identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 71104-12/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Punktskatter och trafikskatter

title: Trängselskatt och vägtrafikskatt - retroaktiv befrielse från skatteplikt

text: 1 Sammanfattning

text: Bil kan undantas från skatteplikt enligt

text: 6 § lag (2004:629)

text: om trängselskatt, LTS. Enligt

text: 2 kap. 3 § vägtrafikskattelagen (2006:227)

text: , VSL, kan fordon befrias från skatteplikt. Vid beslut enligt 6 § LTS och beslut enligt 2 kap. 3 § VSL ska befrielse gälla från och med det datum då ansökan härom kom in till Skatteverket förutsatt att förutsättningar för befrielse förelåg vid detta datum. Om sådana förutsättningar föreligger först vid ett senare datum än då ansökan kom in ska befrielse gälla från och med detta senare datum. Av beslut om befrielse från skatteplikt ska framgå från och med vilken tidpunkt befrielse gäller.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket ska enligt 6 § LTS efter ansökan från den som beviljats parkeringstillstånd för rörelsehindrade enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen (

text: ) med bemyndigande att meddela föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer, besluta om att till följd av parkeringstillståndet undanta viss bil från skatteplikt (vissa undantag gäller).

text: Enligt 2 kap. 3 § VSL ska Skatteverket efter ansökan från den som är skattskyldig för ett fordon besluta om befrielse från skatteplikten för fordon som används uteslutande eller så gott som uteslutande vid räddningstjänst (vissa undantag gäller).

text: Fråga har uppkommit om från vilken tidpunkt befrielse från skatteplikt ska gälla.

text: 3 Gällande rätt

text: Uttrycklig reglering avseende beslutens tillämpning i tiden saknas. Av allmänna rättsgrundsatser torde följa att ett besluts rättsverkningar inte inträffar före dagen för beslutet om inte annat anges.

text: 4 Bedömning

text: Av

text: prop. 2003/04:145, s. 46

text: , framgår att regeringen var angelägen om att funktionshindrade m.fl. inte "drabbas orättvist genom ett införande av trängselskatt" och att "förutsättningarna för funktionshindrade inte försämras". Syftet med 6 § LTS är att möjliggöra att rörelsehindrade undantas från trängselskatt. Befrielse förutsätter dock en ansökan från den som har beviljats parkeringstillstånd. Parkeringstillstånd är tidsbegränsade. En ny ansökan om befrielse måste göras för att ett nytt beslut om parkeringstillstånd ska medföra befrielse från skatteplikt enligt LTS.

text: Möjligheten att befria fordon som används vid räddningstjänst från skatteplikt enligt VSL motiveras enligt

text: prop. 1975/76:181, s. 30

text: , av att de årliga körsträckorna för sådana fordon är onormalt korta. Motsvarande bör gälla beträffande fordon som används uteslutande eller så gott som uteslutande vid räddningstjänst.

text: Enligt såväl 6 § LTS som 2 kap. 3 § VSL krävs uttryckligen att ansökan görs. Varken lagtext eller förarbeten ger uttryck för från vilken tidpunkt befrielse från skatteplikt ska gälla när en ansökan bifalls.

text: Av 6 § LTS kan ytterligare en förutsättning utläsas, nämligen att sökanden har "beviljats parkeringstillstånd". Enligt lagtexten är det fråga om att besluta om undantagande "till följd av parkeringstillståndet". En ansökan ska således avse ett beviljat tillstånd och det är detta tillstånd som ska läggas till grund för beslut.

text: För befrielse från skatteplikt enligt 2 kap. 3 § VSL krävs att fråga är om ett fordon som används uteslutande eller så gott som uteslutande vid räddningstjänst; befrielse får inte medges för personbilar och inte heller för sådana bussar eller lastbilar med skåpkarosseri som har en skattevikt av högst 3 ton.

text: Som lagstiftningen är utformad är det sökandens ansvar att ansöka om förnyad befrielse när ett beslut om befrielse har upphört att gälla. Det ligger i sökandens intresse att göra ansökan så fort förutsättningar härför föreligger.

text: Handläggningstiden mellan ansökan och beslut kan variera, bland annat beroende på behovet av kompletteringar. Om befrielse inte anses gälla före beslutsdagen så innebär det att krav kan ställas på att handläggningen sker på ett sådant sätt att handläggningstiden inte utan sakliga skäl förlängs. Det kan som regel, särskilt med beaktande av syftena bakom möjligheten till befrielse, inte anses rimligt att rättsverkningarna för den, vars ansökan om befrielse beviljas, påverkas negativt av ärendets handläggningstid. Till den del handläggningstiden är en följd av sökandens agerande kan det dock inte anses orimligt att sökanden bär konsekvenserna härav.

text: Skatteverket gör följande ställningstaganden.

text: Befrielse från skatteplikt enligt LTS ska gälla från och med den dag då ansökan om befrielse kom in till Skatteverket under förutsättning att det vid denna tidpunkt fanns ett beslut om att bevilja parkeringstillstånd av aktuellt slag.

text: Om beslut om att bevilja parkeringstillstånd meddelats ett datum som ligger efter det datum då ansökan om befrielse kom in till verket så ska befrielse från skatteplikt, till följd av detta tillståndsbeslut, gälla från och med det datum då tillståndsbeslutet meddelats.

text: Befrielse från skatteplikt enligt VSL ska gälla från och med den dag då ansökan om befrielse kom in till verket under förutsättning att det vid denna tidpunkt förelåg förutsättningar för befrielse.

text: Om det vid utredning i anledning av en ansökan om befrielse från skatteplikt enligt VSL framkommer att förutsättningar för befrielse föreligger först från och med ett senare datum än den dag då ansökan kom in till verket så ska befrielse från skatteplikt gälla från och med detta senare datum.

text: Exempel

text: A ansöker om befrielse från skatteplikt enligt 2 kap. 3 § VSL. Ansökan kommer in till Skatteverket den 30 mars 2012 och innehåller alla erforderliga uppgifter. Beslut om befrielse fattas den 10 april 2012. Befrielse ska gälla från och med den 30 mars 2012.

text: B ansöker om befrielse från skatteplikt enligt 6 § LTS. Ansökan kommer in till Skatteverket den 30 mars 2012. Av ansökan framgår att B den 16 mars 2012 beviljats parkeringstillstånd. Beslut om befrielse fattas den 10 april 2012. Befrielse ska gälla från och med den 30 mars 2012.

text: C ansöker om befrielse från skatteplikt enligt 6 § LTS. Ansökan kommer in till Skatteverket den 30 mars 2012. Av ansökan framgår inte att C har beviljats parkeringstillstånd. Skatteverket begär därför komplettering. Den 10 april inkommer komplettering som visar att C beviljats tillstånd den 5 april 2012. Beslut om befrielse fattas den 12 april 2012. Befrielse ska gälla från och med den 5 april 2012.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 71291-06/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Tidpunkten för skattskyldigheten för SLP på premie för pensionsförsäkring

org: skv

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Arbetsgivare som saknar avdragsrätt för pensionsförsäkringspremier ska medräkna premierna i beskattningsunderlag för särskild löneskatt på pensionskostnader (SLP) avseende det beskattningsår under vilket dessa betalats.

type: stycke

text: Arbetsgivare som har avdragsrätt för pensionsförsäkringspremier ska medräkna dessa i beskattningsunderlaget för SLP avseende det beskattningsår under vilket premierna ska dras av.

text: Arbetsgivare som bedriver blandad verksamhet ska ta upp de pensionsförsäkringspremier som avser personal i den verksamhet i vilken avdragsrätt för pensionsförsäkringspremier föreligger för det beskattningsår premierna ska dras av. De premier som avser övrig personal ska tas upp i beskattningsunderlaget för SLP för det beskattningsår premierna betalas.

text: Om en arbetsgivare under beskattningsåret övergår från att bedriva verksamhet som medför avdragsrätt för tryggandekostnader till att bedriva verksamhet som inte medför sådan rätt ska de pensionsförsäkringspremier som reserverats vid föregående års bokslut inte en gång till medräknas i beskattningsunderlaget för SLP för det beskattningsår premierna betalas. Vid en övergång i motsatt riktning ska även försäkringspremier som utfästs före beskattningsåret och betalats under beskattningsåret medräknas i beskattningsårets underlag för SLP.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Med anledning av

text: RÅ 2002 not. 212

text: och den osäkerhet som råder beträffande tidpunkten för inträde av skattskyldigheten för SLP när en arbetsgivare tryggar en utfästelse om pension till arbetstagare genom betalning av premie för pensionsförsäkring har följande frågor ställts.

text: 1. När inträder skattskyldigheten för SLP för andra arbetsgivare än kommuner som bedriver verksamhet i vilken avdragsrätt för pensionskostnader inte föreligger (t. ex. trossamfund, ideell förening m.fl. som inte bedriver skattepliktig näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL)?

text: 2. När inträder skattskyldigheten för SLP för arbetsgivare som är berättigade till avdrag för pensionskostnader avseende hela verksamheten (t.ex. ett aktiebolag)?

text: 3. När inträder skattskyldigheten för SLP för arbetsgivare som bedriver blandad verksamhet enligt fråga 1 och 2 ovan (t.ex. en ideell förening som vid sidan av sin kärnverksamhet bedriver skattepliktig näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL)?

text: 4. Hur bestäms beskattningsunderlaget för SLP om arbetsgivarens avdragsrätt för pensionskostnader förändras mellan beskattningsåren till följd av att verksamhetens karaktär förändras (t.ex. en ideell förening blir skattskyldig för näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL eller vice versa).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 1 § lagen om särskild löneskatt på pensionskostnader (

text: ), SLPL, ska den som utfäst en tjänstepension betala SLP på kostnaden för pensionsutfästelsen som beräknas enligt

text: 2 §

text: SLPL. I

text: 2 §

text: st. 1 SLPL framgår såvitt nu är i fråga att avgift för tjänstepensionsförsäkring tas upp som en tillkommande post vid beräkning av beskattningsunderlaget. I

text: 2 §

text: st. 5 SLPL stadgas att bokföringsmässiga grunder ska tillämpas vid beräkning av detta underlag. Enligt

text: 4 §

text: SLPL ska termer och uttryck som används i SLPL ha samma betydelse och tillämpningsområde som inom

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: Vad som menas med bokföringsmässiga grunder framgår av

text: 14 kap. 2 §

text: IL. Där anges att inkomster ska tas upp som intäkt och utgifter ska dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till enligt god redovisningssed om inte annat förskrivs i IL. Bestämmelsen avser beräkning av resultatet i inkomstslaget näringsverksamhet.

text: Av

text: 28 kap. 3 §

text: IL framgår att arbetsgivares tryggande av utfästelse om pension till en arbetstagare ska dras av som kostnad om utfästelsen tryggas genom bl.a. betalning av premie för pensionsförsäkring eller genom överföring av realtillgångar till en pensionsstiftelse enligt lagen om tryggande av pensionsutfästelse m.m. (

text: ), TrL.

text: I

text: RÅ 1977 ref. 41

text: ansågs en reservering för inköp av en pensionsförsäkring som utfästs under räkenskapsåret utgöra en avdragsgill personalkostnad hänförlig till räkenskapsåret i fråga. Av domskälen framgår att Regeringsrätten fäst vikt vid att det under räkenskapsåret uppkommit en förpliktelse gentemot den anställde och att försäkringen tecknats och premien inbetalats innan bolaget hade att lämna deklaration. I RÅ 80 1:4 vägrades avdrag för en reservering avseende inköp av pensionsförsäkring när försäkringen tecknats och premien betalats först efter den tidpunkt då deklaration skulle inlämnas. Båda domarna avser dock beskattningsår innan tryggande av arbetsgivares pensionsutfästelse genom pensionsförsäkring särskilt reglerats.

text: En sådan särskild reglering infördes först fr.o.m. 1976 års taxering genom SFS 1975:1347. Enligt den ursprungliga lydelsen medgavs avdrag för viss del av "kostnader" för pensionsförsäkring. De nu gällande reglerna infördes genom SFS 1998:328. Enligt ordalydelsen medges numera avdrag för tryggandekostnaden genom betalning av premie för pensionsförsäkring. Det framgår inte av förarbetena,

text: Ds 1997:39

text: och

text: prop. 1997/98:146

text: , att någon ändring vad gäller avdragstidpunkten åsyftats genom den nya ordalydelsen.

