

text: om belastningsregister finns gallringstider för olika påföljder. Personer som begått ett brott med fängelse i straffskalan ska inte vara tillgängliga för förordnanden i Migrationsverkets ärenden så länge de är registrerade i brottsregistret. En lämplighetsprövning kräver också att personen som ska förordnas inte är misstänkt för brott. Personer misstänkta för brott ska därför inte förordnas som offentligt biträde hos Migrationsverket.

text: 2.4.3 Konkurs/skulder hos kronofogdemyndigheten

text: En person med stora betalningssvårigheter blir lättare utsatt för utpressning och hot. Detta medför att det finns ett behov av att skydda sekretessbelagd och känslig information från dessa risker. Migrationsverket har i sina ärenden såväl känslig som sekretessbelagd information. Om informationen röjs riskerar den att utsätta såväl personen i Sverige som anhöriga i hemlandet för allvarlig fara. Vidare finns det i vissa av Migrationsverkets ärenden uppgifter som utgör en fara för Sveriges säkerhet om de röjs. Domstolsverkets besvärsnämnd för rättshjälp har gjort bedömningen att en person som är försatt i konkurs inte uppfyller lämplighetskravet (Beslut nr. BN 864/82). Migrationsverket finner därför att den som är i personlig konkurs inte kan förordnas som offentligt biträde hos Migrationsverket. Ett bolag i konkurs kan inom tre år återvinna egendom från sina företrädare. Den som har varit företrädare för ett bolag som försatts i konkurs kan därför inte förordnas som offentligt biträde under motsvarande tid. Den som har egna obetalda skulder eller obetalda skulder gällande ett bolag, som personen varit eller är företrädare för hos

text: Kronofogdemyndigheten kan inte förordnas som offentligt biträde förrän skulderna har betalats.

text: 2.4.4 Hantering av sekretess

text: I Migrationsverkets ärenden finns många former av sekretess:

text: • Sekretess för den enskildes personliga förhållanden (

text: 37 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen

text: (OSL) (

text: ). • Utlänningssekretess (

text: 21 kap. 5 §

text: OSL) • Socialtjänstsekretess (

text: 26 kap. 1 §

text: OSL)

text: Vissa ärenden innehåller även:

text: • Utrikessekretess (

text: 15 kap. 1 §

text: OSL) • Säkerhetsklassifierade uppgifter (

text: 15 kap. 2 §

text: OSL • Förundersökningssekretess (18 kap. 1 – 3 §§ OSL) m.m.

text: Detta ställer höga krav på att det offentliga biträdet förstår och kan hantera såväl sekretess som sekretessförbehåll på ett korrekt sätt. Det offentliga biträde som inte hanterat sekretessen på ett korrekt sätt ska därför inte få ytterligare förordnanden i Migrationsverkets ärenden förrän det offentliga biträdet styrker att det vidtagits åtgärder för att minimera risken för ytterligare sekretessbrister.

text: 2.4.5 Substitution utan tillstånd

text: Ett förordnande som offentligt biträde är personligt och det är personens lämplighet för uppdraget som har bedömts. Därför får enligt 5 a § lagen om offentliga biträden ett offentligt biträde inte utan tillstånd sätta någon annan i sitt ställe. I propositionen skriver regeringen att i domstol skickar normalt den som vill substituera en förfrågan per e-post till domstolen och domstolen svarar på samma sätt. Den som önskar substituera ska därför förvarna Migrationsverket i god tid innan utredningen. Har det offentliga biträdet inte förvarnat Migrationsverket i god tid innan utredning kan det offentliga biträdet avregistreras från nya förordnanden under en viss tid.

text: 2.4.6 Övriga brister

text: För att övrig olämplighet ska medföra att personen avregistreras från Judithsystemet eller från att förordnas krävs att olämpligheten vid en objektiv och saklig prövning kan kopplas till klientens rättssäkerhet.

text: Exempelvis:

text: • Om den sökande önskar överklaga och det offentliga biträdet glömmer att lämna in överklagandet eller lämnar in överklagandet för sent tillvaratas inte klientens intressen.

text: • Om det offentliga biträdet agerat i strid med Advokatsamfundets etiska regler. • Om det offentliga biträdet har svårt att tala eller kommunicera på svenska kan det allvarligt påverka klientens rättssäkerhet. Bevisning i form av skriftligt material behöver ligga till grund för bedömningen.

text: Det går inte att precisera alla objektiva omständigheter som kan kräva att en särskild prövning inleds för att bedöma om personen ska fortsatt kunna förordnas i Migrationsverkets ärenden eller om personen bara ska vara registrerad för förordnanden efter enskilt önskemål. En bedömning får göras i det enskilda ärendet. Om någon eller några av ovan nämnda omständigheter vid en saklig och objektiv granskning kan konstateras ha inträffat vid mer än ett tillfälle under de senaste fem åren bör personen stängas av från förordnanden i Judith. Avstängningen gäller till dess personen gjort antagligt att problemen inte kommer att återuppstå. Är situationen allvarlig och det inte är sannolikt att problemen kommer att kunna åtgärdas inom ett år ska personen inte kunna förordnas i Migrationsverkets ärenden.

