identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 340340-18/111

title: Förmån av hälso- och sjukvård

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandena Förmån av fria läkarbesök hos företagshälsovården, dnr

text: 131 207737-10/111

text: , och Hälsoundersökningar – förmånsbeskattning och avdragsrätt, dnr

text: 130 230419-05/111

text: 2023-10-20 Observera att i avsnitt 4.8 Skattefria medicinska kontroller har

text: AFS 2005:6

text: ersatts av

text: AFS 2019:3

text: 1 Sammanfattning

text: Alla förmåner som en anställd får från sin arbetsgivare är i princip skattepliktig inkomst för den anställda. Vissa förmåner har dock uttryckligen undantagits från beskattning.

text: Förmån av icke offentligt finansierad hälso- och sjukvård som arbetsgivaren har betalat för den anställdas räkning har till och med den 30 juni 2018 varit en skattefri förmån för den anställda. Från och med den 1 juli 2018 har skattefriheten slopats och den som får fri hälso- och sjukvård ska i princip beskattas för förmånen enligt vanliga regler. Från detta datum är såväl offentligt som icke offentligt finansierad hälso- och sjukvård en skattepliktig förmån.

text: Förmån av företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering som arbetsgivare tillhandahåller en anställd ska inte tas upp till beskattning om förmånen tillhandahålls av arbetsgivaren som ett led i det arbetsmiljöarbete som arbetsgivaren enligt

text: arbetsmiljölagen

text: är ansvarig för. Skattefriheten gäller även eventuell hälso- och sjukvård som ingår som en del av den förebyggande behandlingen eller rehabiliteringen. Det kan gälla funktionsträning, t.ex. hörselträning, talträning och rörelseträning i bassäng eller samtal hos en psykolog. Det samma gäller besök hos företagshälsovården som ingår som ett led i arbetsgivarens arbetsmiljöansvar och som är anpassade till de arbetsmiljörisker som de anställda utsätts för i sitt arbete, så kallade medicinska kontroller.

text: Förmån av vanliga läkarundersökningar, provtagning, röntgen eller andra diagnosticerande undersökningar eller operationer som arbetsgivaren tillhandahåller den anställda, oavsett om de utförs inom den offentligt finansierade eller icke offentligt finansierade hälso- och sjukvården, är en skattepliktig förmån för den anställda. Detta gäller även om arbetsgivaren kräver att den anställda ska genomgå en operation vid ett visst tillfälle eller på en viss angiven sjukvårdsinrättning. Läkarbesök som arbetsgivaren beordrar den anställde att genomgå för att kontrollera riktigheten i ett utfärdat sjukintyg får dock anses som en åtgärd som ryms inom begreppet förebyggande behandling eller rehabilitering varför förmån av ett sådant läkarbesök är skattefritt för den anställda.

text: Om arbetsgivaren har tecknat en försäkring som ska täcka såväl icke skattepliktiga förmåner som skattepliktiga förmåner, ska den anställda förmånsbeskattas för den del av premien som avser att täcka kostnaderna för den skattepliktiga delen av försäkringen.

text: 2 Frågeställning

text: Från och med den 1 juli 2018 har skattefriheten för icke offentligt finansierad hälso- och sjukvård slopats. Fråga har uppkommit i vilka situationer hälso- och sjukvård som tillhandahålls inom ramen för rehabilitering, förebyggande behandling eller företagshälsovård kan vara skattefri.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla andra inkomster som erhålls på grund av tjänst ska tas upp som intäkt om inte något annat anges,

text: 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: Från och med den 1 juli 2018 slopades skattefriheten för icke offentligt finansierad vård,

text: 11 kap. 18 §

text: IL.

text: Av

text: prop. 2017/18:131

text: , slopad skattefrihet för förmån av hälso- och sjukvård, avsnitt 5.1 framgår bland annat följande:

text: ”Regeringen ser inte anledning att, som Arbetsgivarverket förordat, göra skillnad mellan olika typer av hälso- och sjukvårdsinsatser med utgångspunkt i deras betydelse för den enskildes funktion som arbetstagare. En sådan uppdelning skulle för övrigt bli svårtillämpad och ge upphov till problematiska gränsdragningsfrågor med en kraftigt ökad administrativ börda som följd.

text: Företagareförbundet Fria Företagare har anfört att om syftet med förslaget är att jämställa kostnaderna för de som i dag innehar sjukvårdsförsäkringar och de som inte har det, skulle det i stället kunna ske genom att alla, helt eller delvis, får dra av utgifter för privata sjukvårdsförsäkringar. Saco har anfört att det skulle vara mer naturligt att införa ett avdrag för personer som tecknat privat sjukvårdsförsäkring via sitt fackförbund. Eftersom premier för privata sjukvårdsförsäkringar får anses utgöra privata levnadskostnader finns dock enligt regeringen inget skäl att införa någon sådan avdragsrätt. Företagarna har anfört, i likhet med bl.a. Föreningen Svenskt Näringsliv, Näringslivets Skattedelegation, Svensk Försäkring, TCO, Saco, Vårdföretagarna, Almega, Länsförsäkringar och Skattebetalarna att sjukvårdsförsäkringar är ett viktigt redskap för arbetsgivare att uppfylla sitt arbetsmiljöansvar och minska sjukfrånvaron. Regeringen vill framhålla att förslaget inte innebär något förbud för företag att även fortsättningsvis teckna sjukvårdsförsäkringar för sin personal. Samtidigt kan noteras att den absoluta majoriteten av arbetstagarna inte har arbetsgivarbetalda sjukvårdsförsäkringar. Till skillnad från remissinstanserna anser regeringen inte att sjukvårdsförsäkringar kan jämställas med andra hälsofrämjande åtgärder som får dras av såsom företagshälsovård, förebyggande behandling, rehabilitering och friskvård, då en sjukvårdsförsäkring inte har samma nära koppling till arbetsplatsen som de övriga insatserna. Insatser i form av företagshälsovård, förebyggande behandling, rehabilitering och friskvård kommer även fortsatt att vara skattefria för arbetstagarna eftersom det inte föreslås någon ändring av de reglerna.”

text: Inkomster i annat än pengar ska värderas till marknadsvärdet om inte annat anges. Med marknadsvärdet avses det pris som den skattskyldige själv skulle ha fått betala på orten om personen köpt motsvarande vara eller tjänst,

text: 61 kap. 2 §

text: IL.

text: Sjukvårdsförsäkringsförmån ska värderas till ett belopp som motsvarar arbetsgivarens kostnad för förmånen,

text: 61 kap. 17 a §

text: IL.

text: Av

text: prop. 2017/18:131 s. 30

text: framgår följande:

text: ”När det gäller förmån av sjukvårdsförsäkring bör dock, av förenklingsskäl, förmånen värderas till ett belopp som motsvarar arbetsgivarens kostnad för förmånen, dvs. normalt premien för försäkringen. Bakgrunden till detta är att premien för en sjukvårdsförsäkring varierar kraftigt beroende på åldern på den försäkrade, omfattningen av försäkringen och nivån på självrisken och att det sannolikt skulle innebära en inte obetydlig administrativ börda för såväl arbetsgivarna som Skatteverket att fastställa det pris den skattskyldige skulle ha fått betala på orten om hon eller han själv hade skaffat sig motsvarande försäkring.”

text: Förmån av hälso- och sjukvård ska inte tas upp om förmånen avser vård utomlands vid insjuknande i samband med tjänstgöring utomlands. Inte heller förmån av företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering ska tas upp,

text: 11 kap. 18 §

text: IL.

text: Av

text: prop. 2017/18:131 s. 21

text: framgår bland annat följande:

text: ”Med förebyggande behandling och rehabilitering avses enligt förarbetena detsamma som i 3 kap. 7 b § och 22 kap. AFL (

text: prop. 1994/95:182 s. 46

text: ). Motsvarande bestämmelser finns numera i 27 kap. 6 och 7 §§ samt 30 och

text: 31 kap.

text: socialförsäkringsbalken

text: . Förebyggande behandling är åtgärder som syftar till att den anställde ska kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Vad som här avses är anställda som har en förhöjd sjukdomsrisk. Den sjukdom som kan befaras uppkomma ska vara av sådan art att den kan förväntas leda till nedsättning av arbetsförmågan. Som exempel kan nämnas sjuklig övervikt. Det kan också gälla funktionsträning, t.ex. hörselträning, talträning och rörelseträning i bassäng. I dessa fall har en sjukdom orsakat en bestående funktionsnedsättning. Behandlingen avser inte att bota sjukdomen utan att förbättra eller motverka en försämring av sjukdomen i syfte att förhindra att arbetsoförmåga uppstår eller ökar.”

text: Av

text: prop. 1994/95:182

text: s. avsnitt 4.4 framgår bland annat följande:

text: ”Om arbetsgivaren ska uppmuntras att ta ett större rehabiliteringsansvar än vad som åligger honom enligt lag får denna strävan inte motverkas av förmånsbeskattning hos den anställde. Förmån av fri rehabilitering föreslås därför även i fortsättningen vara skattefri. Det skulle också vara svårt att finna enhetliga grunder för förmånsbeskattning av rehabilitering eftersom patientavgifter e.d. sällan förekommer och åtgärderna sker inom olika organisationer, t.ex. företagshälsovården rehabiliteringskliniker, behandlingshem för missbrukare, landstinget och rygginstitut. (- - -) Avdrag bör givetvis medges för sådana arbetslivsinriktade åtgärder som arbetsgivaren skall svara för enligt 22 kap. AFL. Emellertid bör en arbetsgivare kunna ta ett större rehabiliteringsansvar än vad lagen kräver, en uppfattning som utredningen fört fram och som vunnit stöd hos remissinstanserna. Som exempel kan nämnas att det sedan länge pågår en relativt omfattande rehabiliteringsverksamhet med ekonomiskt stöd från näringslivet, bl.a. som en följd av tidigare kollektivavtal. Avdrag bör därför även medges för åtgärder som syftar till att den anställde skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Den anställdes problem skall inte behöva vara så långt gångna att den anställde löper stor risk att inte kunna fortsätta att arbeta. Bedömningen bör kunna ske på ett tidigt stadium och i ett långsiktigt perspektiv. Det kan t.ex. vara fråga om förebyggande åtgärder enligt 3 kap. 7 b § AFL. Vad som här avses är anställda som har en förhöjd sjukdomsrisk. Den sjukdom som kan befaras uppkomma skall vara av sådan art att den kan förväntas leda till nedsättning av arbetsförmågan. Som exempel kan nämnas sjuklig övervikt. Det kan också gälla funktionsträning, t.ex. hörselträning, talträning och rörelseträning i bassäng. I dessa fall har en sjukdom orsakat en bestående funktionsnedsättning. Behandlingen avser inte att bota sjukdomen utan att förbättra eller motverka en försämring av sjukdomen i syfte att förhindra att arbetsoförmåga uppstår eller ökar. Några exempel på vanliga rehabiliteringsåtgärder som bör vara avdragsgilla är behandling hos sjukgymnast, vård av missbrukare på behandlingshem och ryggträning på rygginstitut. För att bestämmelserna inte skall missbrukas bör vissa krav ställas för att avdrag skall medges. Några formella beviskrav med läkarintyg, som utredningen föreslagit, bör emellertid inte finnas. Flertalet fall torde vara tämligen klara och inte kräva någon närmare utredning. Det bör räcka med att hänvisa till t.ex. försäkringskassans behandlingsplan. I andra fall kan intyg krävas av behandlande personal.”