text: Tryggande genom pensionsstiftelse har varit föremål för en särskild reglering sedan år 1937. Före tillkomsten av TrL fanns dock, beträffande vissa arbetsgivare, inte något krav i skattelagstiftningen på att realtillgångar skulle överföras till pensionsstiftelse. I dessa fall var det tillfyllest att överlämna en revers. Avdragsreglerna ändrades i denna del på grundval av pensionsstiftelseutredningens förslag till TrL. I förarbetena till de ändrade skattereglerna

text: prop. 1967:84

text: anförs på s. 28 och 56 att avsättning av medel till stiftelse av praktiska skäl kan ske intill tiden för deklarationens avlämnande. Det bör påpekas här att termen avsättning används i TrL för att beteckna en överföring av realtillgångar. Termen avsättning används för övrigt också i SLPL och har före tillkomsten av IL även använts i inkomstskattelagstiftningen (se även prop. 1999/2000, del 2 s. 359). I

text: RÅ 1977 ref. 61

text: medgavs avdrag för ett belopp motsvarande pensionsreserven som i bokslutet redovisats som skuld till pensionsstiftelse när pensionsstiftelse bildats och realtillgångar överförts till stiftelsen före tidpunkten för inlämnandet av deklaration.

text: I förarbetena till SLPL

text: prop. 1990/91:166 s. 46

text: framhålls att kopplingen av skattskyldigheten för SLP till inkomsttaxeringen främst tillkommit av praktiska skäl samt att den även gäller för subjekt som inte är skattskyldiga till inkomstskatt.

text: "En viss omständighet bör så långt det är möjligt påverka underlaget för den särskilda löneskatten på pensionskostnader under samma beskattningsår som den påverkar inkomsttaxeringen. Inkomsttaxeringen påverkas av de poster som skall ligga till grund för beräkningen av den särskilda löneskatten endast för den som vid inkomsttaxeringen beskattas för inkomst av näringsverksamhet. Sådana skattskyldiga beräknar sina inkomster enligt bokföringsmässiga grunder. Underlaget för särskild löneskatt bör av praktiska skäl beräknas på i huvudsak samma sätt. Även andra skattskyldiga bör beräkna sitt underlag på samma sätt. Jag föreslår därför att alla skattskyldiga skall tillämpa bokföringsmässiga grunder vid beräkning av skatteunderlaget, varvid de poster som ingår i underlaget för den särskilda löneskatten ska redovisas enligt samma principer som vid inkomsttaxeringen."

text: I Rå 2002 not. 212, ett överklagat förhandsbesked, har frågan om rätt beskattningsår för SLP beträffande premiebetalningar för det individuella valet enligt kommunernas pensionsavtal PFA-98 prövats. Enligt förutsättningarna har den fr.o.m. år 1998 intjänade pensionsskulden skuldförts i balansräkningen och premierna erlagts senast på ordinarie deklarationsavlämningsdagen. Frågan i ärendet gällde om hänvisningen i SLPL till bokföringsmässiga grunder innebar att kommunen skulle betala SLP redan när utfästelsen skuldförts i balansräkningen även om utfästelsen inte tryggats genom att premien för pensionsförsäkringen betalats under beskattningsåret. Skatterättsnämnden (SRN) har gjort bedömningen i det här fallet att skattskyldigheten för SLP inträder det år premien betalas. Regeringsrätten har gjort samma bedömning som SRN och fastställt förhandsbeskedet. I sin motivering anförde SRN följande.

text: "Reglerna för beräkning av underlaget för den särskilda löneskatten ansluter nära till det regelsystem som gäller för arbetsgivares pensionskostnader enligt

text: 28 kap.

text: IL. Uttalandena vid lagstiftningens tillkomst visar att en koppling mellan inkomstskatten och den särskilda löneskatten åsyftats. Bestämmelsen i SLPL bör enligt nämndens mening tolkas i ljuset av detta. Det får anses innebära att beskattningstidpunkten vid tryggande av pensionsutfästelse genom pensionsförsäkring inträffar först när premien betalas utan hinder att det kan vara god redovisningssed att skuldföra pensionsutfästelser i balansräkningen vid en tidigare tidpunkt."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Fråga 1

text: Arbetsgivare som endast bedriver sådan verksamhet för vilken avdragsrätt för pensionskostnader saknas ska påföras SLP för det beskattningsår under vilket en premie för tjänstepensionsförsäkring betalas. Mot bakgrund av vad SRN i

text: RÅ 2002 not. 212

text: uttalat om skälen till sitt ställningstagande saknas anledning att begränsa domens räckvidd till endast kommuner.

text: Fråga 2

text: Förhandsbeskedet är ett notismål som gäller inträde av skattskyldighet för SLP beträffande en arbetsgivare som saknar avdragsrätt för pensionsförsäkringspremier, närmare bestämt en kommun. Det är osäkert huruvida domen ska anses innebära att avdragstidpunkten enligt ordalydelsen i

text: 28 kap. 3 §

text: IL och därmed också skattskyldigheten till SLP ska skjutas fram till betalningstidpunkten även för arbetsgivare som bedriver inkomstskattepliktig verksamhet i vilken avdragsrätt för pensionskostnader föreligger. Enligt Skatteverket kan inte så långtgående slutsatser dras av målet.

text: Vad gäller tryggande genom pensionsförsäkring avser den praxis som finns beträffande avdragsrätten i och för sig tiden då det i inkomstskattelagstiftningen inte fanns någon särskild reglering av tryggande genom pensionsförsäkringar vare sig i materiellt hänseende eller i fråga om periodisering. Under sådana omständigheter och med hänsyn till vad som allmänt gäller i inkomstslaget näringsverksamhet framstår det som naturligt att en reservering i balansräkningen för en under beskattningsåret uppkommen förpliktelse befunnits avdragsgill. Emellertid har också det faktum att försäkringsavtalet tecknats och premien betalats innan deklaration skulle avlämnas tillmätts betydelse vid bedömningen av avdragsrätten i rättsfallen. Ett sådant villkor för avdragsrätten går utöver vad som i övrigt gäller vid tillämpning av bokföringsmässiga principer.

text: Vad däremot gäller tryggande genom pensionsstiftelse har kravet på en faktisk överföring av tillgångar varit lagfäst sedan år 1967 och

text: RÅ 1977 ref. 61

text: avser tillämpning av detta rekvisit. Dock användes ordet avsättning för att beteckna en överföring av tillgångar i den ifrågavarande skatteregelns då gällande ordalydelse (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 2 s. 359). Även i detta fall godtogs att stiftelsen bildats och medel överlämnats först efter utgången av beskattningsåret. I domskälen har stor vikt fästs vid att överlämnandet av tillgångar skett inom sådan tid att åtgärderna kunnat beaktas vid ordinarie taxeringsarbetet. Även om målet gäller tryggande genom överföring till pensionsstiftelse äger det enligt Skatteverkets uppfattning relevans för tryggande genom inköp av pensionsförsäkring. Enligt numera gällande lagstiftning krävs i båda fallen att arbetsgivaren faktiskt frånhänder sig kontanter eller andra realtillgångar. Att det i det ena fallet handlar om att överlämna dessa medel till en stiftelse och i det andra fallet om att göra en inbetalning hos en försäkringsgivare borde enligt verkets förmenande inte ha någon avgörande betydelse för bedömningen av periodiseringsfrågan.

text: Också i doktrinen har uppfattningen framförts att bokföringsmässiga grunder gäller beträffande periodiseringsfrågan samtidigt som avdragsrätten genom kravet på överföring av medel eller betalning av premie är villkorad på ett sätt som går utöver dessa grunder (Anders Palm, Pensionsstiftelser, 2003, s. 213; Christer Silfverberg, "Särskild löneskatt på pensionskostnader", Skattenytt, 2003, s. 753).

text: Sammanfattningsvis gör Skatteverket följande bedömning.

text: Den praxis som finns gällande tidpunkten för avdragsrätten vid tryggande genom pensionsstiftelse tyder på att uttalanden i

text: prop. 1967:84

text: med avseende på de svårigheter av praktisk natur som åberopats fick genomslag i rättstillämpningen. Både vad gäller tryggandet genom pensionsstiftelse och genom pensionsförsäkring är det behäftat med svårigheter att exakt kunna beräkna storleken av den upplupna pensionskostnaden och därmed också den överföring eller betalning som är nödvändig för att trygga den intjänade pensionsrätten före utgången av beskattningsåret. Kravet på tryggande kan således svårligen uppfyllas redan under beskattningsåret. Kravet ska därför anses uppfyllt om premien avseende reserverad förpliktelse för en pensionsförsäkring betalats senast när deklaration ska ha inlämnats. En sådan tolkning av rättsläget beträffande inkomsttaxeringen ryms enligt Skatteverkets uppfattning även inom vad som uttalats i

text: RÅ 2002 not. 212

text: Med hänsyn till den vikt som i

text: RÅ 2002 not. 212

text: fästes vid kopplingen mellan SLP och inkomstbeskattning kan i vart fall den slutsatsen dras av målet att SLP ska påföras samma år som avdrag medges vid inkomsttaxering. Som ovan framgått anser Skatteverket att rättspraxis beträffande avdragstidpunkten inte kan anses överspelad i och med målet i fråga. För det fall tryggandet avser en avdragsgill kostnad i näringsverksamhet medför således den nära kopplingen av SLP till inkomstbeskattningen att skattskyldigheten för SLP inträder redan för det beskattningsår avdrag ska medges. Vid bedömningen av avdragsrätten ska även reserveringar för sådana premier beaktas som avser pensionsförsäkringar som utfästs under beskattningsåret och som betalats efter utgången av beskattningsåret men senast när inkomstdeklaration ska lämnas in. Eftersom reserveringarna är hänförliga till beskattningsåret föreligger inte någon valfrihet att skjuta fram avdragstidpunkten och därigenom även skattskyldigheten till SLP.

text: Fråga 3

text: Vad gäller arbetsgivare som bedriver blandad verksamhet ska följande gälla. Svar på fråga 1 gäller för de försäkringspremier som är hänförliga till personalen i den verksamhet som inte utgör sådan skattepliktig näringsverksamhet enligt

text: 13 kap. 1 §

text: IL som arbetsgivaren är skattskyldig för och därmed saknar avdragsrätt för pensionskostnader. Svar på fråga 2 gäller för de premier som avser personalen i den näringsverksamhet i vilken sådan avdragsrätt föreligger. För det fall betalda premier avser anställda som arbetar i båda verksamheterna ska proportionering av premierna ske enligt en lämplig fördelningsnyckel, exempelvis den i varje verksamhetsgren nedlagda arbetstiden.

text: Fråga 4

text: Avsaknad av avdragsrätt år 1 och avdragsrätt år 2

text: Med hänvisning till

text: RÅ 2002 not. 212

text: och till vad som i övrigt anförts i det föregående ska endast sådana premier för pensionsförsäkringar beaktas vid beräkning av beskattningsunderlaget för SLP för beskattningsår 1 som betalats under beskattningsåret. Som konsekvens av detta ska de premier som betalats under beskattningsår 2 och som avser pensionsförsäkringar som utfästs redan under beskattningsår 1 ingå i beskattningsunderlaget för SLP år 2. Därutöver ska i enlighet med svaret på fråga 2 även premier för pensionsförsäkringar som utfästs under beskattningsår 2 och som betalats under år 3 senast den dag arbetsgivaren haft att lämna inkomstdeklaration medräknas i beskattningsunderlaget för SLP år 2.