text: 2.4.7 Särskilda lämplighetskrav barn

text: Till offentligt biträde för barn får endast den förordnas som på grund av sina kunskaper och erfarenheter och även i övrigt är särskilt lämplig för uppdraget. Den som vill komma ifråga för sådana förordnanden ska styrka erfarenhet av att företräda barn. Uppdraget kräver kunskaper i barnkonventionen och hur den tillämpas i svensk rätt. Vidare krävs kunskaper om barns utveckling och vilka behov och rättigheter barn har. Den som inte redovisat sina kunskaper i denna del kan därför inte förordnas som offentligt biträde för barn i Migrationsverkets ärenden.

text: 3 Kvalitetskrav för ombud

text: I Migrationsverkets ärende förekommer personer som agerar som ombud. Ett ombuds lämpligt ska bedömas från fall till fall allt utifrån ärendets karaktär vilket innebär för Migrationsverket att myndigheten har möjlighet att ta fram rutiner för krav för ombud i varje process utifrån ärendenas svårighetsgrad.

text: 3.1 Kvalitetsbrister

text: Eftersom en viktig utgångspunkt är att sökande har rätt att anlita ett ombud genom fullmakt är det svårt att ställa allt för höga krav på vem som får medverka som ombud i Migrationsverkets ärenden.

text: Migrationsverket har dock möjlighet att under vissa omständigheter avvisa ett ombud. Högsta förvaltningsdomstolen har i mål 2015 ref. 56 bedömt att det allmänna lämplighetskravet i

text: 48 § första stycket

text: FPL innebär att rätten på förhand får avvisa den som inte är lämplig att uppträda som ombud eller biträde i allmän förvaltningsdomstol. En persons lämplighet att uppträda som ombud bör utgå från personens omdöme, kunnande, och redbarhet.

text: Ett ombud kan även stängas av från att agera som ombud under viss tid om ombudet visat oskicklighet genom att bryta mot sekretessförbehåll, det finns misstanke om brott eller inte kan agera utifrån sin huvudmans intresse på grund av bristande kunskaper i svenska.

text: 3.1.1 Fullmakt

text: Om fullmakten är ofullständig eller fullmaktshavaren inte går att nå när Migrationsverket försökt att få tag på honom eller henne för att styrka sin behörighet kan Migrationsverket avvisa ombudet. Om fullmakt getts till en hel advokatbyrå i ett säkerhetsärende och Migrationsverket upplyst fullmaktshavarna om fullmaktens olämplighet och fullmaktshavarna därefter vägrar att ändra på fullmakten kan Migrationsverket överväga att avvisa ombuden med hänvisning till att det finns skäl att ifrågasätta ombudens omdöme. Det finns även en risk att sekretessuppgifter röjs.

text: 3.1.2 Jäv

text: I

text: 16 § förvaltningslagen

text: anges att den som för en myndighets räkning tar del i handläggningen på ett sätt som kan påverka myndighetens beslut i ärendet är jävig om han eller hon eller någon närstående är part i ärendet eller annars kan antas bli påverkad av beslutet i en inte oväsentlig utsträckning. Det avgörande vid bedömningen av om någon kan anses vara jävig är om utgången i ärendet, dvs. beslutet, kan antas leda till betydande effekter för någon i egenskap av part eller på något annat sätt. Det är tillräckligt att hen kan antas i en inte oväsentlig utsträckning påverkas av utgången.

text: 3.1.3 Språksvårigheter

text: Språket som används vid handläggningen är svenska. En fullmakt som getts till en person som inte kan läsa eller förstå svenska kan i vissa ärenden vara en sådan brist som kan leda till att ombudet måste avvisas. Det gäller framför allt ärenden där handläggningsåtgärder krävs som ombudet förväntas att hjälpa sökande med vid t.ex. en begäran om komplettering eller ett föreläggande att komma in med ytterligare uppgifter.

text: 3.1.4 Brottslighet

text: Vid bedömningen av en persons redbarhet är det viktigt att ta hänsyn till vilket slags brott det är fråga om, de närmare omständigheterna kring hur brottet påstås ha begåtts eller har begåtts. En person som har begått brott och dömts för brottslighet som har fängelse i straffskalan i närtid är i de flesta ärenden inte lämplig som ombud i Migrationsverkets ärenden.


text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och

text: utlänningsförordningens

text: bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande/denna rättsutredning/rättsliga kommentar är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-15 2.0 Friskrivningsklausul RA/082/2026

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

nyckelord:
Praxis
Pass
Lagstiftning
Resedokument
Utlänningslag
Flyktingstatus
Återkallelse av flyktingförklaring

title: Återlämnande av hemlandspass vid flyktingstatusförklaring och utfärdande av resedokument samt återkallelse av flyktingstatus

