identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 74236-11/111

title: Ersättning för mervärdesskatt vid utbetalning av skolpeng och tillämpning av schablonen 18 procent för lokalkostnader

text: Nytt: 2023-06-01

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: En kommun som betalar ut s.k. skolpeng till en friskola kan vid beräkning av ersättningen för mervärdesskatt under vissa förutsättningar använda sig av alternativet med 18 procents ersättning på den del som avser lokalkostnader och 5 procents ersättning på resterande del. Om förutsättningarna inte är uppfyllda kan enbart alternativet med 6 procents ersättning på hela beloppet tillämpas.

text: För att alternativet med 18 procents ersättning på den del som avser lokalkostnader ska kunna användas krävs att kommunen innehar underlag som styrker att den högre ersättningen uppgår till rätt belopp. Lokalkostnadernas andel får inte vara beräknade utifrån schabloner eller skäliga uppskattningar. Det är istället de faktiska lokalkostnaderna i den enskilda friskolans verksamhet som ska ligga till grund för beräkningen. Underlagen ska ge en tillförlitlig bild av hur stor del av den betalning friskolan får som avser friskolans faktiska lokalkostnader.

text: Ersättning med 18 procent kan inte lämnas om den fastighet som lokalen är inrymd i upplåts av t.ex. staten eller kommunen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I förordningen om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting (

text: ), ersättningsförordningen, anges att det finns två olika alternativ att fastställa den schablonmässiga ersättningen för ökade mervärdesskattekostnader vid upphandling och bidrag till vissa särskilt angivna verksamheter som inte medför skattskyldighet till mervärdesskatt, bl.a. utbildningsverksamhet. Det ena alternativet är att ersättningen beräknas till 6 procent på hela beloppet. Det andra alternativet är att 18 procent används på den del som avser lokalkostnader och 5 procent används på resterande del.

text: Vid fastställande av skolpengen beräknas mervärdesskatten normalt till 6 procent av vissa kalkylerade kostnader.

text: Kan kommunerna vid tillämpning av lag om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting (

text: ), ersättningslagen, använda sig av alternativet med 18 respektive 5 procents ersättning vid utbetalning av s.k. skolpeng till fristående skolor?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt 5 § ersättningslagen har kommuner och landsting rätt till ersättning för de ökade kostnader som till följd av bestämmelserna om mervärdesskatt uppkommer vid upphandling av verksamhet inom sjukvård, tandvård, social omsorg och utbildning samt vid hyra av lokal för vissa särskilda boendeformer. Kommuner och landsting har också rätt till ersättning när de lämnar bidrag till en näringsidkare för dennes verksamhet inom nämnda områden. Storleken av ersättningar som avses i 5 § beräknas enligt schablon. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om schablonberäkningen.

text: Schablonen finns reglerad i 1 § ersättningsförordningen som har följande lydelse.

text: "Ersättning enligt

text: 5 § lagen (2005:807)

text: om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting lämnas

text: med sex procent av kostnaden vid upphandling och bidragsgivning eller, om det framgår att viss del avser lokalkostnad, med arton procent för denna del och fem procent för resterande del, samt

text: med arton procent av kostnaden vid hyra av lokal för sådana boendeformer som avses i

text: 4 § samma lag

text: Ersättning med arton procent lämnas dock inte om den fastighet som lokalen är inrymd i upplåts av stat, kommun, landsting, kommunalförbund, beställarförbund eller samordningsförbund."

text: Innan bestämmelsen om ersättning med 18 procent infördes uppgavs bl.a. följande i

text: Ds 1997:74

text: (s. 61).

text: "Den nuvarande 6-procentsersättningen inkluderar lokalkostnader, varför det krävs en extra bidragsnivå för tjänstedelen av kostnaden i de fall då tillhandahållandet delas upp i två delar. Denna nivå bör uppskattningsvis ligga på ca 5 procent. För att kommunen skall få ett underlag för bidragsansökan måste entreprenören lämna uppgifter till kommunen om hur ersättningen har fördelats mellan tjänster och lokalkostnader.

text: I de fall entreprenören inte har lämnat kommunen någon uppgift om fördelningen mellan tjänsten och lokalen skall enligt alternativet den nuvarande 6procentiga ersättningen tillämpas rakt igenom"

text: Vidare uppgavs följande (s. 62).

text: "I ett system med olika bidragsnivåer måste det finnas en kontroll så att underlagen kan granskas. Det finns annars en risk att det sker en överströmning av ansökningarna till det högre bidraget"

text: Skatteverket har rätt att kontrollera att ansökan om ersättning är riktig. Bestämmelser om detta finns i 1316 §§ ersättningslagen. Av

text: prop. 2001/02:112 s. 22

text: framgår bl.a. att en kontroll bör avse, förutom de formella kriterierna för rätt till ersättning, även de materiella förutsättningarna för rätt till ersättning. Således bör kontrolleras att de rekvirerade beloppen avser sådan mervärdesskatt som berättigar till ersättning samt att det rekvirerade beloppet är riktigt.