text: Av författningskommentarer till 32 § 3 b mom. dåvarande kommunalskattelagen,

text: prop. 1994/95:182

text: framgår följande:

text: ”Av bestämmelsen framgår att sjukvårdsförmåner, med de undantag som framgår av paragrafen, skall tas upp som intäkt. Den stora skillnaden mot dagens regler är att förmånen av fri offentligt finansierad hälso- och sjukvård samt förmånen av fria läkemedel skall tas upp som intäkt. Förmån av fri offentligt finansierad tandvård förmånsbeskattas redan enligt nuvarande bestämmelser. Förmån av icke offentligt finansierad hälso- och sjukvård samt icke offentligt finansierad tandvård skall emellertid inte tas upp som intäkt. Inte heller beskattas sjukvårdsförmåner utomlands. Förmånen av fri företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering skall inte tas upp som intäkt. Bestämmelsen ansluter till avdragsregeln för arbetsgivare i den nya punkten 34 av anvisningarna till

text: 23 §

text: KL. Det bör anmärkas att även om en arbetsgivare inte skulle få göra avdrag för sådana kostnader är ändå den förebyggande behandlingen eller rehabiliteringen undantagen från förmånsbeskattning hos den anställde. Det kan gälla en situation där åtgärden inte finns med i försäkringskassans behandlingsplan och där arbetsgivaren inte heller på annat sätt kan visa att åtgärderna syftar till att den anställde skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Förutsättningen för att förmånsbeskattning ändå inte skall komma i fråga är givetvis att åtgärderna kan anses som förebyggande behandling eller rehabilitering. Begreppen förebyggande behandling och rehabilitering har naturligtvis samma innebörd i avdragsregeln som i bestämmelsen om undantag från förmånsbeskattning.”

text: Arbetsgivare ska svara för att den företagshälsovård som arbetsförhållandena kräver finns att tillgå. Med företagshälsovård avses en oberoende expertresurs inom områdena arbetsmiljö och rehabilitering. Företagshälsovården ska särskilt arbeta för att förebygga och undanröja hälsorisker på arbetsplatsen samt ha kompetens att identifiera och beskriva sambanden mellan arbetsmiljö, organisation, produktivitet och hälsa,

text: 3 kap. 2 c § arbetsmiljölagen (1977:1160)

text: , AML.

text: När kompetensen inom den egna verksamheten inte räcker för det systematiska arbetsmiljöarbetet eller för arbetet med arbetsanpassning och rehabilitering, skall arbetsgivaren anlita företagshälsovård eller motsvarande sakkunnig hjälp utifrån. När företagshälsovård eller motsvarande sakkunnig hjälp anlitas skall den vara av tillräcklig omfattning samt ha tillräcklig kompetens och tillräckliga resurser för detta arbete, 12 § Arbetsmiljöverkets föreskrifter om systematiskt arbetsmiljöarbete,

text: AFS 2001:1

text: Om det kan antas att den försäkrades arbetsförmåga kommer att vara nedsatt på grund av sjukdom under minst 60 dagar ska arbetsgivaren senast den dag när den försäkrades arbetsförmåga har varit nedsatt under 30 dagar ha upprättat en plan för återgång i arbete. Om det har antagits att den försäkrades arbetsförmåga inte kommer att vara nedsatt under minst 60 dagar och det senare framkommer att nedsättningen kan antas komma att fortgå under minst 60 dagar ska dock en sådan plan omgående upprättas.

text: En plan för återgång i arbete behöver inte upprättas om det med hänsyn till den försäkrades hälsotillstånd klart framgår att den försäkrade inte kan återgå i arbete. Om hälsotillståndet senare förbättras ska dock en plan omgående upprättas. Planen ska i den utsträckning som det är möjligt upprättas i samråd med den försäkrade.

text: Arbetsgivaren ska fortlöpande se till att planen för återgång i arbete följs och att det vid behov görs ändringar i den,

text: 30 kap. 6 §

text: SFB.

text: Den försäkrades arbetsgivare ska efter samråd med den försäkrade lämna de upplysningar till Försäkringskassan som behövs för att den försäkrades behov av rehabilitering snarast ska kunna klarläggas och även i övrigt medverka till det. Arbetsgivaren ska också svara för att de åtgärder vidtas som behövs för en effektiv rehabilitering,

text: 30 kap 6 a § socialförsäkringsbalken

text: , SFB.

text: En arbetsgivare ska i vissa situationer som ett led i arbetsmiljöarbetet genomföra medicinska kontroller, se Arbetsmiljöverkets föreskrifter och allmänna råd om medicinska kontroller i arbetslivet (

text: AFS 2005:6

text: Förmån av en vara eller en tjänst som en anställd får av arbetsgivaren ska inte tas upp om varan eller tjänsten är av väsentlig betydelse för att den skattskyldige ska kunna utföra sina arbetsuppgifter, förmånen är av begränsat värde för den anställde och förmånen utan svårighet kan särskiljas från nyttan i anställningen,

text: 11 kap. 8 §

text: IL.

text: Av

text: prop. 2017/18:131 s 27

text: anges följande:

text: ”/…/ Förmån av hälso- och sjukvård torde enligt regeringens mening normalt anses utgöra sådan ersättning för privata levnadskostnader som inte faller in under bestämmelsen i

text: 11 kap. 8 §

text: IL. Som anges i avsnitt 4.1 beskattas t.ex. anställda för ersättningar från arbetsgivaren för patientavgifter som tagits ut inom den offentligt finansierade hälso- och sjukvården. När det gäller speciella insatser, t.ex. en privat knäoperation, så kan sådana förmåner sällan anses vara av begränsat värde för den anställde.”

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Allmänt om skattepliktiga förmåner

text: Grundprincipen för inkomstbeskattningen är att lön, förmåner och andra inkomster som en person får på grund av sin tjänst ska tas upp som intäkt och beskattas till marknadsvärdet, om inte förmånen är undantagen från beskattning genom särskild reglering i

text: inkomstskattelagen

text: . Det innebär att om en arbetsgivare erbjuder en anställd förmån av hälso- och sjukvård är detta en skattepliktig förmån som ska beskattas hos den anställda. Detsamma gäller sjukvårdsförsäkringar som tecknats av arbetsgivaren.

text: 4.2 Skattepliktig hälso- och sjukvård

text: Hälso- och sjukvård som arbetsgivaren tillhandahåller men som inte avser rehabilitering, företagshälsovård eller förebyggande behandling är en skattepliktig förmån. Till skattepliktig hälso- och sjukvård hör exempelvis vanliga läkarundersökningar, provtagning, röntgen eller andra diagnosticerande undersökningar. Inte heller operationer som en person kan vara tvungen att genomgå räknas till skattefri rehabilitering eller förebyggande behandling.

text: 4.3 Allmänt om gränsdragningen mellan skattepliktig och skattefri förmån vad gäller rehabilitering, förebyggande vård och företagshälsovård

text: Även om huvudregeln är att allt en anställd får från sin arbetsgivare är skattepliktigt för den anställda, finns det vissa förmåner som är skattefria genom särskild reglering i

text: inkomstskattelagen

text: . En sådan särskild reglering om skattefrihet återfinns bland annat när det gäller företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering. Dessa regler infördes den 1 januari 1996 samtidigt som man beslutade att i de fall arbetsgivaren bekostade offentligt finansierad vård skulle det vara en skattepliktig förmån för mottagaren. När reglerna om skattefrihet för företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering infördes var således även förmån av icke offentligt finansierad vård skattefri, vilket medförde att det inte var aktuellt att göra någon djupare analys av de olika delarna i en sjukvårdsförsäkring eller de olika tjänster som företagshälsovården erbjöd, eftersom de olika delarna var skattefria för förmånstagaren.

text: Av

text: prop. 1994/95:182

text: framgår bland annat att såvitt gäller företagshälsovård, förebyggande behandling och rehabilitering så avses i huvudsak sådana insatser som arbetsgivaren ansvarar för enligt

text: arbetsmiljölagen

text: . I de flesta fall avser sådana insatser anpassning av arbetsplatsen samt möjlighet för den anställda att träna på arbetstid. Däremot omfattas inte behandlingar som avser att bota sjukdomen av skattefriheten.

text: I undantagsfall kan skattefri företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering även omfatta hälso- och sjukvård. Det kan exempelvis handla om provtagning som ett led i arbetsmiljöarbetet, kontroll av blodtryck samt samtal hos terapeut, sjuksköterska eller psykiatriker som ett led i ett förebyggande arbete för att förbättra eller motverka en förändring av en sjukdom. Även medicinska kontroller i arbetslivet som arbetsgivare gör som ett led i arbetsmiljöarbetet är skattefria, se avsnitt 4.8.

text: Övrig hälso- och sjukvård av privat karaktär som exempelvis vanliga läkarundersökningar, provtagning, röntgen eller andra diagnosticerande undersökningar eller operationer är att jämställa med privata levnadskostnader. Bekostar arbetsgivaren sådan hälso- och sjukvård ska mottagaren beskattas för denna förmån på samma sätt som för övriga förmåner som arbetsgivaren tillhandahåller. I dessa fall har det ingen betydelse för skatteplikten hur skadan eller sjukdomen uppkommit. Om det däremot vid läkarbesöket eller i samband med operationen konstateras att den anställda har behov av rehabilitering för att kunna utföra sitt arbete är sådan rehabilitering skattefri om den betalas av arbetsgivaren.

text: Till skillnad från personalvårdsförmån som måste rikta sig till hela personalen för att uppfylla kraven på skattefrihet kan arbetsgivarens förebyggande insatser för att förhindra ohälsa på arbetsplatsen samt rehabiliteringsinsatser rikta sig till en anställd eller en grupp av anställda.

text: 4.4 Skattefri rehabilitering i samarbete med Försäkringskassan

text: Förmåner som en anställd får med anledning av en rehabilitering som sker i samarbete med Försäkringskassan är skattefria för den anställda. Det samma gäller för rehabiliteringsåtgärder som ingår i en plan för återgång i arbetet som arbetsgivaren upprättat i enlighet med

text: 30 kap. 6 §

text: SFB.

text: 4.5 Övriga skattefria rehabiliteringsåtgärder

text: Arbetsgivaren har, inom ramen för sitt rehabiliteringsansvar, ansvar för att vidta de åtgärder som skäligen kan krävas för att anställningen ska bestå. Det innebär att arbetsgivaren som ett led i detta har ett ansvar för rehabiliteringsåtgärder utöver de åtgärder som sker i samarbete med Försäkringskassan eller ingår i en plan för återgång i arbete. Övriga rehabiliteringsåtgärder kan exempelvis vara behandling av missbruksproblem, ätstörningar eller att arbetsgivaren erbjuder den anställda att gå till en fysioterapeut som ett led i en konvalescens. Om arbetsgivaren tillhandahåller den anställda sådana rehabiliteringsåtgärder är dessa skattefria för den anställda. Även krisstöd i situationer när en anställd drabbas av händelser eller situationer som är uppslitande eller traumatiska är skattefria för den anställda.

text: 4.6 Skattefri förebyggande behandling

text: Arbetsgivaren ska vidta alla åtgärder som behövs för att förebygga att arbetstagaren utsätts för ohälsa eller olycksfall. Det innebär att de åtgärder som arbetsgivaren vidtar i förebyggande syfte för att skapa en god arbetsmiljö är skattefria för den anställda. Ett sådant arbete ska även omfatta de psykosociala faktorerna. Vidtar en arbetsgivare en åtgärd som ett led i arbetet med att förebygga att den anställda utsätts för ohälsa på arbetsplatsen är sådana åtgärder skattefria. Förebyggande behandlingar kan exempelvis vara möjlighet för den anställda att gå på samtal hos en psykolog, terapeut eller sjuksköterska. Detsamma gäller hälsokontroller med direkt koppling till arbetet. Som exempel på sådana undersökningar kan nämnas lungröntgen för anställda som vistas i rökiga arbetsmiljöer, hjärtundersökningar som görs på idrottsmän och blodtrycksmätning av anställda som har en stressig arbetsmiljö.

text: Hälsoundersökningar som utförs i syfte att kontrollera det allmänna hälsotillståndet hos de anställda är däremot en skattepliktig förmån.

text: 4.7 Skattefri företagshälsovård

text: Om en arbetsgivare inte har tillräcklig tid eller kunskap att förebygga att den anställda utsätts för ohälsa eller olycksfall, kan arbetsgivaren anlita företagshälsovården eller annan oberoende expertresurs. Företagshälsovårdens främsta uppgift är att medverka till att ta bort eller minska risker i arbetsmiljön. Hälsoundersökningar som ingår som en del av ett arbetsmiljöarbete och som är anpassade till de arbetsmiljörisker som de anställda utsätts för i sitt arbete utgör företagshälsovård. När arbetsgivaren bekostar sådan undersökning är förmånen skattefri. Detsamma gäller övriga besök hos företagshälsovården som den anställda gör som ett led i arbetsgivarens arbetsmiljöansvar.