text: Avdragsrätt år 1 år avsaknad av avdragsrätt år 2

text: Svar på fråga 2 gäller vid beräkning av beskattningsunderlaget för SLP år 1. Därav följer att betalningen inte en gång till ska medräknas i beskattningsunderlaget år 2.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 713857-10/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

status: upphävt

title: Värdering av bostadsförmåner i permanentbostadshus vid 2011 års taxering

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket har inför 2011 års taxering tagit fram tabeller som anger hyresnivåer i flerfamiljshus för olika områden under 2010. Skrivelsen innehåller också en metod för justering av bostadsförmånsvärdet att användas när bostadsytan är större än bostadsytan för en lägenhet av normal storlek. Tabellerna är avsedda att användas som ett hjälpmedel vid värdering av bostadsförmåner i permanentbostadshus vid 2011 års taxering.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Bostadsförmån ska enligt bestämmelserna i

text: 61 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL värderas till marknadsvärdet på orten. I första hand bör marknadsvärdet bestämmas till arbetsgivarens verkliga utgift för hyra av bostaden. Om arbetsgivaren själv äger bostaden eller den erlagda hyran inte avspeglar hyresvärdet för likvärdiga bostäder på orten bör marknadsvärdet beräknas på annat sätt.

text: Skatteverket har utfärdat allmänna råd (SKV A 2007:37 avsnitt 2.3) och meddelanden (SKV M 2009:28 avsnitt 4.5) angående värdering av bostadsförmån vid 2011 års taxering. Denna skrivelse får ses som ett komplement till det allmänna rådet och meddelandet. Syftet med skrivelsen är bl.a. att den ska vara till ledning vid beräkningen av hyresvärdet på orten.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 61 kap. 2 §

text: IL ska inkomster i annat än pengar värderas till marknadsvärdet. Med marknadsvärde avses det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala på orten om han själv skaffat sig motsvarande varor, tjänster eller förmåner mot kontant betalning.

text: Enligt

text: prop. 1996/97:173

text: sid. 38 avses med hyrespriset på orten vad som i hyreslagstiftningen anges som bruksvärde för bostaden i fråga. Hyrorna i de allmännyttiga bostadsföretagen på orten är utgångspunkt för beräkning av bruksvärdet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Hyresnivåer inom olika hyresområden

text: Skatteverket har inför 2011 års taxering tagit fram tabeller som anger hyrespriset per kvm och år för bostäder i flerfamiljshus inom olika områden. Underlaget för beräkningen av hyrespriserna är de genomsnittshyror som angetts för olika hyresområden vid 2010 års fastighetstaxering för bostäder i hyreshus. Eftersom genomsnittshyrorna är angivna i 2008 års hyresnivå har värdena justerats i förhållande till den hyreshöjning som skett i hyresområdena under 2009 och 2010. Hyresnivåtabellerna återfinns i bilaga till detta dokument.

text: Tabellerna är indelade i 7 åldersintervaller. Det äldsta åldersintervallet omfattar bostäder med värdeår 1979 eller tidigare.

text: Hyresnivåerna i tabellerna avser hyresvärdet inklusive uppvärmning för en bostad av normalstorlek (70 kvm). För bostäder som är större än normalstorlek bör justering av hyresvärdet ske på sätt framgår av avsnitt 4.2 nedan.

text: 4.2 Metod för justering av hyresvärde

text: Vid beräkning av hyresvärdet för lägenheten ska hänsyn tas bl.a. till bostadens storlek. Av

text: prop. 1996/97:173 s. 39

text: framgår att det genomsnittliga priset per kvm bostadsyta inte är lika högt för en större lägenhet som för en mindre lägenhet. Hyresnivåtabellerna enligt bilagan avser hyresvärden för en lägenhet av normal storlek (70 kvm).

text: Skatteverket har i en skrivelse 2007-10-31 (dnr.

text: 131 553672-07/111

text: ) angett en metod för justering av bostadsförmånsvärdet när bostadsytan överstiger en lägenhet av normal storlek.

text: Av skrivelsen framgår att tabellvärdet bör justeras nedåt med 10 % för den del av bostaden som är mellan 70-120 kvm. För bostäder med en bostadsyta i intervallet 120-200 kvm bör tabellvärdet justeras nedåt med 10 % för bostadsyta mellan 70-120 kvm och med 15 % för bostadsyta som överstiger 120 kvm. När bostadsytan överstiger 200 kvm bör tabellvärdet justeras nedåt med 10 % för bostadsyta mellan 70-120 kvm, med 15 % för bostadsyta mellan 120-200 kvm och med 20 % för bostadsyta överstigande 200 kvm.

text: Exempel: Bostad med en bostadsyta på 120 kvm. Hyresvärde per kvm enligt hyresnivåtabell för orten 1 000 kr. Bostadsförmånsvärdet blir då 70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % = 115 000 kr.

text: Bostad med en bostadsyta på 200 kvm. Hyresvärde per kvm enligt hyresnivåtabell för orten 1 000 kr. Bostadsförmånsvärdet blir då 70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % + 80 kvm x 1 000 kr x 85 % = 183 000 kr.

text: Bostad med en bostadsyta på 300 kvm. Hyresvärde per kvm enligt hyresnivåtabell för orten 1 000 kr. Bostadsförmånsvärdet blir då 70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % + 80 kvm x 1 000 kr x 85 % + 100 kvm x 1 000 kr x 80 % = 263 000 kr.

text: Bostäder med en lägenhetsyta understigande bostadsytan för normallägenheten (70 kvm) bör värderas enligt värdena i tabellerna.

text: 4.3 Värdering av bostadsförmån i villa

text: Det saknas ofta en fungerande hyresmarknad för bostad i villa. Utgångspunkten för värderingen bör därför i normalfallet vara hyresnivån hos allmännyttiga bostadsföretag på orten även när det gäller bostad i villa (

text: prop. 1996/97:173 s. 40

text: Skatteverket har i tidigare skrivelser angående värdering av bostadsförmåner (se Värdering av bostadsförmåner vid 2009 års taxering dnr

text: 131 743885-08/111

text: avsnitt 4.3-4.6) angett en särskild beräkningsgrund för bostäder belägna i villor i Stockholms- och Göteborgsområdena. Den särskilda beräkningsgrunden baserades på en undersökning av hyreskontrakt avseende uthyrda bostäder i villor i dessa områden. Eftersom Skatteverket inför 2011 års taxering inte företagit någon motsvarande undersökning av hyreskontrakt finns inte längre något underlag för att beräkna bostadsförmånen för bostäder i villor i Stockholms- och Göteborgsområdena på annat sätt än för villor i landet i övrigt.

text: Även om värdet av bostadsförmån i villa i princip ska värderas med utgångspunkt från hyresnivån i flerfamiljshus kan det när det gäller bostäder i villor finnas förhållanden som gör att hyresvärdet i vissa fall bör höjas i förhållande till de värden som anges i tabellerna för flerfamiljshus. I Skatteverkets allmänna råd SKV A 2007:37 avsnitt 2.3) anges vilka faktorer som ska beaktas särskilt vad avser värdering av bostadsförmån i villa.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 713972-05/111

title: Innebörden av 3 kap. 8 § ärvdabalken

text: 1 Sammanfattning

text: Enligt

text: 3 kap. 8 § ärvdabalken

text: (ÄB) skall, om det vid den efterlevande makens död finns arvsberättigade efter endast en av makarna, dessa arvingar ärva allt.

text: Lagrummet

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB reglerar i praktiken det förhållande när det saknas arvsberättigade efter den sist avlidne av två makar. Paragrafen syftar alltså till att reglera förhållandet när båda makarna har gått bort.

text: Paragrafen talar om "arvsberättigade" personer. Med arvsberättigade ska förstås att arvingarna har kvar sin efterarvsrätt vid den sist avlidne makens dödsfall. I doktrin och praxis talas om att det måste föreligga en konkret arvsrätt för den först avlidnes arvingar. Arvingarna får inte vara uteslutna från arv genom ett testamente eller på grund av att de redan har fått ut sitt arv efter arvlåtaren. Ärvde den efterlevande maken inte sin maka har den först avlidnes släktingar inte någon konkret arvsrätt att göra gällande vid nästa dödsfall. Enbart om det föreligger en konkret arvsrätt behöver därför den först avlidnes arvingar upptas som dödsbodelägare och kallas till förrättningen.

text: I de fall det finns testamente med fri förfoganderätt för den efterlevande kan dock under vissa förutsättningar både den först avlidnes arvingar och Allmänna arvsfonden behöva kallas.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: En återkommande fråga sedan

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB infördes är vad som krävs för att den först avlidne makens arvingar ska kunna ta arv efter den sist avlidne maken. Krävs det att dessa arvingar ännu inte har fått ut sitt arv efter sin släkting eller räcker det med att de är barn eller syskon till den först avlidne? Frågan är således om det måste föreligga rätt till efterarv i den enskilda situationen dvs. en konkret rätt till arv för att någon ska vara arvsberättigad enligt

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB. Frågan är väsentlig för att kunna avgöra om rätt personer har blivit kallade till och upptagna som dödsbodelägare i bouppteckningen efter den sist avlidne.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Om en person avlider utan att efterlämna några arvsberättigade legala eller testamentariska arvingar tillfaller arvet enligt

text: 5 kap. 1 §

text: ÄB Allmänna arvsfonden.

text: Av

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB framgår följande. Finns det vid den efterlevande makens död arvsberättigade efter endast en av makarna, skall dessa arvingar ärva allt.

text: Sedan lagrummets tillkomst 1988 har det rått delade meningar inom doktrinen vilken betydelse som ska läggas i ordet "arvsberättigade". Anders Eriksson (se SvJT 1989 s. 326, SvJT 1990 s. 270 ff.) och Anders Agell (se SvJT 1990 s. 34 ff.) har intagit ståndpunkten att det måste föreligga en konkret efterarvsrätt för den först avlidnes släktingar vid den efterlevande makens död för att dessa ska ta arv enligt

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB. Gösta Walin (se Kommentar till

text: Ärvdabalken

text: del I 5:e uppl. s.105 ff. och SvJT 1989 s.717 ff.), Göran Lind (se Festskrift till Gösta Walin s.344 ff. och Åke Saldeen (se Arvsrätt 2:a uppl. s.80 ff.) har intagit motsatt ståndpunkt och finner att någon konkret efterarvsrätt i det enskilda fallet inte behöver finnas för att den först avlidnes släktingar ska ta arv.

text: Högsta domstolen (HD) har i

text: NJA 1993 s. 145

text: prövat innebörden av

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB. Frågan i målet var om den först avlidnes släktingar kunde ta arv trots att den sist avlidne maken erhöll den andre makens kvarlåtenskap med full äganderätt med stöd av testamente. HD fann att den först avlidne makens arvingar inte hade någon rätt i den sist avlidne makens kvarlåtenskap enligt

text: 3 kap 8 §

text: ÄB. Allmänna arvsfonden erhöll således hela kvarlåtenskapen.

text: HD har vidare i

text: NJA 2005 s. 400

text: haft att ta ställning till om den först avlidnes särkullbarn var berättigade att ansöka om förordnande av boutredningsman i boet efter den sist avlidna makan. Förutsättningarna i målet var att barnen redan vid pappans död erhållit hela sitt arv efter denne. HD:s majoritet fann att barnen inte var berättigade att ansöka om boutredningsman eftersom de inte hade rätt att åberopa tillämpningen av

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Förarbetena till

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB ger inte något klart svar på frågan om bestämmelsen förutsätter en efterarvssituation för att vara tillämplig. Frågan har därför varit livligt debatterad i den juridiska litteraturen och åsikterna går isär, se ovan. Skatteverket menar att det av Högsta domstolens avgöranden,

text: NJA 2005 s. 400

text: och

text: NJA 1993 s. 145

text: , kan dras den slutsatsen att det ska finnas en konkret efterarvsrätt för den först avlidnes legala arvingar för att dessa med stöd av

text: 3 kap. 8 §

text: ÄB ska vara arvsberättigade när efterlevande makan avlider. Med konkret efterarvsrätt förstås att arvingar till den först avlidne maken inte ska ha uteslutits från arv efter denne med stöd av testamente. Den efterlevande makan ska ha ärvt kvarlåtenskap med fri förfoganderätt och den först avlidnes släktingar har därför arv innestående i boet.

text: I de fall det inte föreligger någon konkret efterarvsrätt behöver således den först avlidnes arvingar inte kallas till förrättningen vid sidan av Allmänna arvsfonden.