text: Regeringen har i ett antal överklagade ärenden prövat frågan om den utredning som en kommun åberopat utgjorde tillräckligt underlag för att bestämma ersättningen enligt den högre nivå som gäller för lokalkostnader. Ärendena avsåg ersättning vid kommuners utbetalningar till utbildningsverksamheter. Regeringen ansåg att det mot bakgrund av uttalanden i den departementspromemoria som låg till grund för förslaget om de olika ersättningsnivåerna (

text: Ds 1997:74 s. 61

text: ) och i propositionen (

text: prop. 1997/98:153 s. 22

text: ) måste krävas en sådan utredning från kommunen att det klart och tydligt framgår hur stor andel av kostnaderna som avser lokaler. Regeringen har bl.a. inte godtagit underlag där beräkning skett enligt schablon baserad på kommunens lokalkostnader eller om lokalkostnader hämtats från bidragsbeslut eller kommunens internbudget. Vidare har regeringen anfört att det inte heller är möjligt att i avsaknad av tillförlitlig utredning uppskatta ett skäligt belopp för den högre ersättningsnivån (Regeringsbeslut 2009-09-24, Fi 2006/3611-3614, Fi 2006/6781).

text: Kammarrätten har i ett antal överklagade ärenden avseende ersättning som begärts för åren 2003, 2004 och 2005 gjort motsvarande bedömningar (KRSU 2008-07-03, mål nr 992?995-07, mål nr 1025-1031-07 och mål nr 1068?1069-07). I dessa fall var omständigheterna sådana att kommunen åberopat förtryckta blanketter som fyllts i av friskolor. Lokalkostnaderna angavs som en procentuell andel av intäkterna. Det saknades emellertid underlag för friskolans beräkning och det framgick också av blanketten att procentsatsen var en schablon som ungefärligen skulle avspegla lokalkostnaden i förhållande till årsintäkten. Kammarrätten ansåg att lokalhyra uppskattad enligt schablon på detta sätt inte uppfyller lagstiftningens krav och att det inte är möjligt att i avsaknad av tillförlitlig utredning uppskatta ett skäligt belopp för den högre ersättningsnivån.

text: Enligt bestämmelser i

text: skollagen (1985:1100)

text: utgår bidrag till fristående skolor. I

text: 4 kap.

text: förordning (

text: ) om fristående skolor och viss enskild verksamhet inom skolområdet finns bestämmelser om beräkning av bidraget. Bland de kostnadsslag som finns angivna i

text: 4 kap. 4 §

text: i förordningen finns bl.a. lokalkostnader och mervärdesskatt. Vid fastställande av bidraget anses mervärdesskatt avse ett schablonbelopp som uppgår till sex procent av det totala bidragsbeloppet. Lokalkostnaderna beräknas utifrån kommunens genomsnittliga lokalkostnad per elev i motsvarande verksamhet . Om det finns särskilda skäl kan dock lokalkostnaderna beräknas på annat sätt (

text: 4 kap. 7 § i nämnda förordning

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Kommuner har möjlighet att få ersättning för ökade kostnader för mervärdesskatt (s.k. dold mervärdesskatt) vid upphandling av skattefri utbildningsverksamhet eller vid bidragsgivning till en näringsidkare för sådan verksamhet (5 § ersättningslagen). Ersättningen ska beräknas enligt de schabloner som finns redovisade i 1 § ersättningsförordningen. Bestämmelsen i 1 § första stycket 1 ersättningsförordningen får anses innebära att det även vid bidragsgivning går att tillämpa alternativet med 18 procent på den del som avser lokalkostnad och 5 procent på resterande del. Ersättning med 18 procent lämnas dock inte om den fastighet som lokalen är inrymd i upplåts av stat, kommun, landsting, kommunalförbund, beställarförbund eller samordningsförbund.

text: Kraven för att en kommun ska få ersättning för mervärdesskatt avgörs utifrån bestämmelserna i ersättningslagen och ersättningsförordningen. Ersättningen beräknas enligt dessa bestämmelser schablonmässigt och vid tillämpningen av alternativet med 18 procent respektive 5 procent ska en uppdelning ske med hänsyn till lokalkostnaderna i den verksamhet som bidraget avser. Den bedömningen bör inte påverkas av att beräkningen av skolpengens storlek sker med utgångspunkt i särskilda bestämmelser i förordningen om fristående skolor och viss enskild verksamhet inom skolområdet. Det finns ingen uttrycklig koppling mellan ersättningsförordningens bestämmelser och förordningen om fristående skolor och viss enskild verksamhet. Enligt bestämmelserna i sistnämnda förordning används schabloner vid beräkningen av skolpengen. Det förhållandet utesluter dock inte att alternativet med 18 respektive 5 procent kan tillämpas av en kommun som ansöker om ersättning för mervärdesskatt enligt ersättningslagen på grund av utbetalning av s.k. skolpeng till en friskolas utbildningsverksamhet.