text: Övriga hälsoundersökningar och annan hälso- och sjukvård som arbetsgivaren tillhandahåller sina anställda via företagshälsovården eller via en annan aktör men som inte är ett led i arbetet med att förebygga och undanröja hälsorisker på arbetsplatsen är en skattepliktig förmån.

text: 4.8 Skattefria medicinska kontroller

text: Medicinska kontroller är medicinska åtgärder som arbetsgivaren tillhandahåller i enlighet med Arbetsmiljöverkets föreskrift

text: AFS 2019:3

text: och som är avsedda att vara till stöd i arbetsmiljöarbetet. I en medicinsk kontroll kan ingå biologisk exponeringskontroll, läkarundersökning, hälsoundersökning och tjänstbarhetsbedömning. Oavsett om sådan kontroll sker inom företagshälsovården eller på en annan inrättning är den skattefri för den anställda.

text: 4.9 Särskilt om försäkring som tecknats av arbetsgivaren

text: Om en arbetsgivare tecknar en försäkring för sin anställda som ska täcka kostnader för rehabilitering och förebyggande insatser är detta en skattefri förmån för den anställda förutsatt att de åtgärder som försäkringen avser att täcka är sådana åtgärder som beskrivs i avsnitt 4.3 – 4.8.

text: Om försäkringen ska täcka såväl kostnader för rehabilitering och förebyggande vård som sjukvård som är att anse som privata levnadskostnader för den anställda, måste arbetsgivaren proportionera premien på en skattefri och en skattepliktig del. Vid fördelningen mellan skattefria och skattepliktiga förmåner ska förmånsvärderingen göras utifrån en proportionering av försäkringens beståndsdelar, inte utifrån bedömningar av varje enskild insats som eventuellt kommit i fråga under beskattningsåret. Om en försäkring till exempel till hälften omfattar hälso- och sjukvård och till hälften omfattar insatser som är undantagna från beskattning, är halva värdet av den totala premien en skattepliktig förmån för den anställda även om samtliga insatser när försäkringen väl behöver tas i anspråk avser sådant som ligger inom ramen för skattepliktig hälso- och sjukvård, se

text: prop. 2017/18:131 s. 28

text: 5 Exempel

text: Exempel 1

text: Linda arbetar som plåtslagare. För att förebygga skador i arbetet får Linda gå på regelbundna besök till en fysioterapeut. Besök hos en fysioterapeut är hälso- och sjukvård men eftersom besöken sker som ett led i arbetsgivarens förebyggande arbete som är anpassat till de risker Linda utsätts för i sitt arbete är besöken skattefria för Linda.

text: Exempel 2

text: Ali som arbetar som undersköterska har kommit tillbaka till arbetet efter en längre tids sjukskrivning. Anledningen till sjukskrivningen var att Ali fick ett komplicerat benbrott i samband med en olycka på semestern. Alis arbetsgivare erbjuder honom rehabilitering i form av besök hos fysioterapeut och naprapat samt även ett uppföljningsbesök hos en läkare specialiserad på komplicerade benbrott. Åtgärderna är hälso- och sjukvård men eftersom det sker som ett led i arbetsgivarens arbete med rehabilitering i syfte att Ali ska kunna komma tillbaka i arbete är samtliga rehabiliteringsåtgärder skattefria för honom.

text: Exempel 3

text: Kurt har drabbats av en svår tränings- och ätstörning som gör att han har vissa svårigheter att klara av sitt arbete. Kurts arbetsgivare erbjuder Kurt en behandling för att komma till rätta med problemen. Behandlingen innehåller olika moment och även viss uppföljning av läkare. Behandlingen är att betrakta som en förebyggande behandling eller rehabilitering för att förhindra sjukskrivning varför behandlingen i sin helhet är skattefri för honom.

text: Exempel 4

text: Kim, som arbetar som affärsbiträde, har drabbats av en livskris. Arbetsgivaren uppmärksammar att Kim inte mår bra och erbjuder hen att gå på samtal hos en psykolog för att på så sätt komma till rätta med sina problem och därmed också undvika sjukskrivning. Behandlingen är att betrakta som förebyggande behandling eller rehabilitering och den är därför skattefri för hen. Skattefriheten gäller oavsett om livskrisen beror på arbetet eller på den privata situationen och oavsett om den sker under tid som Kim är sjukskriven.

text: Exempel 5

text: Rut arbetar som pilot på ett flygbolag. Varje år genomgår hon en hälsoundersökning för att utvärdera om hon har de fysiska förutsättningarna som krävs för att arbeta som pilot. Undersökningen genomförs inom företagshälsovården. Eftersom hälsoundersökningen är ett krav för att arbeta som pilot är underökningen skattefri för henne.

text: Exempel 6

text: Rune arbetar som kontorist på ett flygbolag. Flygbolaget erbjuder samtliga kontorsanställda hälsoundersökningar motsvarande de kontroller som piloterna måste genomgå varje år för att säkerställa att de kan utföra arbetet som pilot. Eftersom hälsoundersökningarna inte är nödvändiga för att kontorspersonalen ska kunna utföra sitt arbete, är hälsoundersökningen en skattepliktig förmån för Rune och övrig kontorspersonal.

text: Exempel 7

text: Charlie arbetar som takläggare. Han har fått artros i ett knä och får allt svårare att utföra sitt arbete trots att arbetsgivaren bistått med olika rehabiliteringsinsatser. Till slut blir Charlie sjukskriven i väntan på operation på regionsjukhuset. Arbetsgivaren vill att han opereras så fort som möjligt för att han snabbare ska komma tillbaka till arbetet och bekostar därför en operation på en privat klinik. En operation är inte att jämställa med förebyggande behandling eller rehabilitering enligt skattelagstiftningen. Om arbetsgivaren bekostar en operation för att snabbare få tillbaka Charlie i arbete är detta en skattepliktig förmån för honom oavsett om operationen sker på initiativ av arbetsgivaren eller av honom själv.

text: Exempel 8

text: Kay som har ont i ryggen har besökt sin vårdcentral. Läkaren på vårdcentralen sjukskrev henne i fyra veckor på grund av svåra ryggsmärtor. Arbetsgivaren vill att hon besöker en läkare som är expert på ryggproblem för att säkerställa att sjukskrivning är det som är bäst för henne i det här läget. Eftersom arbetsgivaren beordrar och bekostar ett ytterligare läkarbesök för att säkerställa att den första bedömningen är korrekt är läkarbesöket skattefritt för Kay.

text: Exempel 9

text: En arbetsgivare tecknar ett avtal med en läkarmottagning på orten. Avtalet ger de anställda rätt att utan kostnad besöka läkarmottagningen. Besöken är inte kopplade till arbetet utan gäller vanliga läkarbesök som en person normalt gör under sin livstid. Läkarbesöken omfattas inte av reglerna om skattefri rehabilitering eller förebyggande åtgärder. Om en anställd utnyttjar förmånen ska den anställda förmånsbeskattas för besöket. Förmånen värderas till vad det hade kostat den anställda att själv betala ett besök.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 344368-18/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Hur ska skatteavtal tillämpas på utbetalning från pensionsförsäkring då försäkringen innehåller både tjänstepension och privat sparande?

org: skv

text: Nytt: 2023-11-22

type: stycke

text: Skatteverket beslutade att beskatta utbetalningar från tjänstepensioner/tjänstepensionsförsäkringar till personer bosatta i Portugal med särskild inkomstskatt för utomlands bosatta (SINK-skatt). Det gällde utbetalningar som gjordes från den 1 januari 2022. Detta efter att skatteavtalet med Portugal sagts upp och mottagarna av ersättningarna var begränsat skattskyldiga. Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) beslutade den 8 november 2023 att inte meddela prövningstillstånd avseende Kammarrättens i Göteborg dom i mål nr 6366-6369-22, vilket innebär att kammarrättens avgörande står fast och att målet inte kommer att prövas i sak av HFD. Här kan du läsa rättsfallskommentaren .

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Enligt OECD:s modellavtal är de avtalsslutande staternas rätt att beskatta utbetalning från en pensionsförsäkring beroende av om det är fråga om en utbetalning från en privat pensionsförsäkring eller en tjänstepensionsförsäkring. Skatteverket anser att då utbetalningar sker från en pensionsförsäkring som har övergått från att vara en privat pensionsförsäkring till att vara en tjänstepensionsförsäkring eller tvärtom ska en fördelning av utbetalningen göras vid tillämpningen av skatteavtal.

text: Fördelningen ska göras utifrån hur stor andel av de betalda totala premierna till pensionsförsäkringen som arbetsgivaren respektive den försäkrade har betalat. Den andel av utbetalningen som är hänförlig till arbetsgivarens betalda premier behandlas som tjänstepension. Den andel av utbetalningen som är hänförlig till den försäkrades betalda premier behandlas som privat pension. Om det inte går att utreda hur stor del av premierna som har betalats av arbetsgivaren respektive den försäkrade ska en fördelning göras utifrån det antal år som arbetsgivaren respektive den försäkrade har betalat premierna.

text: 2 Frågeställning

text: En begränsat skattskyldig person med hemvist i Portugal enligt skatteavtalet börjar få utbetalningar från en svensk pensionsförsäkring. Enligt kontrolluppgiften klassificeras utbetalningen som utbetalning från en privat pensionsförsäkring. Det framkommer att pensionsförsäkringen från början var en tjänstepensionsförsäkring där arbetsgivaren, ett privat företag, har betalat premier under anställningen. I samband med att anställningen avslutades överläts försäkringen till den försäkrade som då fortsatte att betala premier och försäkringen övergick då till att bli en privat pensionsförsäkring.. Vilken artikel i skatteavtalet med Portugal är tillämplig på utbetalningar från försäkringen? Kan flera artiklar i skatteavtalet vara tillämpliga och, i så fall, hur fördelas inkomsten mellan de olika artiklarna?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Intern rätt

text: I

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, finns kvalitativa regler för att en försäkring ska vara en pensionsförsäkring (

text: 58 kap. 2 §

text: IL).

text: Med tjänstepensionsförsäkring avses en pensionsförsäkring som har samband med tjänst och som den försäkrades arbetsgivare har åtagit sig att betala samtliga premier för (

text: 58 kap. 7 §

text: IL). Försäkringstagare till en tjänstepensionsförsäkring kan vara den försäkrade eller arbetsgivaren.

text: I

text: inkomstskattelagen

text: finns en möjlighet att överlåta en pensionsförsäkring i samband med ändrade anställningsförhållanden under förutsättning att försäkringen före eller efter överlåtelsen är en tjänstepensionsförsäkring (

text: 58 kap. 17 § 1

text: IL).

text: Av förarbetena framgår att en sådan överlåtelse kan ske till den försäkrade i samband med att denne slutar sin anställning och att den försäkrade efter överlåtelsen har möjlighet att fortsätta med premiebetalningar till försäkringen. Försäkringen upphör då att vara en tjänstepensionsförsäkring. Av förarbetena framgår även att en näringsidkare som har en privat pensionsförsäkring kan överlåta denna i samband med att näringsidkaren får en anställning och pensionsförsäkringen kommer då att övergå till att bli en tjänstepensionsförsäkring (

text: prop. 1975/76:31

text: avsnitt 5.2.6).

text: I

text: 11 kap.

text: IL redogörs för vad som ska tas upp i inkomstslaget tjänst. Av

text: 11 kap. 1 §

text: IL framgår att bl.a. pensioner ska tas upp som intäkt. I

text: 10 kap. 5 §

text: IL definieras pension som bland annat ersättningar som betalas ut på grund av pensionsförsäkring eller återköp av sådan försäkring (första stycket 4). Pension på grund av ersättning från en tjänstepensionsförsäkring definieras inte särskilt utan ingår i ersättning som betalas ut på grund av pensionsförsäkring.

text: I

text: 5 § lagen (1991:586)

text: om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, SINK, regleras vilka inkomster som är skattepliktiga enligt den lagen. Enligt

text: 5 § första stycket 6

text: SINK är utbetalning på grund av annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring skattepliktig om den meddelats av en svensk försäkringsrörelse. Utbetalning på grund av utländsk pensionsförsäkring är skattepliktig i den utsträckning den försäkrade har fått avdrag för inbetalningarna till försäkringen eller dessa inte har räknats som inkomst för den försäkrade enligt IL, (

text: 5 § första stycket 6 a

text: SINK). Enligt

text: 5 § första stycket 7

text: SINK är pension på grund av tjänstepensionsförsäkring skattepliktig om den utgår på grund av förutvarande tjänst och den tidigare verksamheten huvudsakligen har utövats i Sverige.