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1 Sammanfattning

text: Migrationsverket saknar rättsliga förutsättningar att vägra återlämna en persons hemlandspass enbart på den grunden att vederbörande erhållit flyktingstatusförklaring och i förekommande fall beviljats resedokument. Den omständigheten att en person vidhåller sin begäran att få tillbaka sitt hemlandspass bör dock utgöra särskild anledning att initiera ett ärende om återkallelse av personens flyktingstatus. En tydlig vägran att ge in sitt hemlandspass till Migrationsverket under ansökningsförfarandet kan tyda på att personen har för avsikt att på nytt använda sig av sitt hemlands skydd. Den sökande bör informeras om de möjliga konsekvenserna av att begära att få tillbaka sitt hemlandspass efter ett beslut om flyktingstatusförklaring och resedokument respektive av vägran att lämna in sitt hemlandspass till Migrationsverket under ansökningsförfarandet.

text: 2. Bakgrund

text: Det förekommer att personer som har beviljats resedokument begär att få tillbaka sitt inlämnade hemlandspass. Det förekommer även att personer som ansöker om resedokument, efter beslut, inte vill lämna in sitt hemlandspass till Migrationsverket. Med anledning av dessa situationer har fråga uppkommit om det finns rättsliga förutsättningar att avslå en begäran att få tillbaka tidigare inlämnat hemlandspass och vilka övriga förutsättningar som gäller när man överväger att avslå en ansökan om resedokument eller återkalla en statusförklaring när den aktuelle personen innehar ett hemlandspass.

text: 3. Rättslig bedömning

text: 3.1 Utfärdande och återlämnande av resedokument

text: De allmänna förutsättningarna för utfärdande av resedokument framgår främst av 1951 års Genèvekonvention angående flyktingars rättsliga ställning och av 1954 års New York-konvention angående statslösa personers rättsliga ställning. Av 1951 års konvention och dess tilläggsprotokoll från 1967 framgår bl.a. att resedokument utfärdas uteslutande i syfte att förse innehavaren med ett resedokument som kan användas i stället för ett hemlandspass.

text: Av

text: 4 kap. 4 § utlänningslagen (2005:716)

text: framgår att det för en flykting eller statslös får utfärdas en särskild passhandling för resor utanför Sverige (resedokument). Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om resedokument. Enligt

text: 2 kap. 10 § utlänningsförordningen (2006:97)

text: ska resedokumentet återlämnas till Migrationsverket om den som har ett av Migrationsverket utfärdat resedokument upphör att vara flykting eller statslös.

text: I avsaknad av uttrycklig rättslig reglering förefaller det inte finnas några rättsliga förutsättningar att vägra återlämna en persons hemlandspass enbart på den grunden att vederbörande erhållit flyktingstatusförklaring och beviljats resedokument. För det fall det finns anledning att misstänka att det rör sig om en falsk handling bör passet dock inte lämnas ut och en polisanmälan göras.

text: 3.2 Återkallelse av flyktingstatus m.m.

text: I

text: 4 kap.

text: utlänningslagen

text: finns bestämmelser som reglerar när en person upphör att vara flykting och när en flyktingstatusförklaring ska återkallas. Den omständigheten att en person vidhåller sin begäran att få tillbaka sitt hemlandspass utgör en särskild anledning att initiera ett ärende om återkallelse av personens flyktingstatus.

text: Det finns ingen uttrycklig rättslig reglering som ger Migrationsverket möjlighet att vägra återlämna en persons hemlandspass. Men om en sökande insisterar på att återfå sitt pass eller vägrar att lämna in sitt pass, när ett resedokument utfärdats, bör frågan om återkallelse av flyktingstatus väckas.

text: Den omständigheten att en person vidhåller sin begäran om att få tillbaka sitt hemlandspass bör utgöra särskild anledning att initiera ett ärende om återkallelse av personens flyktingstatus. Agerandet bör uppfattas som en presumtion för att ifrågavarande person har för avsikt att på nytt använda sig att sitt hemlands skydd. Den som begär att få tillbaka sitt hemlandspass bör noggrant informeras om att hans eller hennes begäran om att få tillbaka sitt hemlandspass kan och bör leda till att Migrationsverket inleder ett ärende om återkallande av flyktingstatus för det fall begäran vidhålls. Om det redan under ansökningsförfarandet är klarlagt att den sökande har ett hemlandspass som inte getts in till Migrationsverket, bör den sökande informeras om att hemlandspasset bör ges in till verket och att en vägran att göra detta kan leda till att han eller hon inte betraktas som flykting i förhållande till sitt hemland.

text: När det gäller återkallelse av skyddsstatusförklaring hänvisas i övrigt till rättslig styrning om förutsättningarna för att återkalla en skyddsstatusförklaring.