text: En fråga som därmed uppkommer är vilka krav som kan ställas på underlag om lokalkostnadernas andel av den utbetalade skolpengen. Utbetalning av s.k. skolpeng till friskolor är reglerat i författning och sker inte till följd av en upphandling eller sedvanligt avtal om köp av tjänster. Alternativet med 18 procents ersättning till kommunen förutsätter att det framgår att en viss del av kostnaden för bidraget avser lokalkostnader (se 1 § första stycket 1 ersättningsförordningen). Kommunen ska vidare inneha underlag för att kunna visa att rätt till ersättningen finns (jfr

text: Ds 1997:74 s. 62

text: samt

text: prop. 2001/02:112 s. 22

text: Kraven på underlag för en kommuns ersättning för mervärdesskatt vid utbetalning av skolpeng har behandlats i praxis. Underlag där beräkning av lokalkostnaderna har skett enligt schablon eller hämtats från bidragsbeslut eller kommunens internbudget har då inte godtagits som underlag för den högre ersättningen. Det har inte heller ansetts tillräckligt att i avsaknad av tillförlitlig utredning uppskatta ett skäligt belopp för den högre ersättningsnivån (se ovan nämnda avgöranden från regeringen och kammarrätten). Bidragsbeslut, schablonberäkningar eller uppskattade belopp har således inte betraktats som tillräckliga underlag för att en kommun ska kunna tillämpa den högre ersättningsnivån avseende lokalkostnader vid utbetalning av s.k. skolpeng. Det är istället de faktiska kostnaderna i den enskilda friskolans verksamhet som ska ligga till grund för beräkningen av ersättningen vid tillämpning av alternativet med 18 procent på den andel som avser lokalkostnader och 5 procent på resterande del.

text: För att kunna tillämpa den högre procentsatsen för ersättning avseende lokalkostnader behöver kommunen därför inneha underlag som visar lokalkostnadernas andel av betalningen till den verksamhet som bedrivs av den som kommunen lämnar bidraget till. Lokalkostnadernas andel ska då inte vara beräknade utifrån schabloner eller skäliga uppskattningar. Underlagen ska ge en tillförlitlig bild av hur stor del av den betalning friskolan får som avser friskolans faktiska lokalkostnader. Om en kommun kan få ett sådant underlag av den friskola som får betalningen är det därför möjligt för kommunen att få ersättning enligt alternativet med 18 respektive 5 procent även vid utbetalning av s.k. skolpeng. Saknar kommunen ett sådant underlag kan enbart alternativet med 6 procents ersättning på hela beloppet tillämpas.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 743035-09/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Beräkning av beloppsspärren i 40 kap. 15 § IL då flera ägarförändringar har skett under samma år

org: skv

text: Nytt: 2025-01-21

type: stycke

text: Observera att för ägarförändringar som sker efter den 31 december 2024 gäller vid beräkning av beloppsspärren i

text: 40 kap. 15 §

text: IL att underskott som får dras av ska uppgå till ett belopp som motsvarar 300 procent av utgiften, istället för 200 procent.

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: I de fall ett underskottsföretag har omfattats av flera ägarförändringar under samma år bestäms storleken på beloppsspärren av den ägarförändring som skett till lägst utgift för förvärvaren.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit hur beloppsspärren i

text: 40 kap. 15 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, ska beräknas i fall då ett underskottsföretag under ett och samma år varit föremål för flera ägarförändringar.

text: Frågeställningen kan illustreras med nedanstående exempel.

text: Ett underskottsföretag, AB U, med ett skattemässigt underskott vid utgången av räkenskapsåret 2007 på 200 000 kr, som vid denna tidpunkt ägs av AB A, har under år 2008 varit föremål för följande ägarförändringar:

text: a) 2008-02-01; den fysiske personen X - som dittills inte varit företagsledare i AB U - förvärvar det bestämmande inflytandet i AB U. Utgift för förvärvet = 1 kr.

text: b) 2008-06-01; AB B förvärvar det bestämmande inflytandet i AB U. Utgift för förvärvet = 50 000 kr.

text: c) 2008-12-29; AB C förvärvar genom en koncernintern överlåtelse det bestämmande inflytandet i AB U. Utgift för förvärvet = 100 000 kr.

text: Inträder beloppsspärren och till vilket belopp ska den i så fall beräknas för AB U?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vad som i detta sammanhang avses med ägarförändring definieras i

text: 40 kap. 8 §

text: IL.

text: Enligt

text: 40 kap. 10 §

text: IL inträffar en ägarförändring om det bestämmande inflytandet i ett underskottsföretag övergår till ett företag, varvid både en beloppsspärr och en koncernbidragsspärr inträder. Spärrarna inträder dock inte om det förvärvande företaget och underskottsföretaget ingick i samma koncern redan före ägarförändringen.

text: Beloppsspärren inträder också vid en ägarförändring som innebär att det bestämmande inflytandet övergår till en fysisk person,

text: 40 kap. 11 §

text: IL.

text: Beloppsspärren innebär att underskottsföretaget inte får dra av underskott som uppkommit före det beskattningsår då spärren inträder till den del underskotten överstiger 200 procent av utgiften för att förvärva det bestämmande inflytandet,

text: 40 kap. 15 §

text: IL.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: I 40 kap. 10 - 13 §§ IL regleras vilka ägarförändringar som medför att beloppsspärren inträder. Lagtexten anger inte någon särskild ordning för hur olika ägarförändringar som skett under samma år ska beaktas. Detta innebär, enligt Skatteverkets uppfattning, att varje förändring av ägandet i underskottsföretaget som uppfyller villkoren för att utgöra en ägarförändring enligt

text: 40 kap.

text: IL ska beaktas vid beräkningen av beloppsspärren. Konsekvensen av detta är att den ägarförändring som skett till lägst utgift för förvärvaren kommer att bestämma beloppsspärrens storlek.