text: 3.2 OECDs modellavtal

text: I modellavtalet behandlas pension på grund av enskild tjänst i artikel 18 som har följande lydelse:

text: ”Subject to the provisions of paragraph 2 of Article 19, pensions and other similar remuneration paid to a resident of a Contracting State in consideration of past employment shall be taxable only in that State.”

text: Bestämmelsen omfattar också änke- och barnpension samt annan liknande ersättning som t.ex. livränta som betalas på grund av tidigare anställning (punkt 3 av OECDs kommentar till artikeln).

text: Artikel 19 punkt 2 behandlar pension som utbetalas på grund av arbete i offentlig tjänst. Enligt huvudregeln i punkt 2 a har endast den tidigare anställningsstaten beskattningsrätt. Enligt punkt 2 b har dock endast den andra avtalsslutande staten beskattningsrätt om personen har hemvist i och är medborgare i denna stat. Bestämmelserna omfattar inte endast pension direkt från en offentlig arbetsgivare utan även ersättning från en försäkring när premierna har betalats av en sådan arbetsgivare, (se Skatteverkets ställningstagande Tjänstepension med anledning av tidigare offentlig tjänst och tillämpning av artikel 19 2 a i OECDs modellavtal, dnr

text: 131 555673-13/111

text: Pension som inte utbetalas på grund av tidigare arbete, till exempel från en privat pensionsförsäkring, finns inte särskilt behandlad i modellavtalet. Sådan pension omfattas därför av artikel 21 punkt 1, Annan inkomst, som har följande lydelse:

text: ”Items of income of a resident of a Contracting State, wherever arising, not dealt with in the foregoing Articles of this Convention shall be taxable only in that State.”

text: I vissa av Sveriges skatteavtal omfattar artikeln om beskattning av pensioner även livränta. Livränta behöver inte utgå på grund av en tidigare anställning. Detta innebär att även privata pensionslösningar kan omfattas av den artikeln i det avtalet. Högsta förvaltningsdomstolen har i

text: HFD 2012 ref. 4

text: bedömt att utbetalning från individuellt pensionssparande och privat pensionsförsäkring omfattades av artikel 18, Pension och livränta, i 1983 års skatteavtal med Storbritannien och Nordirland. Den definition av begreppet livränta som fanns i artikel 18 punkt 4 i skatteavtalet ansågs omfatta de aktuella utbetalningarna. Sverige kunde därmed beskatta en begränsat skattskyldig person som hade hemvist i Storbritannien för dessa utbetalningar.

text: 3.3 Skatteavtalet med Portugal

text: I skatteavtalet med Portugal (SFS 2003:758) har artiklarna 18 och 21 punkt 1 samma lydelse som i modellavtalet men i artikel 21 punkt 3 finns ett tillägg som lyder:

text: ”Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 1 och 2 får inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar och som inte behandlas i föregående artiklar av detta avtal och som härrör från den andra avtalsslutande staten, beskattas i denna andra stat.”

text: Denna formulering innebär att båda staterna har rätt att beskatta inkomst från en privat pensionsförsäkring när mottagaren har hemvist i en avtalsslutande stat och försäkringsersättningen betalas ut från den andra avtalsslutande staten.

text: 4 Bedömning

text: Utbetalning till en obegränsat skattskyldig person från en tjänstepensionsförsäkring eller privat pensionsförsäkring är skattepliktig enligt 10 kap. 5 § första stycket 4 och 11 kap. 1 § första stycket IL. Utbetalning till en begränsat skattskyldig person från en tjänstepensionsförsäkring är skattepliktig under de förutsättningar som anges i

text: 5 § första stycket 7

text: SINK samt från en privat pensionsförsäkring under de förutsättningar som anges i 5 § första stycket 6 och 6 a SINK.

text: I de flesta skatteavtal omfattas utbetalningar från tjänstepensionsförsäkringar respektive privata pensionsförsäkringar av olika artiklar. Om en pensionsförsäkring har övergått från att vara en privat pensionsförsäkring till att vara en tjänstepensionsförsäkring eller tvärtom måste i dessa fall en fördelning göras mellan de två försäkringstyperna vid tillämpningen av avtalet.

text: I samband med en lagändring 1969 ändrades reglerna för utländska pensionsförsäkringar och de behandlades från och med inkomståret 1969 som kapitalförsäkringar. I ikraftträdandebestämmelserna till SFS 1969:754 skrev lagstiftaren följande: ”Skall premie för försäkringen i enlighet med försäkringsavtalet i dess lydelse den 31 december 1968 betalas även efter utgången av 1968 anses försäkringen den 1 januari 1969 uppdelad på en pensionsförsäkring och en kapitalförsäkring. Såsom pensionsförsäkring anses därvid sådan del av försäkringen som svarar mot premie som i enlighet med försäkringsavtalet i dess lydelse den 31 december 1968 betalats eller skolat betalas före den 1 januari 1969.”

text: Samma princip för fördelning av olika försäkringsformer bekräftas i RÅ 1984 1:25 som avsåg beskattning av utbetalning från FNs pensionsfond UNJSPF.

text: Skatteverket anser att vid fördelningen enligt skatteavtal av vad som ska anses vara en utbetalning från en privat pensionsförsäkring respektive en tjänstepensionsförsäkring kan samma princip användas. Detta innebär att fördelningen ska göras utifrån hur stor andel av de betalda totala premierna till pensionsförsäkringen som arbetsgivaren respektive den försäkrade har betalat. Den andel av utbetalningen som är hänförlig till arbetsgivarens betalda premier ska behandlas som tjänstepension. Den andel som är hänförlig till den försäkrades betalda premier ska behandlas som privat pension. Om det inte går att utreda hur stor del av premierna som har betalats av arbetsgivaren respektive av den försäkrade ska en fördelning göras utifrån det antal år som arbetsgivaren respektive den försäkrade har betalat premierna. I den aktuella frågan har arbetsgivaren betalat premier med 150 000 under tiden som tjänstepensionsförsäkring och den anställde med 100 000 under tiden som privat pensionsförsäkring. Skatteverket anser därför att utbetalning från pensionsförsäkringen ska fördelas så att 150 0000/250 000 behandlas som tjänstepension och 100 000/250 000 som privat pension.

text: Om det inte kan utredas hur stor del av premierna som har betalats av arbetsgivaren respektive den försäkrade ska det göras en fördelning utifrån antalet år som arbetsgivaren respektive den anställde betalat premier. Om arbetsgivaren betalat premier i fem år och den anställde i fem år så ska 5/10 av utbetalningarna behandlas som tjänstepension och 5/10 som privat pension.

text: Den del som avser tjänstepension regleras av artikel 18 i skatteavtalet med Portugal och beskattas endast i hemviststaten Portugal. Den del som avser privat pension regleras av artikel 21 och får därför beskattas i Sverige eftersom inkomsten härrör från Sverige (artikel 21 punkt 3).

text: I vissa skatteavtal behöver någon sådan fördelning inte göras eftersom båda försäkringstyperna omfattas av samma artikel, se t.ex. artikel 18 i det nordiska skatteavtalet (SFS 1996:1512). Det är därför av största vikt att noggrant läsa varje enskilt skatteavtal för att kunna avgöra vad som gäller i det enskilda fallet.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 347921-19/111

title: Medlemmens beskattning av bostadsförmån vid förändring av bostadsföretagets skatterättsliga status

text: 1 Sammanfattning

text: En bostadsrättsförening kan under året ändra skattemässig karaktär från ett s.k. oäkta bostadsföretag till ett privatbostadsföretag, eller vice versa.

text: Om föreningen för ett visst beskattningsår blir ett privatbostadsföretag, ska medlemmen inte beskattas för en bostadsförmån. Det innebär att föreningen inte ska lämna någon kontrolluppgift avseende utdelning från en ekonomisk förening för det året då föreningen blir ett privatbostadsföretag.

text: Om föreningen för ett visst beskattningsår blir ett oäkta bostadsföretag, ska medlemmen för det året inte beskattas för en bostadsförmån. Beskattning av förmånen uppkommer först för det nästföljande året. Det innebär att föreningen inte ska lämna någon kontrolluppgift avseende utdelning från en ekonomisk förening för det året då föreningen blir ett oäkta bostadsföretag, utan först för det nästföljande året.

text: 2 Frågeställning

text: En bostadsrättsförening är antingen ett privatbostadsföretag eller ett s.k. oäkta bostadsföretag. Förmån av att få nyttja en bostad i ett privatbostadsföretag ska inte tas upp till beskattning. Motsvarande förmån i ett oäkta bostadsföretag ska däremot tas upp till beskattning, som utdelning på en andel i en ekonomisk förening (delägarrätt).

text: Föreningens verksamhet kan förändras, vilket medför att föreningens skatterättsliga status ska skifta från ett oäkta bostadsföretag till ett privatbostadsföretag, eller vice versa.

text: Frågan är hur en sådan förändring av föreningens skatterättsliga status påverkar medlemmens beskattning av en eventuell bostadsförmån.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med privatbostadsföretag avses en ekonomisk förening, t.ex. en bostadsrättsförening, eller ett aktiebolag vars verksamhet till klart övervägande del (mer än 60 procent) består i att tillhandahålla bostäder åt sina medlemmar (

text: 2 kap. 17 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL).

text: För privatbostadsföretag finns det särskilda bestämmelser i 39 kap. 25-28 §§ IL. Ett privatbostadsföretag ska inte ta upp inkomster och inte dra av utgifter som är hänförliga till fastigheten (39 kap. 25 IL). Ett oäkta bostadsföretag ska beskattas enligt allmänna regler för näringsverksamhet. Det innebär bl.a. att ett oäkta bostadsföretag ska uttagsbeskattas för medlemmens bostadsförmån, som är skillnaden mellan avgiften och vad hyran skulle vara för lägenheten.

text: Lagen anger ingen bestämd tidpunkt för bedömningen av bostadsföretagets karaktär som privatbostadsföretag eller som oäkta bostadsföretag. I Skatteverkets allmänna råd (SKV A 2008:25) anges dock att bedömningen bör göras utifrån förhållandena vid beskattningsårets utgång. Högsta förvaltningsdomstolen har också uttalat att bedömningen av om föreningen är ett privatbostadsföretag ska göras med hänsyn till den verksamhet som bedrivs vid utgången av året (

text: HFD 2014 ref. 19

text: Förmån av att få nyttja en lägenhet i ett privatbostadsföretag ska inte tas upp till beskattning (

text: 42 kap. 28 §

text: IL).

text: Förmån av att få nyttja en lägenhet i ett oäkta bostadsföretag ska tas upp till beskattning som utdelning från en ekonomisk förening (

text: 42 kap. 1 §

text: IL). Utdelning ska tas upp av den som har rätt till utdelningen när den kan disponeras (

text: 42 kap. 12 §

text: IL).

text: Bedömningen av om kapitalvinstbeskattning ska ske enligt bestämmelserna för andel i ett privatbostadsföretag eller i ett oäkta bostadsföretag (delägarrätt), ska avgöras med utgångspunkt i förhållandena vid ingången av avyttringsåret (

text: 46 kap. 3 §

text: IL).

text: 4 Bedömning

text: Bedömningen av om föreningen är ett privatbostadsföretag ska göras utifrån förhållandena vid utgången av året (se SKV A 2008:25 och

text: HFD 2014 ref. 19

text: Bostadsföretaget ska för hela sitt beskattningsår beskattas, antingen enligt bestämmelserna för privatbostadsföretag i 39 kap. 25-28 §§ IL eller enligt de allmänna bestämmelser som gäller för näringsverksamhet. Förhållandena vid utgången av året bestämmer därmed den årliga beskattningen av företagets fastighetsförvaltning för hela beskattningsåret.