text: I vissa fall kan dock både den först avlidnes arvingar och Allmänna arvsfonden behöva kallas till en förrättning. Ett exempel på en sådan situation är följande; Två makar, varav den ene helt saknar arvingar och den andre har syskon, har skrivit ett inbördes testamente. Innebörden av testamentet är att den efterlevande maken ska ärva hela kvarlåtenskapen med fri förfoganderätt och att efter bådas död, kvarlåtenskapen ska tillfalla en utomstående person. Den utomstående personen hinner dock avlida före den efterlevande makan. I det här fallet kan det bli fråga om testamentstolkning. I dessa fall menar Skatteverket därför att Allmänna arvsfonden ska kallas till förrättningen vid sidan av den först avlidnes arvingar för att samtliga ska ha möjlighet att ta tillvara sin rätt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 714628-12/111

title: Gravanordningar m.m. - registrerat trossamfunds försäljning av gravstenar, andra gravanordningar och gravplattor

text: 1 Sammanfattning

text: Registrerade trossamfunds försäljning av gravanordningar och gravplattor till askgravlund är näringsverksamhet i

text: inkomstskattelagens (1999:1229)

text: , IL, mening. En näringsverksamhet som endast består av försäljning av gravanordningar eller gravplattor omfattas inte av undantagen från skattskyldighet till inkomstskatt i

text: 7 kap. 7 § andra stycket

text: IL.

text: Denna bedömning gäller såväl begagnade som nya gravanordningar och gravplattor.

text: 2 Frågeställning

text: Allmänna begravningsplatser anordnas och förvaltas vanligtvis av församling eller kyrklig samfällighet inom Svenska kyrkan enligt huvudregeln i

text: 2 kap.

text: begravningslagen (1990:1144)

text: . Den som har till uppdrag att anordna och hålla allmän begravningsplats är huvudman för begravningsplatsen. (

text: 1 kap. 1 § begravningslagen

text: Det är vanligt att gravar förses med s.k. gravanordningar, t.ex. gravstenar, kantstenar och järnstaket. Det förekommer att gravanordningar lämnas kvar i samband med att gravrätt upphör. Askgravlundar eller asklundar har på senare tid anlagts på allmänna begravningsplatser. Askgravlundar finns i flera varianter. En variant innebär att enhetliga gravplattor läggs för att märka ut gravar.

text: Fråga har uppkommit om inkomst från försäljning av kvarlämnade gravanordningar och nya gravplattor till askgravlundar är inkomstskattepliktig för huvudmannen. Frågeställningen begränsas till det registrerade trossamfundet Svenska kyrkan och dess självständiga organisatoriska enheter i form av församlingar och kyrkliga samfälligheter.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Begreppet askgravlund definieras inte i vare sig

text: begravningslagen

text: eller

text: begravningsförordningen (1990:1147)

text: . Tekniskt sett är det därför tveksamt om gravplattor som används i askgravlundar omfattas av begreppet gravanordning i

text: begravningslagen

text: . Oavsett detta används i det följande begreppet gravanordning som kollektivbegrepp även för gravanordningar och begravningsplattor.

text: Gravanordningar som inte tagits bort från gravplats inom sex månader från det att gravrätt upphört tillfaller huvudmannen för begravningsplatsen (

text: 7 kap. 36 § begravningslagen

text: Enligt huvudregeln i

text: inkomstskattelagen

text: är alla svenska juridiska personer obegränsat och oinskränkt skattskyldiga, dvs. skattskyldiga för alla sina inkomster i Sverige och från utlandet (

text: 6 kap.

text: och

text: 4 §§

text: IL). Vissa undantag finns. Bl.a. kan registrerade trossamfund, t.ex. församlingar i Svenska kyrkan - om vissa förutsättningar är uppfyllda - vara helt eller delvis undantagna från skattskyldighet till inkomstskatt, dvs. de är inskränkt skattskyldiga. Skattepliktig är endast inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL, dvs. förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Till sådan verksamhet hör alltid innehav av bl.a. näringsfastigheter. Skattefria inkomster är bl.a. kapitalinkomster såsom kapitalvinster, räntor och utdelningar. Ett registrerat trossamfund är inskränkt skattskyldigt om det uppfyller fyra krav. Kraven avser ändamål, verksamhet, fullföljd och öppenhet. (

text: 7 kap.

text: 14 §§

text: och

text: 13 kap.

text: 2 §§

text: IL; för närmare information om de fyra kraven se

text: 7 kap.

text: 13 §§

text: IL och Skatteverkets Handledning för stiftelser, ideella föreningar och samfälligheter m.fl.)

text: Om ett inskränkt skattskyldigt registrerat trossamfund är skattskyldigt för inkomst av näringsverksamhet är beroende av näringsverksamhetens karaktär. Om omsättningen i en näringsverksamhet till huvudsaklig del, ca 75 % (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 1, s. 505), eller mer avser verksamhet som är ett direkt led i ett trossamfunds främjande av sitt allmännyttiga ändamål eller som har annan naturlig anknytning till ändamålet eller verksamhet som av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt arbete, är all inkomst i näringsverksamheten skattefri. Om å andra sidan mer än ca 25 % av omsättningen saknar sådan karaktär är all inkomst i näringsverksamheten skattepliktig (

text: 7 kap. 7 § andra stycket

text: IL). Vid denna s.k. huvudsaklighetsbedömning delas verksamheten upp i en eller flera självständiga näringsverksamheter utifrån den indelning i s.k. förvärvskällor som allmänt tillämpades före 1990 års skattereform (

text: prop. 1989/90:110

text: , del 1, s. 579). I korthet innebär detta att verksamheter som har inre samband med varandra tillsammans bildar en självständig näringsverksamhet. Om en näringsverksamhet är skattepliktig eller skattefri bedöms separat för varje självständig näringsverksamhet.

text: Skatteverket har sedan tidigare intagit ståndpunkten att huvudmans skötsel av allmän begravningsplats är sådan näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL och att verksamheten i sig har naturlig anknytning till en församlings allmännyttiga ändamål (Skatteverket 2007-12-10, dnr

text: 130 176097-05/111

text: ). Exempel på verksamheter som vanligtvis utgör näringsverksamhet och som kvalificerar för skattefrihet vid en huvudsaklighetsbedömning är förutom sådan förvaltning av begravningsplatser som bekostas av begravningsavgift enligt

text: 9 kap.

text: begravningslagen

text: även ersättning för skötsel av gravar enligt s.k. blomstersmyckningsavtal och kyrkkaffe. Exempel på verksamheter som inte kvalificerar för skattefrihet är annan handel med blommor och utplanteringsväxter, begravningsbyråverksamhet, begravningskaffe och övrig serveringsverksamhet samt överloppsvärme från krematorieverksamhet. Vilka verksamheter som tillsammans bildar en självständig näringsverksamhet får bedömas från fall till fall.

text: 4 Bedömning

text: Försäljning av gravanordningar bedrivs under rörelseliknande former. Skatteverket anser därför att försäljning av gravanordningar utgör näringsverksamhet enligt

text: 13 kap. 1 §

text: IL.

text: Försäljning av gravanordningar utgör inte ett led i samfundets eller dess medlemmars religionsutövning. Skatteverket bedömer därför att försäljningsverksamheten inte omfattas av reglerna om direkt led och annan naturlig anknytning. Verksamheten omfattas inte heller av bestämmelserna om hävdvunna finansieringskällor. Sammanfattningsvis innebär detta att försäljning av gravanordning i sig inte kvalificerar för skattefrihet.

text: Det förekommer att försäljning av gravanordningar ingår i en självständig näringsverksamhet (förvärvskälla) som även omfattar annan verksamhet, t.ex. skötsel av allmän begravningsplats. Vid sådant förhållande kan försäljningen av gravanordningar omfattas av skattefrihet med stöd av en huvudsaklighetsbedömning. I de fall en självständig näringsverksamhet endast består av skötsel av begravningsplats, gravskötsel och försäljning av gravanordningar innebär det många gånger att omsättningen i näringsverksamheten huvudsakligen kommer från sådan verksamhet som kvalificerar för skattefrihet enligt bestämmelserna i

text: 7 kap. 7 §

text: IL.

text: Det finns inte någon principiell skillnad mellan försäljning av begagnade och nya gravanordningar. Ovanstående bedömningar gäller därför såväl kvarlämnade gravanordningar som nya.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 714669-12/111

title: Trädgårdstjänster - registrerat trossamfunds åtagande att utföra park- och trädgårdsskötsel

text: 1 Sammanfattning

text: Registrerade trossamfunds åtagande att mot ersättning utföra skötsel av annans park eller trädgård är näringsverksamhet i

text: inkomstskattelagens (1999:1229)

text: , IL, mening. En näringsverksamhet som endast består av externt tillhandahållen park- och trädgårdsskötsel omfattas inte av undantagen från skattskyldighet till inkomstskatt i

text: 7 kap. 7 § andra stycket

text: IL.

text: 2 Frågeställning

text: Allmänna begravningsplatser anordnas och förvaltas vanligtvis av församling eller kyrklig samfällighet inom Svenska kyrkan enligt huvudregeln i

text: 2 kap.

text: begravningslagen (1990:1144)

text: . Den som har till uppdrag att anordna och hålla allmän begravningsplats är huvudman för begravningsplatsen (

text: 1 kap. 1 § begravningslagen

text: Fråga har uppkommit om åtagande att mot ersättning utföra skötsel av annans park eller trädgård (trädgårdstjänster) är inkomstskattepliktig verksamhet enligt

text: 7 kap. 7 §

text: IL.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt huvudregeln i

text: inkomstskattelagen

text: är alla svenska juridiska personer obegränsat och oinskränkt skattskyldiga, dvs. skattskyldiga för alla sina inkomster i Sverige och från utlandet (

text: 6 kap.

text: och

text: 4 §§

text: 13 kap. 1 §

text: 7 kap.

text: 14 §§

text: och

text: 13 kap.

text: 2 §§

text: 7 kap.

text: 13 §§

text: Om ett inskränkt skattskyldigt registrerat trossamfund är skattskyldigt för inkomst av näringsverksamhet är beroende av inkomstens karaktär. Om omsättningen i en näringsverksamhet till huvudsaklig del, ca 75 % (

text: prop. 1999/2000:2

text: 7 kap. 7 § andra stycket

text: prop. 1989/90:110

text: 13 kap. 1 §

text: 130 176097-05/111

text: 9 kap.

text: begravningslagen

text: 4 Bedömning

text: Åtagande att mot ersättning utföra trädgårdstjänster på annans fastighet är verksamhet som vanligtvis bedrivs under rörelseartade former. Skatteverket anser därför att sådan försäljningsverksamhet i normalfallet utgör näringsverksamhet enligt

text: 13 kap. 1 §

text: IL.

text: Ett åtagande att utföra trädgårdstjänster på annans fastighet utgör inte ett led i samfundets eller dess medlemmars religionsutövning. Skatteverket bedömer därför att sådana tjänster inte omfattas av reglerna om direkt led och annan naturlig anknytning. Verksamheten omfattas inte heller av bestämmelserna om hävdvunna finansieringskällor. Sammanfattningsvis innebär detta att externa park- och trädgårdstjänster i sig inte kvalificerar för skattefrihet.

text: Om ett åtagande att utföra trädgårdstjänster på annan fastighet ingår i samma näringsverksamhet som skötseln av den egna begravningsplatsen är beroende av flera faktorer. Bedömningen får göras med ledning av förhållandena i det enskilda fallet.

text: Exempel 1 Antag att den externa fastigheten är belägen intill begravningsplatsen och att verksamheten bedrivs med samma personal och utrustning som skötseln av begravningsplatsen.

text: I denna situation har de båda verksamheterna ett sådant internt samband att de ingår i samma självständiga näringsverksamhet.

text: Exempel 2 Antag att den externa fastigheten inte är belägen i anslutning till begravningsplatsen och att verksamheten bedrivs med annan personal och med annan utrustning.

text: I denna situation saknar de båda verksamheterna internt samband. De bildar därför varsin från varandra självständig näringsverksamhet.

text: Det förekommer att skötselåtagande ingår i en självständig näringsverksamhet (förvärvskälla) som även omfattar annan verksamhet, t.ex. skötsel av allmän begravningsplats. I sådant fall kan skötselåtagande omfattas av skattefrihet med stöd av en huvudsaklighetsbedömning. I de fall en självständig näringsverksamhet endast består av skötsel av egen allmän begravningsplats, gravskötsel och externa trädgårdstjänster innebär det många gånger att omsättningen i näringsverksamheten huvudsakligen kommer från sådan verksamhet som kvalificerar för skattefrihet enligt bestämmelserna i

text: 7 kap. 7 §

text: IL.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 714870-09/111

nyckelord:
Bokföring & redovisning
Inkomstskatt

title: Årsredovisning i mindre aktiebolag och alternativregeln för uppdrag till fast pris

text: Nytt: 2016-05-23

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersatts av ställningstagandet Redovisning och beskattning av pågående arbeten till fast pris i aktiebolag, dnr.

text: 131 130525-16/111

text: 1 Sammanfattning

text: Enligt alternativregeln (punkt 6.21) i

text: BFNAR 2008:1

text: , Årsredovisning i mindre aktiebolag, ska en inkomst från ett uppdrag till fast pris redovisas som intäkt när arbetet väsentligen är fullgjort. Skatteverkets uppfattning är att en sådan redovisning ska läggas till grund för beskattningen eftersom den inte leder till ett lägre beskattningsunderlag än vad som är tillåtet enligt

text: 17 kap.

text: 2432 §§

text: inkomstskattelagen

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett aktiebolag ska upprätta årsredovisning i enlighet med Bokföringsnämndens allmänna råd

text: BFNAR 2008:1

text: Årsredovisning i mindre aktiebolag. Fråga har uppkommit hur en tillämpning av alternativregeln för uppdrag till fast pris stämmer överens med de skattemässiga särreglerna om pågående arbeten i

text: 17 kap.

text: inkomstskattelagen

text: (IL).