text: Tillämpat på exemplet ovan innebär detta att beloppsspärren bestäms av den ägarförändring som skett 2008-02-01 och att avdragsgillt underskott således begränsas till 2 kr.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 743085-09/111

status: upphävt

title: Följdfrågor beträffande gränsöverskridande koncernbidrag

text: OBS! Detta ställningstagande har ersatts av ett nytt ställningstagande från 2011-04-13, 131 252993-11/111.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket har i en styrsignal 2009-05-15, dnr

text: 131 440547-09/111

text: redogjort för verkets syn på rättsläget vad gäller avdragsrätt för gränsöverskridande koncernbidrag. Vid den praktiska tillämpningen har det uppkommit ett antal följdfrågor som Skatteverket anser ska hanteras i enlighet med vad som anges nedan under punkten 4.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Regeringsrätten har i ett antal domar fastslagit att avdragsrätt i vissa fall föreligger för koncernbidrag till ett utländskt dotterbolag, trots att bidraget inte kommer att beskattas i Sverige (se ovan angiven styrsignal). Regeringsrätten har därvid klargjort vissa riktlinjer för hur ett sådant avdrag ska beräknas. Fortfarande kvarstår dock frågor om hur dessa beräkningar rent faktiskt ska utföras.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Se motsvarande punkt i den ovan angivna styrsignalen.(dnr 131-440547-09/111)

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: a. Vilken valutakurs ska användas vid beräkningen av underskottet i det utländska dotterföretaget?

text: Valutakursfrågor uppkommer vid beräkningen av de jämförelsebelopp som enligt Regeringsrättens praxis ska beräknas per utgången av det sista hela beskattningsåret före dotterbolagets upplösning samt per dagen för upplösningen. Denna takbeloppsberäkning omfattar både en beräkning enligt svenska skatteregler och enligt skattereglerna i det andra landet. Fråga är om en rent skattemässig beräkningsmodell för fastställande av högsta tillåtna avdrag. Någon direkt anknytning till civilrättsliga regler, närmast då redovisning av fasta driftställen eller koncernredovisning, finns därför inte. Inte heller är situationen sådan att den omfattas av lagen (

text: ) om omräkningsförfarande vid beskattning för företag som har sin redovisning i euro, m.m. Skatteverkets bedömning är därför att valutakursen vid utgången av det sista hela beskattningsåret respektive vid dagen för bolagets upplösning ska användas vid beräkning av underskottets storlek.

text: b. Vad gäller om likvidationens avslutande drar ut på tiden och inträffar först andra året efter det då koncernbidraget lämnades?

text: Ett nytt koncernbidrag måste ges, se ovan angiven styrsignal under rubriken "Förmögenhetsöverföring".

text: Av Regeringsrättens domar i de fall avdrag medgetts, exempelvis mål nr

text: , framgår också att Regeringsrätten eftersträvat att vid avdragsrätt så långt möjligt ansluta till vad som hade gällt för koncernbidrag från ett moderbolag till ett dotterbolag under inhemska förhållanden. Förutsättningarna för koncernbidrag enligt svensk intern rätt måste vara uppfyllda för att rätt till avdrag ska föreligga, med de två avsteg som Regeringsrätten medgett. Det ena avsteget är att regeln om att mottagaren ska beskattas i Sverige inte kan upprätthållas i vissa fall och det andra är att själva avdraget medges först året efter värdeöverföringen. Förklaringen till det senare är att det är först vid likvidationens avslutande som man kan bestämma den slutliga förlustens storlek. Mot bakgrund av detta är det inte godtagbart att koncernbidrag ges tidigare än året före likvidationens avslutande.

text: c. Ska koncernbidraget räknas med vid förlustberäkningen?

text: Regeringsrätten har inte uttalat något särskilt i denna fråga, se domen i mål nr

text: . Den modell som Regeringsrätten fastslagit och som innebär en beräkning av takbelopp vid två olika tillfällen måste dock anses utesluta att koncernbidraget räknas med vid den senare beräkningen. I annat fall skulle avdrag motsvarande koncernbidraget aldrig komma i fråga. Skatteverkets bedömning är därför att koncernbidraget inte ska ingå i takbeloppsberäkningen.

text: d. Vad gäller för underskott hos dotterbolag som har uppkommit innan dotterbolagets hemviststat blivit medlem i EU?

text: Eftersom landet i fråga ingår i EU omfattas medborgare och juridiska personer i landet av de fri- och rättigheter som stadgas i EG-fördraget. En begränsning av avdragsrätten med hänsyn till att förlusten hänför sig till tid före EU-inträdet torde utgöra en diskriminering som inte kan rättfärdigas. Rätt till resultatutjämning mellan det svenska moderbolaget och det utländska dotterbolaget måste därmed anses föreligga för hela den tid dotterbolaget varit helägt oavsett om förlusten uppkommit före eller efter EU-inträdet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 743642-07/111

title: Konkurrensregel för myndigheter

text: Nytt: 2008-11-26

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Konkurrensregel för myndigheter med anledning av

text: , Isle of Wight Council m.fl, dnr

text: 131 559222-08/111

text: 1 Sammanfattning

text: Vid avgörandet av om det förekommer en sådan "betydande snedvridning av konkurrensen" som anges i

text: 4 kap. 7 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, anser Skatteverket att en inledande bedömning ska göras om det offentligrättsliga organet och det privaträttsliga subjektet faktiskt konkurrerar om samma kunder.