text: I vissa fall kan ändringen av föreningens skatterättsliga status knytas till en särskild händelse. I andra fall är det mera oklart när under året som föreningen rätteligen ändrar sin skatterättsliga status från oäkta bostadsföretag till privatbostadsföretag, eller vice versa. Det gäller särskilt i de fall där grunden för ändringen är att hyresnivån för lokaler som föreningen upplåter med hyresrätt har ökat i förhållande till hyresnivån för bostäderna.

text: 4.1 Från oäkta bostadsföretag till privatbostadsföretag

text: Utdelning ska tas upp till beskattning av den som har rätt till utdelningen när den kan disponeras (

text: 42 kap. 12 §

text: IL). Utdelning i form av en bostadsförmån disponeras kontinuerligt under året och det är därför tänkbart att medlemmen är skattskyldig för den utdelning som har erhållits då föreningen motsvarar ett oäkta bostadsföretag. Om bostadsföretaget exempelvis skiftar karaktär per den 1 maj, ska medlemmen beskattas för utdelning för perioden januari-april.

text: Följden av att bostadsföretaget vid utgången av året uppfyller förutsättningarna för att vara ett privatbostadsföretag, är att inkomster i form av bl.a. årsavgifter inte ska tas upp till beskattning. Det innebär att företaget inte heller ska uttagsbeskattas för den bostadsförmån som lämnas till medlemmarna.

text: Tidigare skulle privatbostadsföretag ta upp en schablonintäkt med tre procent av fastighetens taxeringsvärde. Verksamheten i ett privatbostadsföretag skulle endast enkelbeskattas, dvs. medlemmen skulle inte beskattas för utdelning i form av en bostadsförmån. Den omständigheten att privatbostadsföretag numera inte ska ta upp inkomster eller dra av utgifter som är hänförliga till fastigheten, bör inte medföra någon annan syn vad gäller medlemmens beskattning.

text: Skatteverket uppfattar att lagstiftaren eftersträvar en koppling mellan uttags- och utdelningsbeskattning vid en värdeöverföring från ett företag till en andelsägare. Detta framgår t.ex. av att det för vissa underprisöverlåtelser inte ska ske någon uttagsbeskattning av företaget och att ägaren vanligtvis inte heller ska beskattas för värdeöverföringen som en utdelningsinkomst (

text: 23 kap. 11 §

text: IL)

text: Vid en samlad bedömning anser Skatteverket att övervägande skäl talar för att medlemmens beskattning ska följa bostadsföretagets skatterättsliga status och beskattning för hela beskattningsåret. Vid tillämpning av

text: 42 kap. 28 §

text: IL ska således föreningens status som privatbostadsföretag bestämmas med hänsyn till förhållandena vid utgången av beskattningsåret. Om föreningen för ett visst beskattningsår uppfyller förutsättningarna för att vara ett privatbostadsföretag, ska alltså medlemmen inte beskattas för en bostadsförmån.

text: Exempel 1 – Föreningen ändrar karaktär till ett privatbostadsföretag

text: Anna äger en bostadsrätt i en förening som var ett oäkta bostadsföretag under år 1. Under år 2 upplåter föreningen ytterligare några bostadslägenheter med bostadsrätt, vilket medför att vid utgången av året är föreningen ett privatbostadsföretag. Det innebär att Anna inte ska beskattas för en bostadsförmån för år 2 och föreningen ska därför inte heller lämna någon kontrolluppgift avseende utdelning på en delägarrätt för år 2.

text: 4.2 Från privatbostadsföretag till oäkta bostadsföretag

text: Förmån av att få nyttja en lägenhet i ett oäkta bostadsföretag ska tas upp till beskattning som utdelning från en ekonomisk förening.

text: Förhållandena vid utgången av året kan medföra att föreningen ändrar skattemässig karaktär från privatbostadsföretag till oäkta bostadsföretag. Ovan har angetts att det bör föreligga en följsamhet mellan bostadsföretagets och medlemmens beskattning. Om bostadsföretaget beskattas enligt bestämmelserna för privatbostadsföretag, ska också medlemmen beskattas enligt bestämmelsen i

text: 42 kap. 28 §

text: IL om bostadsförmån från ett privatbostadsföretag.

text: En motsvarande följsamhet mellan bostadsföretagets och medlemmens beskattning, kan dock medföra att det för medlemmen uppkommer en oförutsedd form av retroaktiv beskattning. Det är önskvärt att skattskyldigheten för en inkomst är förutsebar för skattebetalaren. I många fall kan det först efter årets utgång konstateras att bostadsföretaget inte längre uppfyller förutsättningarna för att vara ett privatbostadsföretag. Det kan t.ex. vara fallet om storleken av hyresinkomsterna för lokaler som föreningen upplåter med hyresrätt är för höga i förhållande till hyresnivån för de lägenheter som tillhandahålls som bostad åt medlemmarna.

text: Skatteverket anser därför att det är skäligt att medlemmen inte beskattas för någon bostadsförmån för det år då förändringen sker, utan först för det efterföljande året.

text: Exempel 2 – Föreningen ändrar karaktär till ett oäkta bostadsföretag

text: Peter äger en bostadsrätt i en förening som var ett privatbostadsföretag under år 1. Hyresnivån för lokalerna i föreningens fastighet har ökat markant i förhållande till bostadslägenheterna. Det medför att föreningens verksamhet vid utgången av år 2 inte längre består i att till klart övervägande del tillhandahålla bostäder åt sina medlemmar och att föreningen därför är ett oäkta bostadsföretag för år 2.

text: För Peter uppkommer det ingen skattepliktig inkomst i form av en bostadsförmån för år 2 och bostadsföretaget ska därför inte heller lämna någon kontrolluppgift.

text: Skattepliktig inkomst i form av en bostadsförmån uppkommer först fr.o.m. den 1 januari år 3, vilken bostadsföretaget ska lämna kontrolluppgift om.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 348484-19/111

status: upphävt

text: Nytt: 2020-09-22

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Upphävande av ställningstagande ”Vertikalt genomgående vägg vid uppdelning av en byggnadskropp i flera byggnader vid fastighetstaxeringen”, dnr

text: 202 348484-19/111

text: med dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Vid uppdelning av en byggnadskropp i flera byggnader avses med vertikalt genomgående vägg en lodrät vägg från golv till tak genom byggnadskroppens samtliga våningsplan utan förskjutning mellan våningsplanen.

text: Ställningstagandet ska tillämpas vid fastighetstaxering.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit vad som avses med ”vertikalt genomgående vägg” i 1 § andra stycket första meningen, Skatteverkets senaste föreskrifter om allmänna taxeringsregler vid allmän och särskild fastighetstaxering.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: , FTL, framgår att byggnader ska indelas i de byggnadstyper som där framgår, t.ex. småhus, hyreshus eller specialbyggnad.

text: Av

text: 2 kap. 3 §

text: FTL framgår att byggnadstypen ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnaden till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnaden till övervägande del används på (övervägandeprincipen).

text: Av 1 § Skatteverkets senaste föreskrifter om allmänna taxeringsregler vid allmän och särskild fastighetstaxering framgår av första stycket att varje byggnadskropp ska anses som en byggnad, om inte annat anges i andra stycket.

text: Av andra stycket framgår att om en byggnadskropp är uppdelad genom vertikalt genomgående väggar i två eller flera självständigt fungerande enheter ska varje del av byggnadskroppen indelas som en särskild byggnad. Ligger byggnadskroppen på flera fastigheter ska byggnadskroppen indelas i särskilda byggnader i enlighet med fastighetsindelningen.

text: Av tredje stycket framgår att gemensamma vinds- eller källarutrymmen inte utgör hinder för en sådan indelning som sägs i andra stycket. Byggnadskropp som genom vertikalt genomgående väggar är uppdelad i delar med två bostadslägenheter i varje del ska dock indelas som en särskild byggnad (hyreshus), om byggnadskroppen ligger på en fastighet.

text: 4 Bedömning

text: Egendom som hänförs till en byggnad ska aldrig delas upp vid indelningen i byggnadstyp. I stället ska varje sådan byggnadskropp indelas för sig i en byggnadstyp enligt den s.k. övervägandeprincipen som föreskrivs i

text: 2 kap. 3 §

text: FTL. Övervägandeprincipen innebär att byggnad ska indelas i den byggnadstyp som den till övervägande del är inrättad för och på det sätt som den till övervägande del används på. Varje byggnadskropp ska således i första hand ses som en byggnad.

text: I vissa fall kan en byggnadskropp vara uppdelad i två eller flera självständigt fungerande enheter genom en vertikalt genomgående vägg. Då ska varje del av byggnadskroppen indelas som en egen byggnad utifrån den byggnadstyp som överväger i respektive del.

text: Skrivningen i föreskriften förutsätter att det är fråga om en byggnadskropp som från början är uppförd med en vertikalt genomgående vägg mellan två självständiga enheter alternativt att det är en byggnad som blivit tillbyggd med en för ändamålet uppbyggd vägg som delar byggnadskroppen i två självständiga enheter. I dessa fall ska man vid indelningen i byggnadstyp inte ta hänsyn till gemensamma vinds- eller källarutrymmen.

text: Med vertikalt genomgående vägg i en byggnad avses därmed en lodrät vägg från golv till tak genom byggnadskroppens samtliga våningsplan utan förskjutning.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 349823-19/111

title: Upphävande av ställningstagandet Tillverkningsprocessen i gruvindustriell verksamhet

text: Skatteverket upphäver ställningstagandet den 2 december 2008, " Tillverkningsprocessen i gruvindustriell verksamhet ", med diarienummer 131 730018-08/111. Anledningen till upphävandet är att bestämmelserna i

text: 6 a kap. 1 § 13 lagen (1994:1776)

text: om skatt på energi om skattebefrielse för vissa bränslen som förbrukas vid tillverkningsprocessen i gruvindustriell verksamhet för drift av vissa motordrivna fordon upphörde att gälla den 1 augusti 2019.

text: Ställningstagandet ska fortfarande tillämpas på förhållanden som hänför sig till tid före den 1 augusti 2019


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 349828-19/111

title: Upphävande av ställningstagandet Gruvindustriell verksamhet

text: Skatteverket upphäver ställningstagandet den 9 april 2008, "Gruvindustriell verksamhet" , med diarienummer 131 213965-08/111. Anledningen till upphävandet är att bestämmelserna i

text: 6 a kap. 1 § 13 lagen (1994:1776)


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 350191-17/111

title: Skattesats vid tillträde till visningar av kulturella föreställningar och idrottsliga evenemang, mervärdesskatt

text: Nytt: 2019-05-21

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Skattesats vid tillträde till visning av idrottsliga evenemang, mervärdesskatt, dnr

text: 202 233726-19/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skattesatsen 6 procent gäller vid tillträde till vissa kulturella föreställningar som t.ex. konserter och operaföreställningar. Detsamma gäller vid tillträde till idrottsliga evenemang som t.ex. fotbollsmatcher.

text: Även tillträde till visningar av sådana föreställningar och evenemang kan omfattas av den reducerade skattesatsen. Det gäller under förutsättning att publiken får ta del av utsändningen samtidigt som föreställningen eller evenemanget genomförs. Utsändningen ska ske i realtid med den föreställning eller det evenemang som visas.

text: Om utsändningen däremot är fördröjd av något skäl är den reducerade skattesatsen inte tillämplig. Tillträde till sådana visningar omfattas av skattesatsen 25 procent. Detsamma gäller för tillträde till visningar av inspelad film, d.v.s. en filmupptagning som oavsett innehåll är gjord vid en tidpunkt före visningen för publiken, t.ex. biografföreställningar.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Skattesats vid visningar av kulturella föreställningar, mervärdesskatt” från den 3 april 2017, 131 143367-17/111 . Frågan gällde vilken skattesats som är tillämplig vid tillträde till visningar av inspelade och direktsända kulturella föreställningar med anledning av att skattesatsen för biografföreställningar höjdes den 1 januari 2017 från 6 procent till 25 procent. Det nya ställningstagandet har kompletterats med vilken skattesats som gäller vid tillträde till visningar av idrottsliga evenemang och innebär ingen ändring i sak för tillträde till visningar av kulturella föreställningar.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket har i ställningstagandet ”Skattesats vid visningar av kulturella förställningar, mervärdesskatt” redogjort för vilken skattesats som gäller vid tillträde till visningar av konsert-, cirkus-, teater-, opera- och balettföreställningar eller andra jämförbara föreställningar. Med anledning av detta ställningstagande har frågor ställts vilken skattesats som ska tas ut vid tillträde till visningar av idrottsliga evenemang. Med visning av idrottsliga evenemang förstås att publiken ges tillträde till en plats där utsändningen av evenemanget sker. Det idrottsliga evenemanget genomförs på en annan plats.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Skattesats vid visningar av kulturella föreställningar, mervärdesskatt” från den 3 april 2017, 131 143367-17/111. Frågan gällde vilken skattesats som är tillämplig vid tillträde till visningar av inspelade och direktsända kulturella föreställningar med anledning av att skattesatsen för biografföreställningar höjdes den 1 januari 2017 från 6 procent till 25 procent. Det nya ställningstagandet har kompletterats med vilken skattesats som gäller vid tillträde till visningar av idrottsliga evenemang och innebär ingen ändring i sak för tillträde till visningar av kulturella föreställningar.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatt tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget om inte annat anges i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML (

text: 7 kap. 1 § första stycket

text: ML).