text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och utlänningsförordningens bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: 2026-06-12 2.0 Friskrivningsklausul RA/066/2026

text: -02 -06 2020 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. 2 Europaparlamentets och Rådets direktiv

text: om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet (omarbetning).

nyckelord:
Praxis
Lagstiftning
Tortyr
Förföljelse
Trovärdighet
Utlänningslag
Flyktingstatus
Skyddsgrunder
Medicinska skäl
Skyddsskäl

title: Medicinska utredningar av åberopade skador

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: 1. Sammanfattning

text: Den som åberopar skador efter tortyr eller annan skyddsgrundande behandling och inkommer med intyg som indikerar att han/hon kan ha varit utsatt för sådan behandling bör beviljas vidare utredning av skadorna på statens bekostnad. Undantag från detta kan göras i följande fall:

text: • Skadorna ifrågasätts inte. • Migrationsverket kommer att bevilja sökanden flyktingstatusförklaring eller alternativ skyddsstatusförklaring • Sökandens berättelse uppvisar omfattande trovärdighetsbrister • Situationen i hemlandet har förändrats så mycket att tidigare risker för skyddsgrundande behandling och tortyr inte längre föreligger.

text: Om Migrationsverket finner att vidare utredning av de fysiska och/eller psykiska skadorna inte ska ske på statens bekostnad får den enskilde beviljas rimlig tid för att inkomma med ytterligare utredning, som inhämtats på egen bekostnad.

text: 2. Bakgrund

text: Europadomstolen har den 9 mars 2010 i rättsfallet RC v. Sweden (ansökningsnummer 41827/07) gjort bedömningen att ett asylärende inte blivit tillräckligt utrett av nationella myndigheter eftersom dessa inte genomfört tillräcklig utredning rörande sökandes åberopade skador.

text: Migrationsöverdomstolen fann i

text: MIG 2012:2

text: att en migrationsdomstols utredningsansvar aktualiserats när den utlänning målet rör gett in ett läkarintyg till migrationsdomstolen som indikerar att han eller hon i hemlandet kan ha varit utsatt för tortyr.

text: Det finns med anledning av domarna ett behov av att klarlägga när Migrationsverkets utredningsansvar inträder.

text: 3. Gällande rätt

text: 3.1 Allmänt

text: Förföljelse definieras i

text: 4 kap. 1 § utlänningslagen

text: . Den som inte omfattas av denna bestämmelse men som av andra skäl riskerar utsättas för tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning kan vara alternativt skyddsbehövande enligt

text: 4 kap. 2 § utlänningslagen

text: Det finns också ett absolut verkställighetsförbud i

text: 12 kap. 1 § utlänningslagen

text: för den som vid ett återvändande riskerar att utsättas för kroppsstraff, tortyr eller annan omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning.

text: Utlänningslagens

text: regler har sitt ursprung i

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: och

text: artikel 3 i konventionen mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning

text: Prövningen av om en person riskerar förföljelse eller annan skyddsgrundande behandling ska vara framåtsyftande. Tidigare förföljelse eller skyddsgrundande behandling kan vara en indikation på att det finns en risk för förföljelse eller skyddsgrundande behandling (jfr

text: MIG 2007:16

text: ). I artikel 4.4 skyddsgrundsdirektivet anges att det faktum att den sökande redan har varit utsatt för förföljelse eller allvarlig skada, är en allvarlig indikation på att den sökande riskerar sådan behandling, såvida det inte finns goda skäl till att anta att den inte kommer att upprepas.

text: Migrationsverket har i asylärenden ett omfattande utredningsansvar och verket har också en allmän serviceskyldighet som innebär att verket ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan tillvarata sina intressen (se

text: 6 § förvaltningslagen (2017:900)

text: . I

text: 8 § samma lag

text: anges att en myndighet i rimlig utsträckning ska hjälpa den enskilde genom att själv inhämta upplysningar eller yttranden från andra myndigheter.

text: 3.2 Praxis

text: Europadomstolens mål i RC v. Sweden handlar om en man som åberopat att han torterats på olika sätt när han varit fängslad i Iran. Under Migrationsverkets utredning av hans asylskäl gav mannen in ett läkarintyg, utfärdat av en allmänläkare vid en vårdcentral, som angav att mannens skador kunde ha uppkommit av den tortyr som han utsatts för i Iran. Både Migrationsverket och migrationsdomstolen noterade vissa brister i mannens berättelse, bl.a. gällande hans politiska roll och flykten från fängelset och fann därför inte behov av att göra några ytterligare medicinska utredningar. Europadomstolen begärde ytterligare medicinsk utredning av mannens skador. Mannen inkom då med en rättsmedicinsk rapport från Kris- och Trauma Centret vid Danderyds sjukhus. I detta intyg gjorde en specialist i rättsmedicin bedömningen att skadorna kunde ha uppkommit när mannen påstod att de uppkommit och att det var sannolikt att någon annan person gett honom skadorna. Det fanns därmed starka indicier för att skadorna uppkommit på det sätt som han angivit.