text: För att avgöra om snedvridningen av konkurrensen är betydande ska bedömningen göras från det privaträttsliga subjektets perspektiv. Vad som kan vara betydande ska avgöras i det enskilda fallet med hänsyn till om konkurrensen kan bedömas vara betydande med hänsyn till hur det privaträttsliga subjektets möjligheter att agera påverkas.

text: 2 Frågeställning

text: Den 1 januari 2008 infördes i

text: 4 kap. 7 §

text: ML ett nytt andra stycke som innebär att myndigheter ska beskattas när de bedriver verksamhet som är i konkurrens med olika privaträttsliga subjekt. Lagstiftaren har överlåtit till rättstillämpningen att avgöra när en betydande snedvridning av konkurrensen föreligger. Denna skrivelse innehåller Skatteverkets bedömning av vilka kriterier som avgör om en betydande snedvridning av konkurrensen uppkommer.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 4 kap. 7 § första stycket

text: ML anges att statens, ett statligt affärsverks eller en kommuns omsättning utgör inte yrkesmässig verksamhet, om omsättningen

text: 1. ingår som ett led i myndighetsutövning, eller

text: 2. avser bevis, protokoll eller motsvarande myndighetsutövning.

text: Av ett nytt andra stycke i

text: 4 kap. 7 §

text: ML anges från och med 1 januari 2008 följande. "Första stycket gäller inte om behandlingen av omsättningen som icke yrkesmässig verksamhet skulle leda till betydande snedvridning av konkurrensen."

text: I

text: artikel 13.1 andra stycket i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, finns motsvarande bestämmelse. Där anges att när myndigheter och övriga offentligrättsliga organ bedriver sådana verksamheter eller genomför sådana transaktioner ska de ändå ses som beskattningsbara personer med avseende på dessa verksamheter eller transaktioner om det skulle leda till en betydande snedvridning av konkurrensen ifall de behandlades som icke beskattningsbara personer.

text: Regeringsrätten har i ett överklagat förhandsbesked,

text: RÅ 2003 ref. 99

text: , konstaterat att

text: 4 kap. 7 §

text: ML inte innehåller någon bestämmelse som motsvarar konkurrensregeln i artikel 13.1 i mervärdesskattedirektivet. Regeringsrätten anger att det saknar betydelse i målet om konkurrens föreligger eftersom mervärdesskattedirektivet inte kan åberopas mot kommunen. Även om det skulle anses föreligga en sådan konkurrenssnedvridning som avses i mervärdesskattdirektivet kan kommunen för sin del åberopa det undantag från skattskyldighet som följer av

text: 4 kap. 7 §

text: ML.

text: Av

text: prop. 2007/08:25 s. 150

text: ff framgår regeringens motivering till varför konkurrensregeln i

text: 4 kap. 7 §

text: ML ska införas. Där anges bland annat följande.

text: Undantaget i

text: 4 kap. 7 § första stycket

text: ML kan ge upphov till konkurrenssnedvridningsproblem när det gäller verksamhet som kan bedrivas av såväl offentligrättsliga som privaträttsliga subjekt. Vid myndighetsutövning eller led i sådan verksamhet undantas det offentligrättsliga organets omsättning från mervärdesskatt samtidigt som det privaträttsliga subjektet beskattas för motsvarande verksamhet. Resultatet blir en olikformig skattemässig behandling av de olika subjekten. Den konkurrensbegränsning som möjliggörs vid omhändertagande och förstöring av avfall etc. kan inte anses vara tillräcklig. Regeringen föreslår att en mer allmän regel avseende konkurrensbegränsning för offentligrättsliga organ införs. Den svenska lagtexten bör vara utformad på så sätt att den ansluter så långt möjligt till gemenskapsrättens lydelse för att underlätta tillämpningen av nya tolkningsavgöranden som ges av EG-domstolen.

text: I

text: prop. 2007/08:25

text: anges vidare att den föreslagna konkurrensregeln innebär att en omsättning som ingår som ett led i myndighetsutövning m.m. ska utgöra yrkesmässig verksamhet för staten, ett statligt affärsverk eller en kommun om behandlingen av omsättningen som icke yrkesmässig verksamhet skulle leda till betydande snedvridning av konkurrensen. Regeln kan leda till att statens, kommunens eller det statliga affärsverkets omsättning avseende myndighetsutövning eller omsättning som utgör ett led i sådan verksamhet blir föremål för mervärdesskatt.

text: Vidare anges i

text: prop. 2007/08:25

text: att EG-domstolen har lämnat mycket lite vägledning kring tolkningen av och tillämpningen av konkurrensregeln i artikel 13.1 i mervärdesskattedirektivet. Även om EG-domstolen avgjort flera mål avseende offentligrättsliga organ har den aldrig prövat konkurrensregeln fullt ut, dvs. frågan huruvida det skulle kunna leda till konkurrenssnedvridning att behandla ett offentligrättsligt organ som en icke beskattningsbar person avseende en viss verksamhet. Ett mål som avser den frågan har den 14 juni 2007 anhängiggjorts hos EG-domstolen,

text: , Isle of Wight Council.