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Redovisningen

text: Enligt

text: BFNAR 2008:1

text: punkt 6.10 ska ett tjänste- och entreprenaduppdrag till fast pris redovisas enligt punkterna 6.15-6.24. Enligt alternativregeln i punkt 6.21 ska en inkomst från ett uppdrag till fast pris redovisas som intäkt när arbetet väsentligen är fullgjort.

text: Av kommentarerna till punkt 6.21 framgår bl.a. följande: "Inom skatterätten används begreppet "slutlig ekonomisk uppgörelse", vilket oftast innebär att intäkten inte behöver tas upp innan slutfaktura är skickad, granskad och betald. Enligt AB 07 (Allmänna bestämmelser inom byggbranschen) framgår att slutfaktura avseende så kallade tilläggsarbeten får sändas upp till sex månader efter godkänd slutbesiktning. Därtill har kunden alltid, oavsett om fakturan avser kontrakts- eller tilläggsarbeten, en månad för granskning av fakturan. Senaste tidpunkt för fakturering och därmed resultatavräkning enligt skatterätten kan därmed bli sju månader efter godkänd slutbesiktning. Redovisningsmässigt måste intäktsredovisning däremot göras enligt punkt 6.21, dvs. när arbetet väsentligen är fullgjort."

text: 3.2 Beskattningen

text: Resultatet av näringsverksamhet ska enligt

text: 14 kap. 2 §

text: IL beräknas enligt bokföringsmässiga grunder. Inkomster ska tas upp som intäkt och utgifter dras av som kostnad det beskattningsår de hänför sig till enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i lag.

text: I

text: 17 kap.

text: IL finns särskilda regler för pågående arbeten. Enligt huvudregeln i 23 § ska den redovisning som gjort i räkenskaperna av pågående arbeten i byggnads-, anläggnings-, hantverks- eller konsultrörelse följas vid beskattningen om den inte strider mot bestämmelserna i 24-32 §§.

text: Av 27 § framgår att pågående arbeten som utförts till fast pris och som inte har slutredovisats inte får tas upp till ett lägre värde än det lägsta av anskaffningsvärdet och nettoförsäljningsvärdet. För byggnads-, anläggnings- och hantverksrörelse får alternativt en värdering ske till lägst 97 procent av det sammanlagda anskaffningsvärdet.

text: Av 31 § framgår att tidpunkten för slutredovisning bestäms av god redovisningssed.

text: Skatteverket har lämnat allmänna råd om inkomst av pågående arbeten hos skattskyldiga som bedriver byggnads-, anläggnings-, hantverks- eller konsultrörelse, SKV A 2005:2. Enligt de allmänna råden bör ett arbete slutredovisas när det är avslutat. Ett arbete bör anses som avslutat i och med att slutlig ekonomisk uppgörelse har träffats enligt de avtalsvillkor mellan parterna som får anses normala i branschen.

text: Skatteverket har i skrivelsen 2004-10-27, dnr 1130 59633704/111, Vinstavräkningstidpunkt av pågående arbete (byggnadsentreprenad) till fast pris, ansett att vinstavräkning ska ske senast när slutlig ekonomisk uppgörelse har träffats. Det bör noteras att svaret i skrivelsen grundar sig på att redovisningen överensstämmer med den branschpraxis som nämns i skrivelsen. Vid tillämpning av

text: BFNAR 2008:1

text: kan redovisningen avvika från denna branschpraxis men utgör fullt lika väl god redovisningssed.

text: Regeringsrätten har i ett mål,

text: RÅ 1998 ref. 18

text: , prövat en fråga om pågående arbete. Frågan gällde huruvida redovisningen blir bindande vid beskattningen om successiv vinstavräkning sker i bokföringen för fastprisarbeten för vilka slutlig ekonomisk uppgörelse med beställaren inte träffats per bokslutsdagen. Skatterättsnämnden uppfattning var att det resultat som uppkommer i redovisningen enligt denna metod ska läggas till grund för beskattningen. Regeringsrätten, som fastställde förhandsbeskedet, förutsatte att redovisningen skedde i enlighet med god redovisningssed och ansåg att det avgörande var att den upplupna intäkten inte beräknas till ett lägre belopp än som är tillåtet enligt skattebestämmelsen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt alternativregeln i

text: BFNAR 2008:1

text: Enligt huvudregeln i

text: 17 kap. 23 §

text: IL ska den redovisning som gjort i räkenskaperna av pågående arbeten i byggnads-, anläggnings-, hantverks- eller konsultrörelse följas vid beskattningen om den inte strider mot bestämmelserna i 24-32 §§. Skatteverkets tolkning av huvudregeln är att så länge räkenskapernas intäktsperiodisering av pågående arbeten följer god redovisningssed och inte ger ett lägre underlag för beskattningen än vad som följer av 24-32 §§ ska räkenskaperna läggas till grund för beskattningen.

text: Skatteverkets uppfattning är att alternativregeln i

text: BFNAR 2008:1

text: punkt 6.21 inte ger ett lägre beskattningsunderlag än vad som är tillåtet enligt 17 kap. 2432 §§ IL. En redovisning i enlighet med alternativregeln ska således läggas till grund för beskattningen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 715181-09/111

title: Beskattning av anställda ombord på luftfartyg i enlighet med det nordiska skatteavtalet

text: 1 Sammanfattning

text: Inkomst av arbete som förvärvas av anställda ombord på luftfartyg beskattas enligt det nordiska skatteavtalet endast i hemviststaten även om del av arbetstiden inte utgörs av faktisk flygtid.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har ställts om hur anställda ombord på luftfartyg ska beskattas när del av arbetstiden inte avser faktisk flygtid. Det kan t.ex. röra sig om stand-by tid och interna konferenser. Faller även sådant arbete in under artikel 15 nedan eller beskattas det enligt huvudregeln i punkt 1?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt artikel 15 i det nordiska skatteavtalet beskattas, utan hinder av föregående bestämmelser i artikeln inkomst av arbete, som utförs ombord på luftfartyg, endast i den avtalsslutande stat där den som förvärvar arbetsinkomsten har hemvist. Av punkt 9 i kommentaren till artikel 15 punkt 3 (vilket motsvarar artikel 15 punkt 4 i det nordiska skatteavtalet) i OECD:s modellavtal framgår att "Punkt 3 tillämpas på ersättning till besättningar på skepp eller luftfartyg".

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt Skatteverkets uppfattning inbegriper artikel 15 punkt 4 a ) hela den inkomst som uppbärs av ombordanställda även om inte arbetstiden till fullo fullgörs ombord på luftfartyg. Avgörande är att det är betecknande för anställningen som sådan att arbete utförs ombord på luftfartyg. Det arbete som utförs på marken utgör ett naturligt led i arbetet i luften. Tjänsten som kabinpersonal medför normalt att hela ersättningen omfattas av den aktuella bestämmelsen. Endast i undantagsfall kan det finnas skäl att frångå bedömningen och då i situationer där kabinpersonalen även utför arbete som inte utgör en naturlig del av luftarbete t.ex. incheckning och boarding i annan avtalsslutande stat än hemviststaten. Sistnämnda arbete får då beskattas i denna sistnämnda stat enligt artikel 15 punkt 1. Stand-by tid, internutbildningar m.m. omfattas däremot av artikel 15 punkt 4.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 715471-07/111

title: Undantaget från skatteplikt inom utbildningsområdet

text: Nytt: 2012-03-02

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Undantaget för skatteplikt för utbildning, mervärdesskatt, dnr

text: 131 122069-12/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att undantaget från skatteplikt för utbildningstjänster i

text: 3 kap. 8 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, även omfattar kommersiella företags tillhandahållande av utbildningstjänster till erkända utbildningsanordnare.

text: När det gäller frågan om vilka tjänster som kan omfattas av undantaget i

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML, dvs. utbildning, anser Skatteverket att detta begrepp ska tolkas EG-konformt. Den tjänst som tillhandahålls ska kunna ses som en utbildningstjänst oberoende av vem som är mottagare av tjänsten. Tjänster som inte är utbildningstjänster, t.ex. idrottstjänster eller uthyrning av personal, kan således inte undantas bara för att förvärvaren är en erkänd utbildningsanordnare.

text: Utbildningstjänster som tillhandahålls från en kommersiell utbildare kan endast undantas när tjänsten tillhandahålls en sådan erkänd utbildningsanordnare som avses i

text: 3 kap. 8 § första stycket

text: ML.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: EG-domstolen har den 14 juni 2007 meddelat två domar avseende undantaget från skatteplikt inom utbildningsområdet,

text: , Horizon College, och

text: , Haderer.

text: Följande frågor förekommer på grund av ovan nämnda EG-domar. Innebär dessa domar att nuvarande tolkning, som är att utbildning ska vara skattebefriad i flera led, bör ändras? Hur ska

text: 3 kap. 8 §

text: ML tolkas när det gäller t.ex. utbildning som tillhandahålls av annan än erkänd utbildningsanordnare?

text: Med anledning av dessa frågor görs i denna skrivelse en genomgång av 3 kap. 8 § första och tredje stycket ML i förhållande till EG-rätten.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 3 kap. 8 § första stycket

text: ML framgår att undantaget från skatteplikt omfattar tjänster som utgör

text: grundskole-, gymnasieskole- eller högskoleutbildning, om utbildningen anordnas av det allmänna eller en av det allmänna för utbildningen erkänd utbildningsanordnare, och

text: studiestödslagen

text: eller till sådant bidrag för korttidsstudier som fördelas av vissa särskilda organ. Andra stycket anger att undantaget från skatteplikt enligt

text: första stycket

text: omfattar även omsättning av varor eller tjänster som omsätts som ett led i utbildningen.

text: Enligt

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML omfattas utbildning, som tillhandahålls av utbildare mot ersättning från en uppdragsgivare som själv utser de personer som ska utbildas (uppdragsutbildning), av undantaget endast om utbildningen ingår i en av uppdragsgivaren bedriven egen utbildning enligt första stycket.

text: I artikel 132.1 i och j i

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, regleras undantaget från skatteplikt avseende utbildning. I punkt i anges att bl.a. skolundervisning, universitetsutbildning och yrkesutbildning samt tillhandahållande av tjänster och leverans av varor med nära anknytning därtill ska undantas från skatteplikt när tillhandahållaren är ett offentligrättsligt organ med detta syfte eller annat organ som blivit erkänt av medlemsstaten som sådant. Punkten j anger att från skatteplikt ska även undantas undervisning som ges privat av lärare och som avser skolundervisning eller universitetsutbildning.