text: Europadomstolen ansåg att, även om det fanns anledning att ifrågasätta vissa detaljer, så underminerades inte den generella trovärdigheten av berättelsen. Även om det läkarintyg som ingavs under Migrationsverkets handläggning inte utfärdats av en medicinsk expert på tortyrskador så ger läkarintyget en indikation till myndigheterna att sökandens skador kan ha varit resultatet av illa behandling eller tortyr. Därigenom blir det myndigheternas ansvar att skingra de tvivel som finns om skadornas uppkomst. Migrationsverket borde därför ha hänvisat sökande till en expert för vidare utredning (p.53).

text: Även om bevisbördan ligger på den sökande går det inte för utredande myndighet att lägga ansvaret för att gå vidare till en expert uteslutande på den sökande. Staten har en skyldighet att bedöma alla relevanta fakta och omständigheter. I synnerhet när det finns en stark indikation på att någon utsatts för tortyr. Mot bakgrund därav och med beaktande av den aktuella situationen i Iran fann Europadomstolen att en utvisning av mannen till Iran stred mot

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: Migrationsöverdomstolen har i sitt beslut (

text: MIG 2012:2

text: ) prövat om ytterligare utredning borde ha skett gällande en angolansk mans påstående att han torterats i fängelse i Angola. Även i detta fall fanns det vissa trovärdighetsbrister i berättelsen. Under migrationsdomstolens handläggning gav mannen in ett läkarintyg utfärdat av en vikarierande distriktsläkare utan särskild kompetens gällande tortyrskador.

text: Migrationsdomstolen gjorde bedömningen att intyget inte styrkte sökandes uppgifter. Det bedömdes inte heller medföra att ytterligare utredning var nödvändig. Eftersom berättelsen hade såväl trovärdighetsbrister som motstridigheter samt trappats upp hade mannen inte gjort sannolikt att han var i behov av skydd. Migrationsöverdomstolen hänvisade till

text: MIG 2006:1

text: där det fastslås att det är den sökande som har bevisbördan för de omständigheter som åberopas men poängterar vidare att domstolarnas officialprövning påverkas av de speciella förhållanden som gäller för dessa mål, att det har betydelse att besluten är oåterkalleliga, att besluten har stor betydelse för enskildas liv och att misstag kan leda till att enskilda utsätts för allvarliga kränkningar. Domstolen har därför ett eget utredningsansvar.

text: Migrationsöverdomstolen finner vidare att målet har stora likheter med Europadomstolens ovan refererade mål RC v. Sweden) och anser att migrationsdomstolen borde ha genomfört ytterligare expertutredning om skadornas uppkomst antingen genom att själv inhämta expertutlåtande eller genom att uppdra åt Migrationsverket att göra motsvarande utredning.

text: I ovan nämnda mål har trovärdighetsbristerna inte bedömts vara tillräckligt omfattande för att rättsmedicinsk utredning ska kunna underlåtas.

text: Motsatt bedömning har t. ex. gjorts i mål

text: S.M. mot Sverige

text: (App.no. 47683/08). Där ansåg domstolen att det fanns så stora trovärdighetsbrister att skyddsbehovet inte gjorts sannolikt. Detta trots att det i detta mål fanns omfattande medicinsk utredning av både fysiska och psykiska skador.

text: Migrationsöverdomstolen har i dom daterad den 21 juni 2012 (mål UM 10509-10) bedömt att det funnits så omfattande trovärdighetsbrister i ärendet att den rättsmedicinska utredning, som åberopats från Kris- och Traumacentrum på Danderyds sjukhus, inte förändrar bedömningen att sökande varken är flykting eller skyddsbehövande.

text: 4. Bedömning

text: Migrationsverket har i alla ärenden, genom regleringen i

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: , en allmän serviceskyldighet. Denna gäller även när den sökande har ett offentligt biträde. Serviceskyldigheten innebär att verket ska lämna den enskilde sådan hjälp att han eller hon kan tillvarata sina intressen (se

text: 6 § förvaltningslagen

text: ). Mot bakgrund härav bör en sökande, som vid asylutredning åberopar fysiska eller psykiska skador på grund av tortyr, informeras om att han eller hon har möjlighet att på egen bekostnad, skaffa ett intyg från sjukvården som stödjer personens påståenden. Denna information är endast en serviceåtgärd och är därför inte en del av myndighetens utredningsansvar.

text: Det framgår av praxis att den sökande har åberopsbördan för att redogöra för de omständigheter som ligger till grund för asylansökan. Utredningsansvaret delas dock mellan den sökande och Migrationsverket. Verkets utredningsansvar medför att verket ska hänvisa sökande till att genomgå utredning av en expert/specialist i rättsmedicin eller tortyrskador. Kostnaden för denna utredning ska vila på staten.