text: Tillträde till konserter-, cirkus-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämförliga föreställningar ska beskattas med 6 procent av beskattningsunderlaget. Tillträde till idrottsligt evenemang som inte undantas från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 11 a §

text: ML ska också beskattas med 6 procent (7 kap. 1 § tredje stycket 5 och 10 ML).

text: I förarbetena till förslaget att höja skattesatsen på biografföreställningar från 6 till 25 procent uttalade regeringen följande. Några av remissinstanserna anser att förslaget kan ge upphov till gränsdragningsproblem eftersom tillträde till filmvisningar på en biograf kommer att beskattas med 25 procent medan visning av t.ex. en operaföreställning på en biograf beskattas med 6 procent. Enligt regeringens uppfattning är det vanligtvis tydligt vilken typ av föreställning som visas på en biograf. Det bör därför inte medföra några stora problem att avgöra vilken mervärdesskattesats som ska beräknas på priset vid biljettförsäljningen. Det bör heller inte vara några svårigheter för biljettförsäljaren att avgöra vilken typ av föreställning som visas, d.v.s. om det t.ex. är film, operaföreställning eller sportevenemang som visas på biografen (

text: prop. 2015/16:1, s. 321

text: f.).

text: Medlemsstaterna får tillämpa en eller två reducerade skattesatser på leverans av varor och tillhandahållande av tjänster i de kategorier som anges i bilaga III (

text: artikel 98 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Tillträde till föreställningar, teatrar, cirkusar, marknader, nöjesparker, konserter, museer, djurparker, biografer, utställningar och liknande kulturella evenemang och anläggningar omfattas av uppräkningen av de tjänster på vilka en reducerad skattesats får tillämpas. Detsamma gäller tillträde till sportevenemang (punkterna 7 och 13 i bilaga III till mervärdesskattedirektivet).

text: De olika evenemangen som räknas upp i bilaga III punkten 7 till mervärdesskattedirektivet har bland annat det gemensamt att de är tillgängliga för allmänheten efter att en tillträdesavgift har betalats vilket ger samtliga betalande personer en rätt att kollektivt nyttja de kulturella tjänster och nöjen som är karaktäristiska för dessa evenemang eller anordningar (

text: , Erotic Center, punkten 17).

text: 4 Bedömning

text: Med tillträde avses att någon ges rätt att närvara på en föreställning eller på ett evenemang som publik i utbyte mot en biljett eller betalning. På vilket sätt ersättningen lämnas till säljaren saknar betydelse.

text: Det som är gemensamt för kulturella föreställningar och idrottsliga evenemang är att de äger rum vid en viss tid och på en bestämd plats som t.ex. en teater eller en idrottsarena. Sådana föreställningar och evenemang är tillgängliga för allmänheten efter att en tillträdesavgift har betalats. Alla som har betalat avgiften har alltså rätt att kollektivt ta del av föreställningen eller evenemanget.

text: Något krav på att publiken måste befinna sig på den plats där föreställningen eller evenemanget fysiskt äger rum kan inte utläsas av lagtexten. Det betyder att även tillträde till visningar av kulturella föreställningar och idrottsliga evenemang kan omfattas av den reducerade skattesatsen. Det gäller under förutsättning att publiken får ta del av utsändningen samtidigt som föreställningen eller evenemanget genomförs. Utsändningen ska ske i realtid med den föreställning eller det evenemang som visas. Det saknar då betydelse om föreställningen eller evenemanget genomförs utanför Sverige och i en annan tidszon. Tillträde till sådana s.k. livesända föreställningar och evenemang omfattas av skattesatsen 6 procent.

text: Om utsändningen däremot är fördröjd av något skäl, t.ex. om den av rättighetsskäl inte får sändas samtidigt som föreställningen eller evenemanget genomförs, är den reducerade skattesatsen inte tillämplig. Tillträde till sådana visningar omfattas av skattesatsen 25 procent. Detsamma gäller för tillträde till visningar av inspelad film, d.v.s. en filmupptagning som oavsett innehåll är gjord vid en tidpunkt före visningen för publiken, t.ex. biografföreställningar. Det gäller oavsett om filmen har bearbetats eller inte.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 360424-17/111

title: Undantagande av skatte- och avgiftsfordringar vid F-skuldsanering för en aktiv näringsidkare

text: 1 Sammanfattning

text: Vid F-skuldsanering för en aktiv näringsidkare anser Skatteverket att skatte- och avgiftsskulder som är hänförliga till näringsverksamheten och som fastställs eller förfaller till betalning efter inledandebeslutet ska undantas från F-skuldsaneringen. Skatteverket kommer i förekommande fall att yrka på att sådant undantag görs.

text: 2 Frågeställning

text: Vid såväl ”vanlig” skuldsanering som vid F-skuldsanering har Kronofogdemyndigheten möjlighet att från skuldsaneringen undanta fordringar som vid inledandet inte är fastställda eller förfallna till betalning.

text: Frågan är vad som bör gälla beträffande skatte- och avgiftsfordringar vid F-skuldsanering för en aktiv näringsidkare. Bör sådana fordringar som vid inledandet inte är fastställda eller förfallna till betalning och som hänför sig till näringsverksamheten undantas från F-skuldsaneringen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Huvudregeln vid såväl ”vanlig” skuldsanering som vid F-skuldsanering är att skuldsaneringen omfattar alla fordringar som har uppkommit före den dag då beslutet om att inleda skuldsanering meddelades, se

text: 30 § lagen (2016:675)

text: om skuldsanering (NSksanL) samt

text: 32 § lagen (2016:676)

text: om skuldsanering för företagare (FSksanL). Detta gäller även i fråga om offentligrättsligt grundade fordringar, såsom skatter och avgifter.

text: Om en fordran omfattas av en skuldsanering eller en F-skuldsanering och borgenären inte anmäler fordringen eller den på annat sätt blivit känd i skuldsaneringsärendet, så faller fordringen bort (prekluderas). Preklusionen innebär att fordringen omfattas av skuldsaneringen, men borgenären får ingen betalning och kan inte heller i något annat sammanhang göra fordringen gällande mot gäldenären (47 § NSksanL respektive 49 § FSksanL).

text: Vissa uppkomna fordringar ska eller får undantas från en skuldsanering eller en F-skuldsanering. Bland annat får det bestämmas att en fordran som inte är till beloppet fastställd eller inte är förfallen till betalning inte ska omfattas av förfarandet (32 § NSksanL respektive 34 § FSksanL). En sådan undantagen fordran prekluderas inte utan ska betalas i vanlig ordning.

text: Möjligheten att undanta fordringar som inte har förfallit till betalning tillämpas regelmässigt beträffande fordringar på studielån som inte har förfallit till betalning. I förarbetena har det förutsatts att sådana fordringar i de flesta fall ska undantas (se regeringens proposition Skuldsaneringslag [

text: prop. 1993/94:123 s. 12

text: ], se även

text: NJA 1997 s. 717

text: ). Vid tillkomsten av skuldsaneringssystemet år 1994 gjordes även ett uttalande om att det kunde tänkas bli aktuellt att undanta skattefordringar som inte är fastställda eller förfallna till betalning vid tidpunkten för skuldsaneringens inledande (

text: prop. 1993/94:123 s. 201

text: ). När det gäller ”vanlig” skuldsanering har det dock hittills i den praktiska tillämpningen inte kommit att göras några särskilda undantag för skatte- och avgiftsfordringar som inte har fastställts eller förfallit till betalning. Detta kan förklaras av ambitionen att ha ett skuldsaneringssystem som är så generellt som möjligt och som syftar till en totalreglering av gäldenärens ekonomiska problem (se

text: prop. 1993/94:123 s. 118

text: ). Följaktligen anger Kronofogdemyndigheten i handboken Skuldsanering (dnr

text: 831 23246-16/121

text: ) att även sådana skatteskulder som varken har ett fastställt belopp eller är förfallna till betalning regelmässigt bör ingå i skuldsaneringen (avsnitt 4.3).

text: När det gäller F-skuldsanering anges i förarbetena att bestämmelsen i 34 § FSksanL kan tänkas bli aktuell när det gäller skattefordringar som inte har förfallit till betalning vid tidpunkten för inledandebeslutet eller inte är fastställda till beloppet (se regeringens proposition Skuldsanering – förbättrade möjligheter för överskuldsatta att starta om på nytt,

text: prop. 2015/16:125 s. 257

text: – 258). Som exempel på fordringar som kan undantas nämns icke förfallna skattefordringar som löpande uppkommer i gäldenärens pågående verksamhet, t.ex. mervärdesskatt eller punktskatt. När det gäller fordringar som ännu inte fastställts anges det att Skatteverket vid F-skuldsanering för en aktiv företagare kan behöva utreda om det finns en skattefordran mot gäldenären och i så fall reservationsvis anmäla den, för att undvika preklusion. Om fordringen ännu inte är fastställd när Kronofogdemyndigheten ska besluta om F-skuldsanering så kan Kronofogdemyndigheten antingen undanta fordringen eller låta den omfattas av F-skuldsaneringen, varvid fordringsbeloppet får uppskattas. Vidare anges att det många gånger är olämpligt att undanta en fordran eftersom F-skuldsaneringens rehabiliterande effekt äventyras om gäldenären under F-skuldsaneringen riskerar att få ett högt betalningskrav.

text: Kronofogdemyndigheten anger i sin handbok Skuldsanering för företagare (dnr

text: 840 8307-17/121

text: ) att skatteskulder som har uppkommit före inledandebeslutet men som varken har ett fastställt belopp eller är förfallna till betalning bör undantas, om de löper på företagarens aktiva enskilda näringsverksamhet (avsnitt 4.3).

text: 4 Bedömning

text: Vid F-skuldsanering för aktiva företagare med en pågående näringsverksamhet är förhållandena speciella. I dessa fall gäller nämligen som grundförutsättning att F-skuldsanering får beviljas endast om de skulder som uppkommer i näringsverksamhet kan betalas eller om oförmågan att betala dessa skulder endast är tillfällig (6 § 2 FSksanL). Med andra ord ska verksamheten vara solvent. En F-skuldsanering ska alltså utgöra en ekonomisk rehabilitering av företagarens privatekonomi och inte av företagets verksamhet. Näringsverksamheten ska kunna betala sina skulder allteftersom de förfaller och normalt sett ska det inte finnas några obetalda och förfallna skulder i verksamheten när gäldenären ansöker om F-skuldsanering (se

text: prop. 2015/16:125 s. 109

text: och

text: ). Genom kravet på att en pågående näringsverksamheten ska vara välfungerande så förutsätts det att en aktiv företagare främst kommer att ha skulder som inte har anknytning till den pågående verksamheten (a prop. s. 110).

text: Enligt Skatteverkets uppfattning bör denna grundförutsättning, d.v.s. en solvent näringsverksamhet som kan betala sina skulder, vara styrande även vid tillämpningen av 34 § FSksanL. Vid F-skuldsanering för en aktiv näringsidkare måste utgångspunkten vara att samtliga skatte- och avgiftsfordringar som hänför sig till näringsverksamheten ska kunna betalas fullt ut. Detta gäller även sådana fordringar som fastställts eller förfallit till betalning efter det att förfarandet inletts. Även om förarbetsuttalandena är något motsägelsefulla så bör alltså sådana skatte- och avgiftsfordringar som uppkommit före inledandet men som fastställs eller förfaller till betalning först därefter undantas från F-skuldsaneringen med stöd av 34 § FSksanL. En sådan ordning överensstämmer också med vad Kronofogdemyndig-heten anger i sin handbok om skuldsanering för företagare.