text: Av proposition 1996/97:10 s. 21 framgår att för att överensstämmelse ska uppnås med direktivet kan endast sådan utbildning som till sitt ändamål innehållsmässigt motsvarar den ordinarie skolgången undantas från skatteplikt. Utbildningen ska vidare tillhandahållas av ett offentligrättsligt subjekt eller av en av det allmänna för utbildningen erkänd utbildare för att kunna undantas från skatteplikt. EG-reglerna bygger på principen att all kommersiell utbildning ska beskattas.

text: Vidare framgår av propositionen på s.22 f . att om en utbildningsanordnare, som är ansvarig för en skattebefriad utbildning, uppdrar åt en underentreprenör att hålla viss del av utbildningen, kommer även denna utbildningstjänst att undantas från skatteplikt. Regeringen anser att direktkravets avskaffande inte strider mot direktivet. Om en kommersiell utbildare utför skattebefriad utbildning på den ansvarige utbildningsanordnarens vägnar, får den utbildaren för sådan omsättning anses som ett organ med liknande syften. Syftet för den kommersiella utbildaren är vid detta tillfälle att utföra utbildning av sådant slag som generellt är undantagen från skatteplikt.

text: Enligt propositionen s.24 f . anges att sådan utbildning som en utbildningsanordnare, dvs. kommuner (komvux), högskolor, folkhögskolor m.fl., erbjuder till t.ex. anställda vid företag eller myndigheter i konkurrens med kommersiella utbildare ska vara skattepliktig. Av denna anledning föreslog regeringen att även utbildning som en sådan utbildningsanordnare tillhandahåller mot ersättning från en uppdragsgivare, och där uppdragsgivaren utser de personer som ska utbildas (uppdragsutbildning), ska vara skattepliktig. När en utbildningsanordnare som anordnar skattebefriad utbildning (gymnasieskola, fristående skola, högskola m.m.) uppdrar åt en annan sådan utbildningsanordnare att hålla del av utbildningen, bör skattefrihet även gälla i fortsättningen.

text: Av propositionen s.51 f . framgår följande. "Enligt andra stycket omfattas även omsättning av varor och tjänster som omsätts som ett led i utbildningen av undantaget från skatteplikt under förutsättning att den utbildning som tillhandahålls inte omfattas av skatteplikt. I denna del överensstämmer EG:s regler med nuvarande svenska mervärdesskatteregler." Vidare anges att tillämpningen av undantaget bör vara restriktiv och undantaget gäller för den utbildare som omsätter den skattebefriade tjänsten.

text: I artikel 132.1 j i mervärdesskattedirektivet anges att sådan utbildning som ges privat av lärare och omfattar skolundervisning eller universitetsutbildning ska undantas från skatteplikt. I proposition på s. 25 uttalas att den utbildning som sker inom ramen för grundskole-, gymnasieskole- och högskoleutbildningen samt sådan utbildning som berättigar till studiestöd ska undantas från skatteplikt, oavsett vem som tillhandahåller den. Utbildning som enskilda lärare tillhandahåller på skolans vägnar kommer därför att undantas från skatteplikt. Undantaget från skatteplikt gäller oavsett om ersättningen utges av skolan eller av eleven.

text: Skatterättsnämnden har meddelat två förhandsbesked som behandlar frågor om utbildningstjänster som tillhandahålls av underentreprenörer.

text: I ett förhandsbesked 1997-04-30 har Skatterättsnämnden ansett att en av högskolan upphandlad utbildning från ett utbildningsföretag omfattas av skattefriheten i

text: 3 kap. 8 § första stycket 1

text: ML. Nämnden hänvisade bl.a. till

text: prop. 1996/97:10 s. 22

text: f i sin bedömning.

text: Skatterättsnämnden har i ett förhandsbesked 2005-06-28 ansett att ett aktiebolags tillhandahållande av utbildning åt ett landsting, som anordnar viss typ av utbildning, omfattas av undantaget från skatteplikt för utbildning. Nämnden ansåg att den i ärendet anordnade aktuella utbildningen i vissa delar även tillhandahölls av högskolorna och fick därmed anses utgöra sådan högskoleutbildning anordnad av det allmänna som i princip ska vara undantagen från mervärdesskatt. Det förhållandet att det var ett aktiebolag som tillhandahöll utbildningen medförde inte att bolagets omsättningar i utbildningsverksamheten skulle beläggas med mervärdesskatt. Den gjorda bedömningen ansågs av nämnden vara i överensstämmelse med mervärdesskattedirektivet.

text: EG-domstolen har i

text: , Horizon College, bedömt en utbildningsanordnares uthyrning av personal till en annan utbildningsanordnare. Horizon College lånade tillfälligt ut vissa av sina lärare till andra utbildningsinstitut där de bedrev utbildning under det köpande utbildningsinstitutets ansvar.

text: EG-domstolen påpekar i punkterna 14-16 i domen att ändamålet med artikel 132 i mervärdesskattedirektivet är att vissa verksamheter av allmänt intresse ska undantas från skatteplikt. Undantagen rör inte alla verksamheter av allmänt intresse utan endast de som räknas upp och mycket noggrant beskrivs i artikeln. Det är fråga om självständiga begrepp som syftar till att förhindra att medlemsstaterna tillämpar mervärdesskattesystemet på olika sätt. Undantagen ska tolkas restriktivt eftersom de innebär avsteg från den allmänna principen om mervärdesskatt men tolkningen ska ändå vara förenlig med undantagens ändamål och principen om skatteneutralitet.

text: Enligt punkterna 22-23 i

text: , Horizon College, kan utlåning av en lärare till ett mottagarinstitut, när mottagaren av tjänsten ansvarar för vad läraren ska göra samt betalar försäkring för denne, inte i sig betraktas som en verksamhet som omfattas av begreppet undervisning i den mening som avses i mervärdesskattedirektivets

text: artikel 132.1

text: i. Det förhållandet att det institut som lånar ut läraren, precis som mottagarinstitutet, är ett sådant utbildningsinstitut som avses i artikeln föranleder inte någon annan tolkning. Om en viss verksamhet inte i sig omfattas av begreppet undervisning, ändras detta inte av att den som bedriver verksamheten är ett offentligrättsligt undervisningsorgan eller en annan organisation som är definierad av medlemsstaten i fråga såsom ett organ med liknande syften.

text: I

text: , Haderer, har EG-domstolen bedömt frågan om undervisning som ges av en privatperson i egenskap av medarbetare kan undantas från skatteplikt med stöd av artikel 132.1 j i mervärdesskattedirektivet. Frågan gällde i första hand om det måste finnas ett direkt förhållande mellan läraren, i egenskap av den som tillhandahåller undervisningen, och eleverna eller de studerande i egenskap av mottagare av undervisningen, vilket skulle innebära att läraren måste betalas direkt av eleverna eller de studerande.

text: I punkt 26 anges att det inte är nödvändigt att exakt definiera gemenskapsbegreppet "skolundervisning eller universitetsutbildning" i förhållande till mervärdesskattesystemet, utan det är tillräckligt att i förevarande fall påpeka att detta begrepp inte enbart avser utbildning som leder till en examen i syfte att erhålla en viss kvalifikation eller som gör det möjligt att erhålla en utbildning för utövande av en yrkesverksamhet. Begreppet omfattar även annan verksamhet som avser undervisning som ges i skolor eller på universitet i syfte att utveckla elevernas eller studenternas kunskaper och färdigheter, förutsatt att verksamheten inte enbart utgör en fritidsaktivitet.

text: EG-domstolen har i punkterna 28-30 ansett att det inte räcker med att undervisningen omfattar skolundervisning eller universitetsutbildning för att undantaget från skatteplikt i artikel 132.1 j i mervärdesskattedirektivet ska bli tillämpligt. Det krävs även att undervisningen "ges privat av lärare". Detta uttryck gör det möjligt att skilja sådana tjänster som tillhandahålls av sådana organ som anges i artikel 132.1 i från de tjänster som anges i punkten j i samma artikel. Punkten j omfattar undervisning som tillhandahålls av lärare för egen räkning och under eget ansvar.

text: Slutligen har EG-domstolen i punkt 35 i

text: , Haderer, ansett att omständigheterna i målet indikerar att Haderer inte alls gav undervisning för egen räkning och under eget ansvar, utan att han i egenskap av lärare ställde sig till delstatens förfogande, från vilken han erhöll ersättning i egenskap av en person som tillhandahåller tjänster inom ramen för undervisningssystemet i denna delstat.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Bedömningen i

text: , Horizon College, innebär att endast vissa subjekt kan tillhandahålla sådana utbildningstjänster som avses i mervärdesskattedirektivets

text: artikel 132.1

text: i. EG-domstolen anser att detta undantag endast kan tillämpas när tjänsten tillhandahålls av ett sådant organ som omfattas av bestämmelsen. Det måste dessutom vara fråga om undervisningstjänster eller sådana tillhandahållanden som är nära besläktade med undervisningstjänster.

text: Bedömningen i

text: , Haderer, innebär att endast vissa tillhandahållanden kan omfattas av artikel 132.1 j i mervärdesskattedirektivet. Enligt EG-domstolen omfattar artikeln privatundervisning som tillhandahålls av lärare för egen räkning och under eget ansvar.

text: 3 kap. 8 § första stycket

text: ML

text: I

text: 3 kap. 8 § första stycket

text: ML behandlas vilka tjänster som kan omfattas av undantaget från skatteplikt. Det ska vara fråga om tjänster som utgör

text: studiestödslagen

text: eller till sådant bidrag för korttidsstudier som fördelas av vissa särskilda organ. I mervärdesskattedirektivet anges i artikel 132.1 i att det ska vara undervisning som utförs av offentligrättsliga organ med detta syfte eller andra organ som blivit erkända av medlemsstaten som sådana. Utbildning som tillhandahålls av det allmänna motsvaras av undervisning som utförs av offentligrättsliga organ med detta syfte i mervärdesskattedirektivet. En av det allmänna för utbildningen erkänd utbildningsanordnare kan motsvaras av andra organ som av medlemsstaten i fråga är erkända som organ med liknande syften i mervärdesskattedirektivet. Direktivet ger medlemsstaterna rätt att avgöra vilka organ som avses och i Sverige har lagstiftaren valt att det ska vara fråga om en av det allmänna för utbildningen erkänd utbildningsanordnare. Skatteverket anser således att sådana organ som enligt mervärdesskattedirektivet kan tillhandahålla undantagen utbildning, dvs. utbildningsanordnare, i Sverige motsvaras av de organ som omfattas av

text: 3 kap. 8 §

text: ML. Detta innebär att utbildningsanordnare i Sverige kan vara- ett offentligrättsligt organ som anordnar viss utbildning- en som har erkänts av det allmänna som utbildningsanordnare för en sådan utbildning, eller- ett subjekt som tillhandahåller utbildning som berättigar studerande till studiestöd enligt

text: studiestödslagen

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML

text: I

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML anges att från skatteplikt ska undantas utbildning som tillhandahålls av utbildare mot ersättning till en av uppdragsgivaren egen bedriven utbildning enligt första stycket.

text: EG-domstolen har angett att endast offentligrättsliga organ med detta syfte och andra av medlemsstaten erkända organ med samma syfte kan vara tillhandahållare av undervisningstjänster som omfattas av undantaget från skatteplikt i mervärdesskattedirektivets

text: artikel 132.1

text: i. Undantaget i direktivet omfattar inte tillhandahållande av utbildningstjänster från t.ex. kommersiella utbildare som inte är erkända av medlemsstaten som sådana särskilda organ.

text: Begreppet utbildning

text: När det gäller vilka tjänster som kan omfattas av undantaget i

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML, dvs. utbildning, anser Skatteverket att detta begrepp ska tolkas i enlighet med begreppet undervisning i artikel 132.1 i och j i mervärdesskattedirektivet. EG-domstolen har i flera domar talat om gemenskapsrättsliga begrepp och att sådana ord ska tolkas på samma sätt oavsett i vilken artikel begreppet anges.

text: Begreppet undervisning ska enligt

text: , Haderer, inte enbart avse undervisning som leder till en examen i syfte att erhålla en viss kvalifikation eller som gör det möjligt att erhålla en undervisning för utövande av en yrkesverksamhet. Begreppet omfattar även andra tjänster som avser undervisning som ges i t.ex. skolor eller på universitet i syfte att utveckla elevernas eller studenternas kunskaper och färdigheter, förutsatt att tjänsterna inte enbart utgör fritidsaktiviteter.