text: Länsrätten i Stockholms län har i sitt yttrande över promemorian dnr Fi2007/4942 (Remiss av promemoria om mervärdesskatt vid under- och överpristransaktioner, med flera frågor om mervärdesskatt) anfört att om direktivs ordalydelse införs i den svenska lagen är det väsentligt att det ges exemplifieringar av vilka parametrar som enligt regeringens uppfattning ska avgöra vad som är en snedvridning av konkurrensen.

text: Slutligen anges i

text: prop. 2007/08:25

text: att eftersom varken direktivets lydelse eller EG-domstolens praxis ger någon vägledning avseende hur regeln i direktivet ska tolkas ansåg regeringen att det i första hand bör vara en fråga för rättstillämpningen att närmare utveckla de parametrar som länsrätten hänvisar till. Det föreligger annars en risk för att det sker en utveckling inom EG-rätten som inte kommer att stå i överensstämmelse med de svenska förarbetena till bestämmelsen. Målet

text: , Isle of Wight Council, kan komma att ge tolkningsvägledning och regeringen ansåg därför att det inte var lämpligt att i denna proposition försöka specificera närmare de parametrar som ska ligga till grund vid bedömningen.

text: Målet

text: , Isle of Wight Council, som hänvisas till i

text: prop. 2007/08:25

text: , avser olika frågor rörande konkurrenssnedvridning. Målet rör lokala myndigheters tillhandahållande av parkeringsplatser. Även den privata sektorn tillhandahåller sådana parkeringsplatser. De tre frågorna i målet lyder:

text: 1) Ska uttrycket "konkurrenssnedvridning" fastställas för varje offentligt organ för sig, vilket innebär att det i förevarande mål ska fastställas genom hänvisning till det område eller de områden där det särskilda organet tillhandahåller parkeringsplatser eller genom hänvisning till medlemsstatens hela nationella territorium?

text: 2) Vad avses med uttrycket "skulle leda till"? Vilken grad av sannolikhet eller säkerhet krävs för att villkoret ska vara uppfyllt?

text: 3) Vad avses med orden "av viss betydelse"? Innebär "av viss betydelse" en inverkan på konkurrensen som är mer än obetydlig eller försumbar, en "väsentlig" inverkan eller en "exceptionell" inverkan?

text: EG-domstolen har efter det att

text: prop. 2007/08:25

text: lagts fram meddelat dom i målet

text: , Götz. I punkterna 41-46 behandlar domen frågan när "konkurrenssnedvridning av viss betydelse" kan föreligga. Domstolen anser att en bedömning ska göras om en konkurrenssituation föreligger på den relevanta geografiska marknaden. Det ska finnas ett privaträttsligt subjekt som agerar på samma relevanta geografiska marknad som det offentligrättsliga organet och båda ska tillhandahålla motsvarande tjänster för att en konkurrenssnedvridning ska kunna föreligga.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Lagstiftaren har i

text: prop. 2007/08:25

text: överlåtit frågan om hur "betydande snedvridning av konkurrensen" ska tolkas till rättstillämpningen. Med hänsyn till att det inte finns någon omfattande praxis vill Skatteverket med denna skrivelse meddela Skatteverkets syn på när en sådan konkurrens kan föreligga.

text: När det gäller att avgöra om det föreligger betydande snedvridning av konkurrensen ska en bedömning inledningsvis göras av om det finns en konkurrenssituation i varje enskilt fall. För att det ska föreligga en konkurrenssnedvridning får det inte bara vara en tänkbar situation utan det förutsätts att det finns en offentlig verksamhet som faktiskt konkurrerar med ett eller flera privaträttsliga subjekt.

text: Skatteverket anser att det ska förekomma en konkurrens mellan å ena sidan en eller flera myndigheter och å andra sidan ett eller flera privaträttsliga subjekt för att bestämmelsen i

text: 4 kap. 7 § andra stycket

text: ML ska kunna bli tillämplig. Således kan en konkurrenssituation mellan två myndigheter, t.ex. två gränskommuner, inte enligt Skatteverket leda till att yrkesmässighet föreligger enligt

text: 4 kap. 7 § andra stycket

text: ML.

text: EG-domstolen har i

text: , Götz, konstaterat att det offentligrättsliga organet och det privaträttsliga subjektet ska konkurrera om samma tjänster på samma relevanta geografiska marknad för att en konkurrenssnedvridning ska kunna föreligga. Det avgörande ska enligt Skatteverkets bedömning vara om myndigheten och det privaträttsliga subjektet konkurrerar om samma kunder. När konkurrens föreligger på samma relevanta geografiska marknad föreligger också konkurrens om samma kunder. För vissa tillhandahållanden kan konkurrens föreligga endast på en lokal eller regional marknad, dvs. tillhandahållandet är beroende av en sådan närvaro att det endast kan tillhandahållas lokalt eller regionalt. När bedömningen ska göras på t.ex. endast regionala tillhandahållanden kan detta innebära att tillhandahållanden i en region bedöms som yrkesmässiga eftersom snedvridning av konkurrensen föreligger samtidigt som motsvarande tillhandahållanden i en annan region inte bedöms vara yrkesmässiga på grund av att privat konkurrens saknas i denna region. För andra tillhandahållanden kan konkurrenssituationen i stället finnas på en nationell marknad, dvs. tillhandahållanden som inte är beroende av var i landet de tillhandahålls från. I undantagsfall skulle även en internationell konkurrens kunna påverka bedömningen, t.ex. i sådana fall där den svenska myndigheten agerar i konkurrens med privaträttsliga subjekt på en global marknad.