text: Sammantaget är det Skatteverkets uppfattning att skatte- och avgiftsskulder som är hänförliga till näringsverksamheten och som fastställs eller förfaller till betalning efter inledandebeslutet ska undantas från F-skuldsaneringen. Skatteverket kommer i förekommande fall att yrka på att sådant undantag görs.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 360758-17/111

nyckelord:
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete

title: Beslut om preliminär A-skatt eller SINK-skatt ska inte fattas när den som ansöker saknar tillstånd att arbeta i Sverige och kommer från land utanför EES eller Schweiz

text: Nytt: 2026-03-06

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2026-03-06, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Personer från land utanför EES-området eller Schweiz och som behöver tillstånd från Migrationsverket för att vistas eller arbeta i Sverige måste visa upp sådan handling eller handlingar i samband med att personen begär skatteregistrering (A-skatt) eller personen eller dennes arbetsgivare ansöker om särskild inkomstskatteredovisning. Saknar personen tillstånd för att arbeta i Sverige ska begäran eller ansökan avslås oavsett om det gäller ansökan om skatteregistrering för A-skatt eller beslut om särskild inkomstskatteredovisning. Detta på grund av att personen inte får arbeta i Sverige och därmed inte heller kan ha några lagliga möjligheter att ha inkomster från arbete här.

text: Om det i efterhand visar sig att en person som saknar tillstånd trots detta arbetat i Sverige och har haft inkomst av tjänst är inkomsten skattepliktig. Är personen obegränsat skattskyldig ska inkomsten redovisas i inkomstdeklaration på samma sätt som för den som har tillstånd att arbeta här. Är personen däremot begränsat skattskyldig ska beslut om särskild inkomstskatt fattas i efterhand.

text: 2 Frågeställning

text: En skatteregistrering för A-skatt eller ett beslut om särskild inkomstskatteredovisning kan felaktigt uppfattas som att en person har rätt att arbeta i Sverige även när arbetstillstånd saknas. Fråga har uppkommit om en person från ett land utanför EES-området eller Schweiz och som behöver tillstånd från Migrationsverket för att arbeta i Sverige ska registreras för A-skatt eller SINK-skatt innan personen påbörjat arbete i Sverige i de fall nödvändiga tillstånd saknas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Preliminärskatt ska betalas för beskattningsåret med belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten för samma år,

text: 8 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL.

text: Den preliminära skatten ska betalas enligt särskild debitering (F-skatt eller särskild A-skatt) eller genom skatteavdrag (A-skatt),

text: 8 kap. 2 §

text: SFL.

text: Skatteverket ska senast den 18 januari under beskattningsåret besluta om tillämplig skattetabell eller särskild beräkningsgrund (beslut om preliminär A-skatt) för en fysisk person. Om den som inte tidigare har haft inkomst som skatteavdrag ska göras från, får sådan inkomst ska beslut om A-skatt fattas så snart som möjligt,

text: 55 kap. 6 §

text: SFL.

text: Från ersättning för arbete som betalas ut till en fysisk person ska skatteavdrag göras i enlighet med beslut om preliminär A-skatt,

text: 11 kap. 16 §

text: SFL.

text: Den som betalar ut kontant ersättning eller annat vederlag som är skattepliktig inkomst enligt lag (

text: ) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatt, SINK, ska göra skatteavdrag för särskild inkomstskatt (SINK-skatt) om Skatteverket beslutat om särskild inkomstskatteredovisning och utbetalaren känner till att ett beslut finns,

text: 13 kap. 3 §

text: SFL.

text: Ett förhöjt skatteavdrag ska göras från ersättning för arbete som betalas ut till en fysisk person om utbetalaren

text: inte inhämtat uppgift från Skatteverket om vilket skatteavdrag som ska göras eller

text: om den som tar emot ersättningen inte visar upp ett beslut om preliminär A-skatt eller SINK-beslut trots att utbetalaren begär det.

text: Till böter döms en utlänning som uppsåtligen eller av oaktsamhet har anställning eller bedriver verksamhet som kräver arbetstillstånd, utan att inneha ett sådant tillstånd,

text: 20 kap. 3 § utlänningslagen (2005:716)

text: , UtL.

text: Till böter eller, när omständigheterna är försvårande, fängelse i högst ett år döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet har en utlänning anställd, om utlänningen inte har rätt att vistas i Sverige eller har rätt att vistas här men saknar föreskrivet arbetstillstånd, 20 kap. 5 § UtL.

text: 4 Bedömning

text: Inkomster som en person tjänar in genom arbete i Sverige är skattepliktiga. Om personen är obegränsat skattskyldig i Sverige beskattas inkomsten enligt reglerna i

text: inkomstskattelagen

text: och är personen begränsat skattskyldig beskattas inkomsten enligt reglerna i SINK. Skattskyldigheten gäller oavsett om personen som utfört arbetet har tillstånd att arbeta i Sverige eller inte.

text: För personer från länder utanför EES-området eller Schweiz krävs normalt tillstånd för att arbeta i Sverige.

text: I de flesta fall framgår rätten att vistas och arbeta i Sverige av det uppehållstillståndskort (UT-kort) som alla som har uppehållstillstånd har fått eller har rätt att få av Migrationsverket. UT-kortet är ett plastkort i kontokortsformat och innehåller förutom namn och födelsedatum bland annat innehavarens fotografi. Personer som har uppehållstillstånd men inte kan visa upp ett UT-kort bör därför i vart fall kunna visa beslutet om uppehålls- och arbetstillstånd. Asylsökande har rätt att vistas i Sverige i avvaktan på beslut rörande sin ansökan.

text: Migrationsverket utfärdar ett så kallat LMA-kort till alla asylsökande och den asylsökande kan visa sin rätt att vistas här med hjälp av detta kort. LMA-kortet är ett fotoförsett plastkort i kontokortsstorlek. Asylsökande är undantagna från kravet på arbetstillstånd under tiden deras ansökningar handläggs under förutsättning att de fått ett beslut om detta av Migrationsverket. Ett sådant beslut kallas i dagligt tal AT-UND och det framgår av den asylsökandes LMA-kort om han eller hon har AT-UND.

text: Skatteverket ska besluta om preliminär A-skatt för en person som har sådan inkomst som skatteavdrag ska göras ifrån. Om den som tidigare inte har haft inkomst som skatteavdrag ska göras från får sådan inkomst ska beslut om preliminär A-skatt fattas så snart som möjligt,

text: 55 kap. 6 § andra stycket

text: SFL. För den som är begränsat skattskyldig gäller att Skatteverket ska fatta beslut om särskild inkomstskatteredovisning när personen har en skattepliktig inkomst enligt SINK från vilken skatteavdrag ska göras,

text: 13 kap

text: SFL.

text: En person som är skyldig att ha arbetstillstånd för att arbeta i Sverige men som saknar sådant tillstånd har inte rätt att arbeta här i landet. Det finns i svensk rätt även bestämmelser om straff när någon arbetar här utan arbetstillstånd. Det kan därför presumeras att när en person saknar tillstånd att arbeta så bör det inte finnas några arbetsinkomster som skatt ska dras av från. Det är därför Skatteverkets uppfattning att en person som saknar arbetstillstånd inte har något behov av ett beslut om skatteregistrering för A-skatt eller ett beslut om särskild inkomstskatteredovisning eftersom det inte ska finnas några arbetsinkomster att dra skatt från. Kommer en begäran om preliminär A-skatt eller ansökan om särskild inkomstskatteredovisning in till Skatteverket och det framkommer att personen inte har haft någon tjänsteinkomst och att nödvändigt arbetstillstånd saknas ska ansökan avslås.

text: Om det i efterhand visar sig att en person som saknar tillstånd att arbeta i Sverige trots detta har haft inkomst av tjänst är denna inkomst skattepliktig i Sverige på samma sätt som för den som har tillstånd att arbeta i Sverige. Är personen däremot begränsat skattskyldig ska beslut om särskild inkomstskatt fattas i efterhand. I och med att den intjänade inkomsten är skattepliktig kommer personer att registreras för skatteändamål i samband med att beslut om slutlig skatt eller beslut om SINK fattas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 363935-19/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Mervärdesskatt

title: Hur ska omprövnings- och överklagandetiden beräknas för ett beslut om mervärdesskatt som avser en redovisningsperiod som sträcker sig över två beskattningsår?

text: Nytt: 2023-05-26

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: finns i Rättslig vägledning.

text: 1 Sammanfattning

text: En redovisningsperiod för mervärdesskatt som är ett kalenderkvartal (tremånadersredovisning) kan sträcka sig över två beskattningsår. Det gäller vanligtvis om räkenskapsåret avslutas vid en annan tidpunkt än den 31 mars, 30 juni, 30 september eller 31 december.

text: För beslut om mervärdesskatt räknas omprövnings- och överklagandetiden som huvudregel från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. För att beräkna omprövnings- och överklagandetiden är det alltså nödvändigt att avgöra till vilket beskattningsår en redovisningsperiod som sträcker sig över två beskattningsår hör.

text: Skatteverket anser att det som avgör till vilket beskattningsår en sådan redovisningsperiod hör är tidpunkten när redovisningsperioden avslutas, d.v.s. redovisningsperioden hör till det senare av de två beskattningsåren. Omprövnings- och överklagandetiden för beslut om mervärdesskatt som avser en redovisningsperiod som sträcker sig över två beskattningsår beräknas därför i dessa sammanhang från det beskattningsår då redovisningsperioden avslutas.

text: 2 Frågeställning

text: En redovisningsperiod vid tremånadersredovisning för mervärdesskatt sträcker sig i vissa situationer över två beskattningsår. Beräkningen av omprövnings- och överklagandetiden utgår som huvudregel från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. Frågan är hur omprövnings- och överklagandetiden ska beräknas för beslut om mervärdesskatt när den aktuella redovisningsperioden sträcker sig över två beskattningsår.

text: 3 Gällande rätt

text: En begäran om omprövning eller ett överklagande ska som huvudregel ha kommit in till Skatteverket senast det sjätte året efter utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut (

text: 66 kap. 7 § första stycket

text: och

text: 67 kap. 12 § första stycket

text: skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL).

text: När det gäller omprövning till nackdel på Skatteverkets initiativ är huvudregeln att beslutet ska meddelas inom två år från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut, tvåårsfristen (

text: 66 kap. 21 §

text: SFL). Om det finns förutsättningar för efterbeskattning får ett sådant beslut meddelas inom sex år från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut (

text: 66 kap. 27 §

text: SFL). Ett överklagande från det allmänna ombudet ska som huvudregel ha kommit in till Skatteverket inom den tid som gäller för omprövning på initiativ av Skatteverket (

text: 67 kap. 23 §

text: SFL).

text: En skattedeklaration ska lämnas bl.a. av den som är skattskyldig enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, och den som ska registreras enligt

text: 7 kap. 1 § första stycket 4

text: , 5 eller 6 SFL (

text: 26 kap. 2 § 2

text: och 3 SFL). Aktuell skyldighet ska fullgöras genom att en mervärdesskattedeklaration för redovisningsperioder lämnas till Skatteverket (

text: 26 kap. 5 §

text: SFL).

text: Tremånadersredovisning tillämpas om beskattningsunderlaget för mervärdesskatt, exklusive unionsinterna förvärv och import, beräknas sammanlagt uppgå till högst 40 miljoner kronor för beskattningsåret (

text: 26 kap. 11 §

text: SFL). Detsamma gäller den som är skyldig att lämna skattedeklaration enligt

text: 26 kap. 2 § 3

text: SFL (

text: 26 kap 12 §

text: SFL). Redovisningsperioderna är i detta sammanhang januari–mars, april–juni, juli–september och oktober–december (

text: 26 kap. 26 §

text: SFL).

text: Beslut om mervärdesskatt fattas för varje redovisningsperiod för sig (

text: 53 kap. 1 § första stycket

text: SFL).