text: Eftersom såväl åberopsbördan som en del av utredningsansvaret ligger på den sökande får det bedömas rimligt att kräva att den sökande inte bara åberopar att han eller hon har skador efter tortyr utan även inkommer med ett läkarintyg där läkaren gör bedömningen att de fysiska skadorna kan vara en följd av tortyr eller annan skyddsgrundande behandling innan Migrationsverkets utredningsansvar inträder. Det krävs inte att läkarintyget som den sökande uppvisar är utfärdat av en specialist i rättsmedicin eller tortyrskador för att utredningsansvaret ska inträda. För det fall skadorna inte är fysiska krävs ett intyg av vilket det klart framgår att personen uppvisar psykiska symtom som bedöms vara en följd av tortyr eller annan skyddsgrundande behandling.

text: I de fall Migrationsverkets utredningsansvar inte kan anses medföra att staten ska bekosta vidare tortyrskadeutredning får den enskilde, om han eller hon uttrycker önskemål därom, beviljas rimligt anstånd för att själv inkomma med tortyrskadeutredning innan beslut i asylärendet fattas.

text: När en sökande i ett ärende om verkställighetshinder som ny omständighet åberopar att han eller hon har skador på grund av tortyr och inkommer med intyg om att de skador som åberopas kan vara en följd av tortyr, krävs det att den sökanden även inkommer med godtagbar förklaring till varför detta inte åberopats tidigare för att ny prövning med stöd av

text: 12 kap. 19 § första stycket utlänningslagen

text: ska kunna beviljas. Ny prövning behöver i normalfallet inte beviljas om några av undantagen nedan är tillämpliga.

text: Om sökande under asylprocessen åberopat skador på grund av tortyr och i en ansökan om verkställighetshinder som enda ny omständighet inkommer med ett läkarintyg om att skadorna kan vara en följd av tortyr bör ny prövning beviljas om inte undantagen som anges nedan är tillämpliga.

text: Undantag från Migrationsverkets utredningsansvar om åberopade skador

text: När åberopade tortyrskador initialt inte ifrågasätts av Migrationsverket eller om verket kommer att bevilja sökanden flyktingstatusförklaring eller alternativ skyddsstatusförklaring inträder inte något utredningsansvar för myndigheten kring skadornas uppkomst.

text: I de fall det finns omfattande trovärdighetsbrister i sökandes berättelse gällande såväl myndigheternas intresse, att frihetsberövande faktiskt skett och om skadornas uppkomst torde inte Migrationsverkets utredningsansvar inträda även om den sökande åberopat skador och uppvisat läkarintyg som anger de skador som åberopas. Trovärdighetsbedömningen måste dock göras med försiktighet och beakta att en person som utsatts för traumatiska upplevelser kan ha svårt att framföra en fullständig och sammanhängande detaljerad berättelse. De ovan nämnda domarna från Europadomstolen och Migrationsöverdomstolen ger viss vägledning för bedömningen av om trovärdighetsbristerna ska bedömas vara omfattande.

text: Eftersom prövningen i ett asylärende är framåtsyftande inträder Migrationsverkets utredningsskyldighet i normalfallet inte heller om situationen i hemlandet genomgått en så stor förändring att den risk för tortyr eller annan skyddsgrundande behandling som sökande tidigare var utsatt för inte längre föreligger. Detta oaktat om den sökande åberopat skadorna och inkommit med läkarintyg.


text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och utlänningsförordningens bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 2.0 Friskrivningsklausul RA/065/2026

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: R Ä T T S L I G T S T Ä L L N I N G S T A G A N D E

nyckelord: Praxis Lagstiftning Säkerhet Resvägar Utlänningslag

title: Bedömning av säker resväg i asylärenden

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Sammanfattning

text: • Om säkerhetssituationen i ett land kräver det, och frågan är relevant i det enskilda ärendet ska beslutet i ett asylärende innehålla en bedömning av om en resväg är säker till hemorten eller internflyktsorten. En resväg som inte är säker kan medföra skyddsbehov.

text: • Andra hinder längs resvägen eller i samband med en verkställighet än de som medför att skyddsbehov uppstår utgörs av praktiska verkställighetshinder.

text: • Resvägens säkerhet behöver inte bedömas om en asylsökande är att anse som flykting eller alternativt skyddsbehövande gentemot sin hemort och det inte finns något relevant och rimligt internt flyktalternativ.

text: • Ett undantag från detta är om resvägens bristande säkerhet medför att den asylsökande får en högre skyddsstatus på grund därav än den som den sökande får vid bedömningen gentemot hemorten. Sökanden har då rätt till den högre skyddsstatusen.

text: • Vid bedömningen av om en resväg är säker ska beaktas om säkerhetsläget där kan anses föreligga även på lång sikt eller endast på kort sikt. Tillfälliga säkerhetsproblem på resvägen ska inte ligga till grund för skyddsstatus.