text: För att avgöra om konkurrensen är betydande anser Skatteverket att denna bedömning ska göras från det privaträttsliga subjektets perspektiv. Vad som kan vara betydande ska avgöras i det enskilda fallet med hänsyn till om konkurrensen kan bedömas vara betydande utifrån hur det privaträttsliga subjektets möjligheter att agera påverkas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 745277-09/111

title: Spärrbeloppsberäkning - fråga om sjukpenning ska påverka de utländska inkomsterna vid avräkning av utländsk skatt

text: Nytt: 2023-03-21

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-03-20, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Vid avräkning av utländsk skatt är sjukpenning i inkomstslaget näringsverksamhet antingen en svensk eller utländsk inkomst och det bestäms av från vilket land utbetalningen kommer. Sjukpenning från den svenska Försäkringskassan är därför en svensk inkomst vid spärrbeloppsberäkningen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: En person bedriver enskild näringsverksamhet både i Sverige och i annat land. Verksamheten beskattas även i det andra landet och utländsk skatt ska avräknas. Fråga har ställts om sjukpenning från den svenska Försäkringskassan som redovisas i näringsverksamheten ska påverka den utländska inkomsten i spärrbeloppsberäkningen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vid avräkning av utländsk skatt görs en spärrbeloppsberäkning som syftar till att beräkna hur stor del av den svenska skatten som belöper på den utländska inkomsten. Beräkningen görs genom att ett bråktal multipliceras med den svenska skatten. Bråktalets täljare innehåller de utländska förvärvsinkomsterna och bråktalets nämnare innehåller den sammanlagda svenska och utländska förvärvsinkomsten.

text: Av

text: 2 kap. 10 § lagen (1986:468)

text: om avräkning av utländsk skatt, avräkningslagen, framgår att de utländska förvärvsinkomster som ingår i täljaren i spärrbeloppsberäkningen är intäktsposter efter avdrag för kostnadsposter. Motsvarande bestämmelse fanns i 7 § i avräkningslagen i dess lydelse före den 1 januari 2009. Där användes dock uttrycket "intäkter efter avdrag för kostnader".

text: Sjukpenning enligt lagen (

text: ) om allmän försäkring ska tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet om den grundar sig på förvärvsinkomst på grund av näringsverksamhet,

text: 15 kap. 8 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: . I samma lagrum anges även andra ersättningar i samband med sjukdom m.m. som också ska tas upp som inkomst av näringsverksamhet.

text: Vem som omfattas av svensk socialförsäkring och har rätt till förmåner bestäms av

text: socialförsäkringslagen (1999:799)

text: , EG:s förordning 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet samt socialförsäkringskonventioner som ingåtts med andra stater.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Bestämmelsen i 2 kap. 10 § avräkningslagen innebär att det inte bara är de intäkts- och kostnadsposter som är direkt hänförliga till den utländska inkomsten som ska ingå i täljaren i spärrbeloppsberäkningen. Även samtliga intäkts- och kostnadsposter som inte är specifikt hänförliga till den svenska eller utländska inkomsten ska fördelas mellan dessa inkomster om inte annat anges särskilt i lagtexten. Däremot ska inte de intäkts- och kostnadsposter som enbart ska ses som svensk inkomst påverka den utländska inkomsten.

text: Sjukpenning som utbetalas från Försäkringskassan grundar sig dels på att personen är socialförsäkrad i Sverige, dels på storleken på inkomsten. Det är en offentlig ersättning som betalas ut av en svensk myndighet och regleras av en särskild lagstiftning. Sjukpenning från ett annat land betalas ut därför att personen är socialförsäkrad i det andra landet och styrs av det regelverk som gäller där.

text: Vid tillämpning av skatteavtal ses sjukpenning inte som en rörelseinkomst. I många fall har utbetalarstaten rätt att beskatta utbetald socialförsäkringsersättning.

text: På grund av det särskilda regelverk som styr rätten till sjukpenning anser Skatteverket att vid avräkning av utländsk skatt är sjukpenning i inkomstslaget näringsverksamhet antingen en svensk eller utländsk inkomst och att det bestäms av från vilket land utbetalningen kommer. Sjukpenning från den svenska Försäkringskassan är därför en svensk inkomst vid spärrbeloppsberäkningen. Detsamma gäller andra typer av socialförsäkringsersättningar som tas upp i inkomstslaget näringsverksamhet.