text: Beskattningsåret för skatt enligt

text: mervärdesskattelagen

text: är som huvudregel räkenskapsåret (

text: 3 kap. 4 § första stycket 4

text: SFL,

text: 1 kap. 14 §

text: ML och

text: 1 kap. 15 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229]). Ett räkenskapsår omfattar vanligtvis tolv kalendermånader. Vissa företag ska ha kalenderåret som räkenskapsår. Andra företag får tillämpa annat räkenskapsår än kalenderår, s.k. brutet räkenskapsår (

text: 3 kap. 1 § bokföringslagen

text: En omprövning av ett beslut om mervärdesskatt som beslutas efter beskattningsårets utgång och avser flera redovisningsperioder, men där det inte framgår vilka perioder skatten ska hänföras till, får hänföras till beskattningsårets sista period (

text: 66 kap. 35 §

text: SFL). Tidigare fanns motsvarande bestämmelse i

text: 11 kap. 2 § andra stycket skattebetalningslagen (1997:483)

text: Skatteverket har i ställningstagandet Till vilken redovisningsperiod ska, vid tillämpning av

text: , en mervärdesskattehöjning för skattskyldig med tremånadersredovisning och räkenskapsår 1 maj–30 april hänföras? (den 24 juni 2010, dnr 131 464777-10/11) tagit ställning till vilken redovisningsperiod som ska anses utgöra den sista redovisningsperioden vid brutet räkenskapsår och då tremånadersredovisning av mervärdesskatten sker. Verket har i ställningstagandet ansett att den sista redovisningsperioden på beskattningsåret enligt dåvarande

text: är den redovisningsperioden som avslutas inom beskattningsåret. Om beskattningsåret exempelvis löper den 1 maj–30 april, men verket inte lyckats utreda till vilka redovisningsperioder en skattehöjning är hänförlig, så får ändringen, om den görs efter beskattningsårets utgång, hänföras till perioden januari–mars.

text: 4 Bedömning

text: Om ett företag som tillämpar tremånadersredovisning för mervärdesskatt har ett beskattningsår (räkenskapsår) som har en annan slutdag än den 31 mars, 30 juni, 30 september eller 31 december, d.v.s. har en slutdag som inte korresponderar med slutdagen för någon av redovisningsperioderna januari–mars, april–juni, juli–september eller oktober–december, sträcker sig en av redovisningsperioderna vanligtvis över två beskattningsår. För ett företag som exempelvis har beskattningsåret den 1 maj–30 april kommer redovisningsperioden april–juni att sträcka sig över två beskattningsår. Frågan är hur omprövnings- och överklagandetiden ska beräknas för beslut om mervärdesskatt som gäller för en sådan redovisningsperiod. Varken lagtext eller förarbeten ger något svar på den frågan.

text: För beslut om mervärdesskatt räknas omprövnings- och överklagandetiden vanligtvis från utgången av det kalenderår då beskattningsåret har gått ut. För att beräkna omprövnings- och överklagandetiden är det alltså nödvändigt att avgöra till vilket beskattningsår en redovisningsperiod som sträcker sig över två beskattningsår hör. Det gäller såväl vid omprövning och överklagande på den enskildas initiativ som vid omprövning på Skatteverkets initiativ och det allmänna ombudets överklagande. Den lagtekniska utformningen avseende omprövnings- och överklagandetidens beräkning är alltså densamma oavsett på vems initiativ en omprövning eller ett överklagande sker i dessa fall. Skatteverket anser därför att beräkningen måste göras på samma sätt om det rör sig om en begäran om omprövning eller ett överklagande på den enskildas initiativ som om det rör sig om en omprövning på Skatteverkets initiativ eller ett överklagande från det allmänna ombudet.

text: Det finns två tänkbara alternativ, nämligen att redovisningsperioden anses hänförlig till det beskattningsår då redovisningsperioden inleds eller att redovisningsperioden anses hänförlig till det beskattningsår då redovisningsperioden avslutas.

text: Enligt Skatteverkets ovan nämnda ställningstagande är den sista redovisningsperioden under beskattningsåret den sista redovisningsperioden som avslutas inom beskattningsåret, d.v.s. den sista perioden som i sin helhet ryms inom beskattningsåret. Nästkommande redovisningsperiod, d.v.s. redovisningsperioden som sträcker sig över två beskattningsår, bör mot den bakgrunden vara den första redovisningsperioden under nästa beskattningsår. Det talar alltså för att redovisningsperioden bör hänföras till det beskattningsår då redovisningsperioden avslutas.

text: En ytterligare omständighet som talar i samma riktning är att den enskildas omprövnings- och överklagandetid blir längre om tiden räknas från när redovisningsperioden avslutas, jämfört med om redovisningsperioden skulle hänföras till det beskattningsår då den inleds.

text: Mot denna bakgrund anser Skatteverket att det som avgör till vilket beskattningsår en redovisningsperiod som sträcker sig över två beskattningsår hör är tidpunkten när redovisningsperioden avslutas, d.v.s. redovisningsperioden hör till det senare av de två beskattningsåren. Omprövnings- och överklagandetiden för beslut om mervärdesskatt som avser en redovisningsperiod som sträcker sig över två beskattningsår beräknas därför från det beskattningsår då redovisningsperioden avslutas.

text: Exempel

text: Ett företag tillämpar tremånadersredovisning för mervärdesskatt och har beskattningsåret 1 maj 2018–30 april 2019. I detta fall sträcker sig redovisningsperioden april–juni över två beskattningsår. Skatteverket har fattat beslut om mervärdesskatt avseende redovisningsperioden april–juni 2019 i enlighet med ingiven deklaration. Företaget upptäcker att beslutet är felaktigt och undrar när begäran om omprövning eller överklagande senast ska ha kommit in till Skatteverket.

text: Eftersom redovisningsperioden april–juni 2019 avser tid till och med juni 2019 anser Skatteverket att redovisningsperioden ska hänföras till beskattningsåret 1 maj 2019–30 april 2020. En begäran om omprövning eller ett överklagande av beslutet om mervärdesskatt avseende redovisningsperioden april–juni 2019 ska därför ha kommit in till Skatteverket senast vid utgången av 2026 (sexårsfristen).

text: Om Skatteverket i stället upptäcker att beslutet om mervärdesskatt för redovisningsperioden april–juni 2019 är felaktigt och på eget initiativ omprövar beslutet ska omprövningsbeslutet som huvudregel fattas senast före utgången av 2022 (tvåårsfristen). Om det finns förutsättningar för efterbeskattning får ett efterbeskattningsbeslut fattas senast före utgången av år 2026.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 37019-19/111

title: Befrielse från tilläggsavgift för trängselskatt vid tillfällig registrering i samband med export

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att det saknas laglig grund att befria från en tilläggsavgift som tagits ut till följd av att ägaren till en tillfälligt registrerad bil som ska exporteras inte nåtts av skattebeslutet i tid, alternativt nåtts av skattebeslutet först efter att skatten förfallit till betalning.

text: Ställningstagandet är en kodifiering av tidigare myndighetspraxis och innebär ingen ändring av Skatteverkets bedömning i sak.

text: 2 Frågeställning

text: Frågan är om det finns grund för befrielse från påförd tilläggsavgift enligt

text: 18 § lagen (2004:629)

text: om trängselskatt (LTS) när följande förutsättningar föreligger: En ägare till en tillfälligt registrerad bil som ska exporteras nås inte av skattebeslutet alternativt nås av beslutet först efter att skatten förfallit till betalning. Detta resulterar i att en tilläggsavgift påförs.

text: Exempel

text: En utomlands bosatt person köper en bil i Sverige. Köparens avsikt är att exportera bilen men innan export ska den dock användas i Sverige varför den måste registreras tillfälligt i vägtrafikregistret. Vid ansökan om tillfällig registrering anges som svensk adress i regel adressen till det företag som sålt bilen (för utskick av registreringsskyltar) samt köparens utländska adress. Båda adresserna antecknas i vägtrafikregistret, men endast den svenska adressen används vid eventuella utskick från Transportstyrelsen. Detta innebär att eventuella beslut om trängselskatt och tilläggsavgift kommer att skickas till företaget som sålde bilen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Trängselskatt betalas för en bil som när skattskyldigheten inträder enligt 9 §

text: är införd i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska register, eller

text: brukas med stöd av saluvagnslicens (4 § LTS).

text: Som bilar införda i vägtrafikregistret räknas även bilar som är tillfälligt registrerade i detta register (jmf. regeringens proposition Trängselskatt,

text: prop. 2003/04:145 s. 109

text: Om beslutad trängselskatt inte bokförs på Transportstyrelsens särskilda konto för trängselskatt i rätt tid påförs en tilläggsavgift genom ett automatiserat beslut (jmf. 2, 14 och 16 §§ LTS).

text: Beskattningsmyndigheten får, självmant eller efter ansökan av den skattskyldige, besluta att trängselskatt eller tilläggsavgift helt eller delvis inte ska tas ut, eller ska återbetalas, om det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut skatten eller avgiften (18 § LTS).

text: Exempel på fall där det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut skatt eller avgift, eller att dessa ska återbetalas, är t.ex. att bilen har stulits eller har använts vid en nödsituation. Andra fall är när ett fel i något hänseende har begåtts från Vägverkets eller annan myndighets sida i fråga om hanteringen av systemet, t.ex. vid informationen till trafikanterna (regeringens proposition Trängselskatt,

text: prop. 2003/04:145 s. 64

text: Möjligheten att befria bilens ägare från skatt eller avgift, alternativt att återbetala redan betalt belopp, bör dock användas restriktivt och främst i situationer där bilens ägare blivit betalningsskyldig utan egen förskyllan och rimligen inte kunnat förhindra att skattskyldighet uppstått (…). Som uppenbart oskäligt kan anses att den skattskyldige med hjälp av t.ex. en polisanmälan kan visa att bilen vid skattskyldighetens inträde var frånhänd honom eller henne genom brott. Det kan också anses som uppenbart oskäligt om den skattskyldige på grund av avspärrningar eller liknande blivit tvingad att passera en sådan betalstation som anges i bilagan till denna lag (jmf. regeringens proposition Trängselskatt,

text: prop. 2003/04:145 s. 112

text: 4 Bedömning

text: De omständigheter som nämns i förarbetena och som kan medföra att det framstår som uppenbart oskäligt att ta ut skatt eller avgift är omständigheter som ligger utanför den enskildes kontroll eller att fel begåtts av någon av de myndigheter som hanterar trängselskatten.

text: Eftersom tillfälligt registrerade bilar omfattas av skatteplikt för trängselskatt kan samma krav ställas på ägare till sådana bilar som på ägare till övriga, i vägtrafikregistret, registrerade bilar. Skyldigheten att känna till bestämmelserna om trängselskatt gäller alla ägare till bilar som kör inom området för trängselskatt. Skyldigheten att känna till bestämmelserna omfattar även utländska medborgare med tillfälligt registrerade bilar.

text: Av förarbetena framgår att den skattskyldige är skyldig att betala beslutad trängselskatt, även om denne av någon anledning inte nåtts av underrättelsen om beskattningsbeslutet (jmf. regeringens proposition Nya regler om beslut och betalning avseende trängselskatt m.m.,

text: prop. 2007/08:52 s. 17

text: ). Då det vid tillfällig registrering i samband med export är bilägaren själv som väljer vilken adress i landet som ska registreras i vägtrafikregistret har denne möjlighet att välja en adress som passar för avisering av trängselskatt. Vid utebliven avisering finns även möjlighet att kontakta Transportstyrelsen för uppgifter som behövs för betalning av trängselskatten.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 371947-17/111

title: Upphävande av flera olika ställningstaganden

text: Följande ställningstaganden ska inte längre tillämpas. Med hänsyn till rättsutvecklingen är innehållet i följande ställningstaganden antingen inte längre aktuellt eller så har de ersatts av texter i Rättslig vägledning.

text: 2005-03-02, dnr

text: 130 115082-05/111

text: , Ridhus

text: 2005-02-21, dnr

text: 130 101054-05/111

text: , Jämkning av kostnadsklasspoäng för gremmeniellasvampskador

text: 2008-12-17, dnr

text: 131 776959-08/111

text: , Justering för radon i småhus

text: 2008-02-18, dnr

text: 131 93093-08/111

text: , Värdering av småhus med låg takhöjd