text: EG-domstolen har i

text: , Horizon College, ansett att utlåning av en lärare till ett mottagarinstitut, när mottagaren av tjänsten ansvarar för vad läraren ska göra, inte i sig kan betraktas som en verksamhet som omfattas av begreppet undervisning. Om en viss verksamhet inte i sig omfattas av begreppet undervisning, ändras detta inte av att den som bedriver verksamheten är ett offentligrättsligt undervisningsorgan eller en annan organisation som är definierad av medlemsstaten i fråga såsom ett organ med liknande syften.

text: Skatteverket gör den bedömningen att den tjänst som tillhandahålls ska kunna ses som en utbildningstjänst oberoende av vem som är mottagare av tjänsten. Det ska således ske en enskild bedömning i varje led av tillhandahållandet.

text: Om det är fråga om tillhandahållande av särskild utbildning i idrott i enlighet med läroplanen kan detta omfattas av begreppet utbildning. Det ska vara fråga om tillhandahållande av utbildning som motsvarar skolans idrottsutbildning enligt läroplanen och inte tillhandahållande av enstaka idrottstjänster. Det ska således vara fråga om sådana tjänster som skulle bedömas som utbildningstjänster i samtliga situationer. EG-domstolen har konstaterat att om en viss verksamhet inte i sig omfattas av begreppet undervisning, ändras detta inte av att den som bedriver verksamheten är t.ex. en erkänd utbildningsanordnare. Skatteverket anser därför att en bedömning av tjänstens karaktär ska göras oberoende av vem som är köpare av tjänsten.

text: Begreppet utbildning omfattar inte heller uthyrning av personal oavsett om personalen ska agera som lärare hos uppdragsgivaren. Detta framgår av punkterna 22-23 i

text: , Horizon College. Att tillhandahållandet ska användas i t.ex. gymnasieundervisning innebär inte att tjänsten ska bedömas på annat sätt än på det sätt denna tjänst normalt skulle bedömas, dvs. som uthyrning av personal. Bedömningen kan inte göras beroende på vem som är mottagare eller i vilken bransch uthyrningen sker. Skatteverket anser att uthyrning av personal föreligger när en företagare hyr ut personal och kunden svarar för arbetsledning, bestämmer arbetsmetoder och definierar arbetsuppgifterna. Mot bakgrund av

text: , Horizon College, anser Skatteverket att skillnaden mellan uthyrning av personal och utbildningstjänster normalt ska vara vem som ansvarar för innehållet i undervisningen, undervisningens utformning och vem som bestämmer vad läraren ska göra. När det är fråga om uthyrning av personal är det inte uthyrningsföretaget som har detta ansvar utan uppdragsgivaren. I dessa fall anser Skatteverket att det inte är fråga om utbildningstjänster.

text: Exempel

text: I ett av gymnasieskolans program ingår teoriutbildning för körkort i undervisningen enligt studieplanen. Gymnasieskolan har en egen teoriutbildning men saknar när terminen ska börja lärare och kontaktar därför den lokala trafikskolan. En lärare från trafikskolan går in som vikarie och undervisar i gymnasieskolans teoriutbildning. I detta fall är det enligt Skatteverkets bedömning fråga om uthyrning av personal och ingen utbildningstjänst. Om det däremot är så att gymnasieskolan inte har någon egen teoriutbildning utan ger i uppdrag åt trafikskolan att genomföra skolans teoriutbildning för körkort i enlighet med studieplanen är det fråga om en utbildningstjänst som trafikskolan tillhandahåller. Det är i detta fall inte uthyrningen av en enskild lärare som tillhandahålls utan hela utbildningen i enlighet med studieplan. Vem som ska agera som lärare är upp till trafikskolan i detta andra fall att avgöra. Det avgörande är således om trafikskolan fått ta över ansvaret för utbildningen eller om det endast är en person som ges i uppdrag att agera som lärare på det sätt som gymnasieskolan bestämmer.

text: Begreppet utbildare

text: I

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML uttrycks säljare och köpare på olika sätt. Säljaren ska vara en utbildare medan köparen ska vara en sådan erkänd utbildningsanordnare som avses i första stycket.

text: Skatteverkets uppfattning är att det inte finns något krav på att säljaren ska vara en sådan erkänd utbildningsanordnare som avses i

text: 3 kap. 8 § första stycket

text: ML. Skatteverket anser att

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML har angett ett vidare begrepp som inte enbart omfattar de subjekt som anges i artikel 132.1 i mervärdesskattedirektivet. Även kommersiella utbildare kan därför vara sådana utbildare som omfattas av bestämmelsen.

text: Skatteverket anser att det ska vara fråga om ett företag som sysslar med att utbilda. Det behöver dock inte vara fråga om ett företag som enbart håller på med utbildning utan det avgörande är att det är fråga om utbildning som tillhandahålls i det enskilda fallet.

text: Skatteverket gör därför den bedömningen att företag som tillhandahåller utbildning kan vara sådana tillhandahållare som avses med begreppet utbildare i

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML. Det avgörande är att företaget utför utbildning av sådant slag som avses i

text: 3 kap. 8 §

text: ML och i mervärdesskattedirektivets

text: artikel 132.1

text: i. Således kan ett företag som tillhandahåller andra tjänster än utbildningstjänster, t.ex. uthyrning av personal, vara en utbildare för vissa transaktioner. Det avgörande för att företaget ska anses vara utbildare är att företaget till någon del tillhandahåller utbildningstjänster.

text: Den svenska lagtexten avseende vem som kan tillhandahålla tjänsterna i

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML är således enligt Skatteverkets tolkning vidare än vad mervärdesskattedirektivet ger uttryck för. Skatteverket anser att detta inte kan bortses från eftersom lagtexten är klar och tydlig. En vidare tolkning av vad som kan omfattas av undantaget från skatteplikt på utbildningsområdet enligt ML kommer att föreligga jämfört med vad som ryms inom mervärdesskattedirektivets tolkningsramar.

text: Begreppet erkänd utbildningsanordnare

text: För att en utbildningstjänst ska kunna undantas enligt

text: 3 kap. 8 § tredje stycket

text: ML ska köparen vara en sådan erkänd utbildningsanordnare som avses i första stycket och utbildningstjänsten ska ingå i en av uppdragsgivaren egen bedriven utbildning. Skatteverket anser att denna del av bestämmelsen är klar och innebär att endast tillhandahållanden direkt till en sådan erkänd utbildningsanordnare som avses i första stycket kan omfattas av undantaget.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 716183-12/111

title: Redovisning av osäkra skattepositioner i årsredovisningen av företag som tillämpar internationella redovisningsstandarder

text: 1 Sammanfattning

text: Vid redovisning av inkomstskatt i årsredovisningen ska företag som tillämpar internationella redovisningsstandarder tillämpa IAS 12 Inkomstskatter utifrån RFR 2 Redovisning för juridiska personer.

text: När det gäller vilka upplysningar som ska lämnas om osäkra skattepositioner framgår det av IAS 12 att företaget ska lämna information om eventualförpliktelser avseende skatter. Det innebär att upplysning ska lämnas om de osäkra skattepositioner som inte beaktats vid beräkningen av skattebeloppen i resultat- och balansräkningen. Några upplysningar ska dock inte lämnas om sannolikheten är ytterst liten för att den osäkra skattepositionen kommer att leda till ytterligare skattekostnad.

text: IAS 12 ger ingen närmare vägledning om hur osäkra skattepositioner ska beaktas vid beräkningen av skattebeloppen i resultat- och balansräkningen. Vägledning bör sökas i IAS 37 Avsättningar, eventualförpliktelser och eventualtillgångar. En tillämpning av reglerna i IAS 37 på en osäker skatteposition innebär att den ska beaktas vid beräkningen om det är mer än 50 % sannolikhet att positionen kommer att leda till en ytterligare skattekostnad.

text: En osäker skatteposition ska således beaktas vid beräkningen av skattebeloppen i resultat- och balansräkningen när det är sannolikt (mer än 50 %) att skattepositionen kommer att leda till en ytterligare skattekostnad. I annat fall ska upplysning lämnas i årsredovisningen såvida sannolikheten inte är ytterst liten för att skattepositionen leder till ytterligare skattekostnad.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit hur osäkra skattepositioner ska redovisas i årsredovisningen av företag som tillämpar internationella redovisningsstandarder.

text: Begreppet "osäkra skattepositioner" (uncertain tax positions) syftar på transaktioner eller balansposter där det finns en osäkerhet i den inkomstskattemässiga bedömningen. Vanligtvis är det fråga om osäkerhet i tolkningen eller tillämpningen av skatteregler. Begreppet osäkra skattepositioner eller något motsvarande begrepp förekommer inte uttryckligen i den svenska lagstiftningen eller i normgivning på redovisningsområdet i Sverige. Utomlands förekommer dock begreppet i varierande omfattning.

text: Med en skatteposition avses den position/ståndpunkt som företaget har intagit i en redan inlämnad inkomstdeklaration eller förväntas inta i en kommande deklaration, och som påverkar beräkningen av aktuella eller uppskjutna skattefordringar och skatteskulder. Det handlar om den skattemässiga bedömningen av exempelvis icke skattepliktiga intäkter, kostnadsavdrag, internprissättning, omstruktureringar och skatteupplägg.

text: Med osäkerhet i skattepositionen avses osäkerheten i huruvida skattepositionen håller för en prövning av skattemyndighet och domstolar.

text: Redovisningsfrågan är hur osäkerheten i skattepositionen ska beaktas i årsredovisningen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt den s.k. IAS-förordningen (förordning 1606/2202/EG) ska alla noterade företag (företag vars värdepapper är noterade på en reglerad marknad i en medlemsstat) fr.o.m. 2005 upprätta sina koncernredovisningar med tillämpning av de internationella redovisningsstandarder som har antagits för tillämpning inom EU. De standarder som åsyftas är de som getts ut av International Accounting Standard Board (IASB). Enligt svenska regler ska de International Financial Reporting Standards och International Accounting Standards (IFRS/IAS) som tillämpas i koncernredovisningen också tillämpas av moderföretaget. Övriga företag i koncernen får men behöver inte tillämpa internationell redovisning. Tillämpningen av IFRS/IAS i juridisk person sker genom RFR 2, Redovisning för juridiska personer, från Rådet för finansiell rapportering. RFR 2 innehåller undantag från och tillägg till IFRS/IAS i de fall dessa strider mot svensk lag eller skulle leda till en beskattningssituation som avviker från den som gäller för andra svenska företag eller att det finns andra tungt vägande skäl.

text: Även icke-noterade företag får upprätta koncernredovisning med tillämpning av internationella redovisningsstandarder. I så fall ska också moderföretaget tillämpa dessa i årsredovisningen genom RFR 2. Övriga koncernföretag kan välja mellan internationell redovisning och inhemsk normgivning.

text: Det är i första hand den internationella redovisningsstandarden IAS 12 Inkomstskatter som kommer ifråga vid redovisning av osäkra skattepositioner. Standarden ska tillämpas i koncernredovisningen och i årsredovisningen med den anpassning till svenska förhållanden som anges i RFR 2, Redovisning för juridiska personer.

text: När det gäller vilka upplysningar som ska lämnas i finansiella rapporter om osäkra skattepositioner har IAS 12 en direkt hänvisning till IAS 37 Avsättningar, eventualförpliktelser och eventualtillgångar. I avsnittet om Upplysningar (p. 88) i IAS 12 anges att ett företag ska lämna information om eventualförpliktelser och eventualtillgångar avseende skatter i enlighet med IAS 37. Det anges att sådana förpliktelser och tillgångar exempelvis kan uppstå vid pågående skattetvister.

text: En förpliktelse som inte uppfyller kraven för att tas in i balansräkningen betecknas i IAS 37 som en eventualförpliktelse (p. 10) och definieras enligt följande:

text: en möjlig förpliktelse som härrör från inträffade händelser och vars förekomst kommer att bekräftas endast av att en eller flera osäkra framtida händelser, som inte helt ligger inom företagets kontroll, inträffar eller uteblir, eller

text: en befintlig förpliktelse som härrör från inträffade händelser, men som inte redovisas som skuld eller avsättning eftersom

text: det inte är sannolikt att ett utflöde av resurser kommer att krävas för att reglera förpliktelsen, eller

text: förpliktelsens storlek inte kan beräknas med tillräcklig tillförlitlighet.