text: • Det är den sökande som har bevisbördan för att göra sannolikt att det föreligger skyddsbehov. Officialprincipen ska beaktas. Det är Migrationsverket som har bevisbördan för att det föreligger ett säkert internt flyktalternativ.

text: 2. Bakgrund

text: Europadomstolen för mänskliga rättigheter har i dom den 11 januari 2007 (målet Salah Sheekh ./. Nederländerna) uttalat att vissa garantier måste föreligga för att man ska kunna förlita sig på ett internt flyktalternativ. Personen som ska utvisas måste kunna resa till det aktuella området, få tillträde till området och kunna bosätta sig där.

text: Om inte kan en fråga enligt

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: uppstå, särskilt om frånvaron av sådana garantier leder till möjligheten att den utvisade hamnar i ett område i ursprungslandet där han eller hon kan bli utsatt för illabehandling (para 141).

text: Europadomstolen för mänskliga rättigheter har i dom den 20 juli 2011 (målet Sufi och Elmi ./. Storbritannien) sammanfattningsvis uttalat, att

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: inte förhindrar en medlemsstat att förlita sig på ett internt flykt-alternativ förutsatt att personen som avses kan resa till, få tillträde till och bosätta sig i området i fråga utan att utsättas för en verklig risk för illabehandling enligt artikel 3. (para 294). Domstolen uttalade vidare att en av klagandena inte kunde resa säkert till det område från vilket han härstammade, och riskerade att hamna i en bosättning för internflyktingar, där förhållandena var sådana att de nådde ”artikel 3-tröskeln”. Detta, sammantaget med förhållandena på hans senaste bostadsort, gjorde att domstolen fann att en verkställighet skulle utgöra ett brott mot personens rättigheter enligt artikel 3 i konventionen (para 303-304).

text: I

text: MIG 2019:14

text: anges att inom ramen för bedömningen av en asylsökandens skyddsbehov kan även frågan om det finns en säker resväg till hemorten eller annan säker plats i hemlandet aktualiseras. Denna prövning måste göras med beaktande av den sökandes individuella omständigheter samt aktuell och relevant landinformation.

text: Detta rättsliga ställningstagande syftar till att klargöra på vilket sätt prövningen av säker resväg ska ske.

text: 3. Rättslig bedömning

text: 3.1 Vad är säker resväg?

text: Förutsättningen för att en resväg ska anses vara säker är att personen kan resa till hemorten eller till det interna flyktalternativet utan att utsättas för verklig risk för skyddsgrundande behandling motsvarande vad som framgår av

text: artikel 3 i Europakonventionen

text: . Artikel 3 motsvaras i svensk rätt bland annat av

text: 4 kap. 2 § utlänningslagen

text: . Enligt 1951 års Genèvekonvention angående flyktingars rättsliga ställning ska även bedömas om en person är flykting. Denna bestämmelse motsvaras i svensk rätt av

text: 4 kap. 1 § utlänningslagen

text: Riskerna i samband med resan ska därför bedömas i enlighet med

text: 4 kap.

text: och

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: . Att det vid prövningen av en fråga om avvisning eller utvisning ska beaktas om verkställighetshinder föreligger framgår av

text: 8 kap. 7 § utlänningslagen

text: En bedömning av om resvägen är säker görs för att fastställa om skyddsbehov föreligger. Bedömningen i övrigt av om en verkställighet kan ske eller av andra eventuella hinder längs resvägen görs för att fastställa om det föreligger praktiska verkställighetshinder. Sådana hinder kan till exempel utgöras av svårigheter att erhålla pass eller att resa till destinationen.

text: För barn utan vårdnadshavare kan avsaknad av ordnat mottagande utgöra hinder. Praktiska verkställighetshinder medför inte att skyddsbehov uppstår.

text: 3.2 När ska bedömningen om säker resväg göras?

text: Bedömningen om en resväg är säker ska göras i fråga om länder där säkerhetsläget varierar i olika delar av landet och när det mot bakgrund av de skäl som den sökande anför är av betydelse i det enskilda ärendet.

text: Om det är av betydelse i det enskilda ärendet ska bedömningen göras såväl i beslutet i grundärendet som inför en verkställighet, i samband med överklagande och omprövning och i ett ärende om ny prövning.

text: 3.3 Hur ska bedömningen göras?

text: Bedömningen av om en resväg till hemorten är säker ska ske mot bakgrund av de kriterier rörande skyddsbehov som anges i

text: 4 kap.

text: och

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: . Om bedömningen utmynnar i att en resväg inte är säker medför det att personen som avses är skyddsbehövande. En resväg som inte är säker vid en prövning enligt nyssnämnda lagrum medför alltså inte att det föreligger praktiska verkställighetshinder, utan medför att det föreligger skyddsbehov. Det föreligger dessutom verkställighetshinder enligt 12 kap. 1-3 §§, men tillstånd beviljas enligt bestämmelserna i 4 kap.