text: Företaget ska för varje slag av eventualförpliktelse, såvida inte sannolikheten för en reglering av förpliktelsen är ytterst liten, som upplysning lämna en kortfattad beskrivning av dess karaktär och, där det är praktiskt möjligt,

text: en uppskattning av dess finansiella effekt,

text: en indikation om osäkerheten beträffande beloppet eller tidpunkten för dessa utflöden, och

text: möjligheten att eventuell gottgörelse erhålls (p. 86).

text: Till skillnad från upplysningskraven innehåller dock IAS 12 inga närmare bestämmelser om hur osäkra skattepositioner ska beaktas vid beräkningen av skatteskulder och skattefordringar i resultat- och balansräkningen. Det anges (p. 46) att aktuella skatteskulder och skattefordringar som är hänförliga till aktuell eller tidigare perioder ska värderas till vad som enligt företagets bedömning ska erläggas till respektive erhållas från skattemyndigheten. När det gäller uppskjutna skatteskulder och uppskjutna skattefordringar ska värderingen baseras på hur företaget per rapportperiodens slut förväntar sig att återvinna eller reglera det redovisade värdet för motsvarande tillgång eller skuld (p. 51). Det finns dock ingen vägledning, vare sig för aktuella eller uppskjutna skattefordringar och skatteskulder, hur osäkerhet ska påverka balansgillheten och beloppsbestämningen. Ett undantag finns för uppskjuten skattefordran som hänför sig till underskottsavdrag eller andra framtida skattemässiga avdrag. En sådan fordran ska endast redovisas i den utsträckning det är sannolikt att avdraget kan avräknas mot överskott vid den framtida beskattningen.

text: Av IAS 8, Redovisningsprinciper, ändringar i uppskattningar och bedömningar samt fel, framgår hur företagsledningen ska agera när en IFRS/IAS inte ger tillräcklig vägledning i en viss fråga. Företaget ska utveckla och tillämpa en redovisningsprincip som leder till information som är relevant och tillförlitlig. Härvid ska beaktas bestämmelser i standarder om liknande och relaterade frågor. Vidare ska beaktas de definitioner och kriterier för redovisning rörande värdering av tillgångar, skulder, intäkter och kostnader som finns i IASB:s Föreställningsram för utformning av finansiella rapporter. (IAS 8, p. 10 och 11)

text: Den standard som närmast kommer ifråga för ytterligare vägledning i hur osäkra skattepositioner ska värderas i redovisningen är IAS 37 (direkt hänvisning i IAS 12 till IAS 37 finns också som nämnts ovan vad gäller kravet på upplysningar).I IAS 37 definieras skillnaden mellan skuld, avsättning och eventualförpliktelse i redovisningen. En skuld är en befintlig förpliktelse som härrör från inträffade händelser och vars reglering förväntas medföra ett utflöde från företaget av resurser som utgör ekonomiska fördelar. En avsättning är en skuld som är oviss vad gäller förfallotidpunkt eller belopp. En avsättning ska redovisas i balansräkningen när företaget har en befintlig förpliktelse som en följd av en inträffad händelse, det är sannolikt att ett utflöde av resurser kommer att krävas för att reglera förpliktelsen, och en tillförlitlig uppskattning av beloppet kan göras (p. 14).

text: I detta sammanhang bör också väsentlighetsprincipen beaktas. Allmänt gäller att den information som lämnas i finansiella rapporter ska vara relevant för användarna som beslutsunderlag. Informationens relevans påverkas av dess karaktär och dess väsentlighet. Information är väsentlig om ett utelämnande eller en felaktighet kan påverka de beslut som användaren fattar på basis av informationen i de finansiella rapporterna. Vid bedömningen huruvida en post är väsentlig så är beloppets relativa storlek ofta av avgörande betydelse.

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket gör följande bedömning.

text: Svenska företag som tillämpar internationella redovisningsstandarder i årsredovisningen ska, när det gäller redovisning av inkomstskatt, tillämpa IAS 12 Inkomstskatter utifrån RFR 2 Redovisning för juridiska personer.

text: När det gäller vilka upplysningar som ska lämnas om osäkra skattepositioner har IAS 12 en direkt hänvisning till IAS 37Avsättningar, eventualförpliktelser och eventualtillgångar. Enligt IAS 37 ska upplysning lämnas om en befintlig förpliktelse för vilken någon avsättning inte gjorts i balansräkningen. En osäker skatteposition får anses som en befintlig förpliktelse genom att företaget bedriver skattepliktig verksamhet. Några upplysningar ska dock inte lämnas om sannolikheten är ytterst liten för att förpliktelsen kommer att regleras.

text: IAS 12 ger dock ingen vägledning för hur osäkra skattepositioner ska beaktas vid beräkningen av skattebeloppen i resultat- och balansräkningen. Vägledning får därför sökas i annan normgivning, vilket närmast är IAS 37 som innehåller regler om hur redovisning ska ske under osäkerhet. En förpliktelse ska tas in i balansräkningen om den uppfyller följande tre krav:

text: definitionen på skuld (existens)

text: sannolikt utflöde av resurser

text: tillförlitlig beräkning

text: När det gäller osäkra skattepositioner får det första kravet - existens - anses uppfyllt genom att företaget bedriver skattepliktig verksamhet. Sannolikheten för ett utflöde av resurser (ytterligare skattekostnad) innebär att det ska vara mer än 50 % sannolikhet att den osäkra skattepositionen kommer att leda till en ökad skattekostnad. Det förutsätts i normalfallet att en tillförlitlig beräkning kan göras av den ytterligare skattekostnad som den osäkra skattepositionen leder till.

text: En restriktion för vilken information som ska lämnas i finansiella rapporter finns dock. Den ska vara relevant för användarna som beslutsunderlag. Informationens relevans påverkas av dess karaktär och dess väsentlighet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 716658-13/111

title: Värdering av bostadsförmån i lägenheter och småhus som används som fast bostad vid beskattningsåret 2013

text: 1 Sammanfattning

text: Inför inkomstbeskattningen 2014 har Skatteverket tagit fram tabeller för hyresnivåer i flerfamiljshus. Tabellerna gäller för olika områden under år 2013. Tabellerna är tänkta att vara till hjälp vid värdering av bostadsförmåner i lägenheter och småhus som används som fast bostad.

text: Den här skrivelsen innehåller även en metod för hur bostadsförmånsvärdet ska justeras när bostadsytan är större än bostadsytan för en lägenhet av normal storlek (70 kvm).

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket har utfärdat meddelanden om hur en bostadsförmån ska värderas vid inkomstbeskattningen 2014 (SKV M 2012:23 avsnitt 4.5). Denna skrivelse ska ses som ett komplement till detta meddelande. Syftet är bland annat att skrivelsen ska vara till hjälp när hyresvärdet på orten ska beräknas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomster i annat än pengar ska värderas till marknadsvärdet enligt

text: 61 kap. 2 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Med marknadsvärde menas det pris som den skattskyldige skulle ha fått betala på orten om han själv skaffat sig motsvarande varor, tjänster eller förmåner mot kontant betalning.

text: Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) har i en dom 2012-10-05 (mål nr

text: och 2659-11) uttalat att bostadsförmån ska värderas med hänsyn till hyresnivån på orten även om arbetsgivarens kostnad för bostaden varit högre.

text: Den 1 januari 2011 infördes en ny lag (

text: ) om allmännyttiga kommunala bostadsaktiebolag. Den nya lagen innebär bl.a. att bostadsaktiebolagen ska driva sin verksamhet enligt affärsmässiga principer. De kommunala bostadsföretagens hyresnormerande roll ska ersättas med en normerande roll för kollektivt förhandlade hyror mellan hyresmarknadens parter enligt förarbetena (

text: prop.2009/10:185 s. 63

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Hyresnivåer för bostäder i flerfamiljshus inom olika hyresområden

text: Skatteverket har tagit fram tabeller för hyrespriset per kvm och år för bostäder i flerfamiljshus inom olika områden inför inkomstbeskattningen 2014. Underlaget för beräkningen av hyrespriserna är de genomsnittshyror som gäller för olika hyresområden vid 2013 års fastighetstaxering för bostäder i hyreshus. Eftersom genomsnittshyrorna gäller 2011 års hyresnivå har värdena justerats efter den hyreshöjning som skett i hyresområdena under 2012 och 2013. Uppgifterna om hyreshöjningar har hämtats från Hyresgästföreningen efter de hyresförhandlingar som skett mellan hyresmarknadens parter under den här tidsperioden. Hyresnivåtabellerna finns i en bilaga till detta dokument.

text: Tabellerna är indelade i sju åldersintervaller. Det äldsta åldersintervallet omfattar bostäder med värdeår 1979 eller tidigare.

text: Hyresnivåerna i tabellerna gäller hyresvärdet inklusive uppvärmning för en bostad av normalstorlek på 70 kvm. För bostäder som är större än normalstorleken bör hyresvärdet justeras enligt vad som står i avsnitt 4.2 nedan.

text: 4.2 Metod för justering av hyresvärde

text: Vid beräkning av hyresvärdet för lägenheten ska hänsyn tas bl.a. till bostadens storlek. Det genomsnittliga priset per kvm bostadsyta är inte lika högt för en större lägenhet som för en mindre lägenhet (

text: prop. 1996/97:173 s. 39

text: ). Hyresnivåtabellerna enligt bilagan gäller hyresvärden för en lägenhet av normalstorleken 70 kvm.

text: Om bostadsytan överstiger 70 kvm har Skatteverket tagit fram en metod för hur bostadsförmånsvärdet ska justeras (skrivelse daterad 2007-10-31, dnr.

text: 131 553672-07/111

text: I skrivelsen står att tabellvärdet bör justeras nedåt med 10 % för den del av bostaden som är mellan 70-120 kvm. För bostäder med en bostadsyta i intervallet 120-200 kvm bör tabellvärdet justeras nedåt med 10 % för bostadsyta mellan 70-120 kvm och med 15 % för bostadsyta som överstiger 120 kvm. När bostadsytan överstiger 200 kvm bör tabellvärdet justeras nedåt med 10 % för bostadsyta mellan 70-120 kvm, med 15 % för bostadsyta mellan 120-200 kvm och med 20 % för bostadsyta överstigande 200 kvm.

text: 4.3 Exempel

text: Exempel 1

text: Bostaden har en bostadsyta på 120 kvm.

text: Hyresvärdet är 1 000 kr per kvm enligt hyresnivåtabellen för orten.

text: Bostadsförmånsvärdet blir då:70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % = 115 000 kr.

text: Exempel 2

text: Bostaden har en bostadsyta på 200 kvm

text: Bostadsförmånsvärdet blir då:70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % + 80 kvm x 1 000 kr x 85 % = 183 000 kr.

text: Exempel 3

text: Bostaden har en bostadsyta på 300 kvm.

text: Hyresvärdet är 1 000 kr per kvm enligt hyresnivåtabell för orten.

text: Bostadsförmånsvärdet blir då:70 kvm x 1 000 kr + 50 kvm x 1 000 kr x 90 % + 80 kvm x 1 000 kr x 85 % + 100 kvm x 1 000 kr x 80 % = 263 000 kr.

text: Bostäder med en lägenhetsyta som understiger bostadsytan för normallägenheten på 70 kvm bör värderas enligt värdena i tabellerna.

text: 4.4 Värdering av bostadsförmån i småhus

text: Det saknas ofta en fungerande hyresmarknad för bostad i villa. Utgångspunkten för värderingen bör därför i normalfallet vara hyresnivån i flerfamiljshus på orten även när det gäller en bostad i en villa.

text: Ibland kan det finnas faktorer som gör att hyresvärdet för villor i vissa fall bör höjas i förhållande till de värden som står i tabellerna för flerfamiljshus. Vilka dessa faktorer är står i Skatteverkets allmänna råd SKV A 2012:31 avsnitt 2.3.