text: Det som ska beaktas i skyddshänseende gällande resvägen till det interna flyktalternativet är om det är relevant att personen reser där. Detta innebär att det bland annat måste prövas att ”den enskilde inte riskerar att utsättas för förföljelse eller skyddsgrundande behandling på annan grund än den ursprungliga” (

text: MIG 2009:4

text: Prövningen av vad som är relevant sker således enbart med avseende på ett internt flyktalternativ och resvägen dit. Om dessa inte är relevanta innebär det att personen är skyddsbehövande enligt

text: utlänningslagen

text: Vid bedömningen av om en resväg är säker ska beaktas om säkerhetsläget kan anses godtagbart även på lång sikt. Tillfälliga säkerhetsproblem utefter resvägen ska inte ligga till grund för skyddsstatus. Det bör även beaktas att resvägen inte utgör någon slutdestination för personen som avses. Ett skiftande säkerhetsläge utefter resvägen över tid bör därför inte tillmätas samma vikt vid skyddsprövningen som ett skiftande säkerhetsläge på slutdestinationen (hemorten eller det interna flyktalternativet).

text: Prövningsordningen framgår av skissen i bilagan. Först prövas om den sökande har skyddsbehov mot hemorten.

text: Om skyddsbehov föreligger mot hemorten prövas om det finns ett inre flyktalternativ. Om ett sådant befinns vara relevant och rimligt, prövas om säkerheten på resvägen till det interna flyktalternativet medför skyddsbehov.

text: Om säkerhetsläget medför att skyddsbehov uppstår beviljas uppehållstillstånd som skyddsbehövande. I motsatt fall avslås ansökan (om skäl i övrigt för tillstånd saknas).

text: Om skyddsbehov inte föreligger mot hemorten prövas om säkerheten på resvägen till hemorten medför skyddsbehov. Om säkerhetsläget medför att skyddsbehov uppstår prövas om det finns ett inre flyktalternativ. Om sådant inte finns beviljas uppehållstillstånd som skyddsbehövande.

text: Om internt flyktalternativ finns prövas om säkerheten på resvägen dit medför skyddsbehov. Om sådant skyddsbehov finns beviljas uppehållstillstånd som skyddsbehövande. I annat fall avslås ansökan (om skäl i övrigt för tillstånd saknas).

text: Även om en person har skyddsbehov gentemot hemorten som medför en viss skyddsstatus, t.ex. alternativt skyddsbehövande, kan säkerhetsläget utefter resvägen till hemorten vara sådant att personen på grund därav ska anses vara flykting och därmed vara berättigad till en högre skyddsstatus.

text: 3.4 Vem har bevisbördan?

text: Det är den sökande som har bevisbördan för att de faktiska omständigheter som krävs för uppehållstillstånd föreligger. I detta ligger att sökanden ska göra sannolikt att skyddsbehov föreligger på grund av vad som riskeras såväl på hemorten som utefter resvägen dit. Migrationsverket har dock ansvaret för att ett ärende blir tillräckligt utrett (officialprincipen).

text: Det är Migrationsverket som har bevisbördan för att det föreligger ett säkert internt flyktalternativ och en säker resväg dit (

text: MIG 2006:1

text: och

text: MIG 2007:12

text: 3.5 Utredning

text: Om det är av betydelse i det enskilda ärendet med hänsyn till förhållandena i den sökandes hemland och till vad sökanden uppger, ska utredningen rörande skyddsbehov även omfatta säkerheten på resvägen till den sökandes hemort och/eller till ett eventuellt internt flyktalternativ. Relevant landinformation gällande aktuellt säkerhetsläge ska inhämtas och bedömas såväl inför beslut i grundärendet som inför verkställighet, överklagande, omprövning och i ärende om ny prövning. Bedömningen görs utifrån den landinformation som är tillgänglig vid varje enskilt tillfälle.

text: Utredningen ska även för barn utan vårdnadshavare som saknar ordnat mottagande i hemlandet omfatta säkerheten utefter resvägen då detta har betydelse för prövningen av skyddsbehovet.

text: 3.6 Barn utan vårdnadshavare och ensamma kvinnor

text: Prövningen av ärenden beträffande dessa grupper skiljer sig inte åt från prövning av ärenden rörande andra personer. De särskilda regler och styrdokument som gäller prövning av barn ska beaktas även när det gäller prövning av säker resväg. Frågan om resvägen är säker ska således prövas även beträffande barn utan vårdnadshavare som saknar ordnat mottagande, eftersom detta behövs för att fastställa om skyddsbehov föreligger.

text: Barn utan vårdnadshavare och ensamma kvinnor behöver i en del fall eskort av vuxen eller manlig person för att kunna resa i vissa länder. Ett barn eller en kvinna kan vara skyddsbehövande om personen måste färdas ensam, men vara utan skyddsbehov om personen har tillgång till eskort. Det kan därför vara av betydelse att utreda och bedöma förekomsten av sådan eskort.

text: Bilaga till RS/023/2021

text: Översikt över prövningsordningen