text: Skatteverket anser att bedömningen är densamma oavsett om det är fråga om tillämpning av avräkningslagen i dess lydelse före eller efter 1 januari 2009.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 745279-09/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Inkomstskatt

title: Uppgiftsskyldighet för svenska handelsbolag utan fast driftställe med enbart utländska delägare

text: Nytt: 2021-09-10

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2021-09-03, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Om ett svenskt handelsbolag enbart har begränsat skattskyldiga delägare och inte bedriver verksamhet från fast driftställe i Sverige, är delägarna inte skattskyldiga för handelsbolagets verksamhet. Det förutsätts att det inte heller finns några andra inkomster i handelsbolaget som de begränsat skattskyldiga delägarna är skattskyldiga för i Sverige. Handelsbolaget har då ingen skyldighet att lämna särskild uppgift till ledning för delägarnas taxeringar. Det kan dock i många fall krävas en utredning om hur verksamheten bedrivs innan det går att komma fram till att handelsbolaget inte har en sådan skyldighet.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett svenskt handelsbolag har enbart begränsat skattskyldiga delägare. Det bedrivs ingen verksamhet från fast driftställe i Sverige. Skatterättsnämnden har i två förhandsbesked (1998-02-25 och 1999-11-24) kommit fram till att en utländsk juridisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag är skattskyldig i Sverige endast om handelsbolaget i fråga bedriver näringsverksamhet från ett fast driftställe i Sverige. Ska handelsbolaget lämna särskild uppgift till ledning för delägarnas taxeringar även om ingen av dem är skattskyldig för handelsbolagets verksamhet? Handelsbolaget har ingen fastighet eller annat som medför skyldighet att lämna självdeklaration.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Begränsat skattskyldiga fysiska och juridiska personer är bl.a. skattskyldiga för inkomst från fast driftställe i Sverige,

text: 3 kap. 18 §

text: och

text: 6 kap. 11 §

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: I lagen (

text: ) om självdeklarationer och kontrolluppgifter, LSK, finns bestämmelser om skyldighet att lämna självdeklarationer och särskilda uppgifter. I de särskilda uppgifterna lämnas uppgifter för taxering enligt

text: taxeringslagen (1990:324)

text: av delägare i svenska handelsbolag,

text: 1 kap. 3 §

text: LSK. Av

text: 5 kap. 2 §

text: LSK framgår att svenska handelsbolag som inte är skyldiga att lämna självdeklaration, ska lämna särskilda uppgifter om de förhållanden som avses i

text: 3 kap. 18 §

text: . Enligt

text: 3 kap. 18 §

text: LSK ska svenska handelsbolag till ledning för delägarnas taxeringar lämna de uppgifter som avses i

text: 5 §

text: , uppgifter för varje delägare om hans andel av bolagets inkomst samt uppgifter om varje delägares andel i bolaget. De uppgifter som avses i

text: 3 kap. 5 §

text: LSK är intäkter, kostnader och bokslutsdispositioner, tillgångar, skulder, avsättningar, obeskattade reserver och eget kapital, justeringar i förhållande till bokföringen, samt andra uppgifter om verksamheten av betydelse för taxeringen.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Skatterättsnämnden har i två förhandsbesked (1998-02-25 och 1999-11-24) funnit att om ett svenskt handelsbolag enbart har begränsat skattskyldiga delägare beskattas dessa för bolagets verksamhet bara om handelsbolaget bedriver näringsverksamhet från fast driftställe i Sverige. Skatteverket delar denna uppfattning. Om det inte finns något sådant fast driftställe i Sverige finns därmed ingen att beskatta för handelsbolagets inkomst. Detta gäller givetvis under förutsättning att det inte finns andra inkomster i handelsbolaget som delägarna kan vara skattskyldiga för enligt 3 kap. 18 § och 6 kap. 11 § IL. Eftersom handelsbolaget ska lämna uppgift till ledning för delägarnas taxeringar anser Skatteverket att handelsbolaget inte har någon uppgiftsskyldighet om det inte finns någon delägare att taxera.

text: I normalfallet torde det inte finnas någon anledning för begränsat skattskyldiga delägare att köpa samtliga andelar i eller bilda ett svenskt handelsbolag om det inte ska bedrivas någon verksamhet i Sverige. Därför kan det i många fall krävas en utredning om hur verksamheten bedrivs innan det går att komma fram till att handelsbolaget inte har en skyldighet att lämna särskild uppgift.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 745783-07/111

title: Tillämpning av skatteavtal på schablonintäkt på uppskovsbelopp

text: Nytt: 2018-10-15

text: Detta ställningstagandet är ersatt av Högsta förvaltningsdomstolens dom den 25 oktober 2012, mål nr

text: och 6688-11, se rättsfallskommentaren Schablonintäkt och skatteavtal .

text: 1 Sammanfattning

text: Den räntebeläggning av uppskovsbeloppet som i

text: inkomstskattelagen

text: betecknats som schablonintäkt är inte en inkomst i skatteavtalens mening. Skatteavtalen är därför inte tillämpliga på schablonintäkten utan den kan beskattas i Sverige även om en person bor utomlands och har hemvist i ett land som Sverige har skatteavtal med.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fr.o.m. 1 januari 2008 ska den som har en ersättningsbostad med ett uppskovsbelopp ta upp en schablonintäkt i inkomstslaget kapital. Även begränsat skattskyldiga personer är skattskyldiga för sådan schablonintäkt. Fråga har ställts om schablonintäkten kan beskattas när en person är bosatt utomlands och Sverige har skatteavtal med det andra landet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Genom SFS 2007:1419 har det införts en bestämmelse i

text: 47 kap. 11 b § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, om att den som har en ersättningsbostad med ett uppskovsbelopp ska ta upp en schablonintäkt. Intäkten beräknas till 1,67 procent av uppskovsbeloppets storlek vid beskattningsårets ingång. I

text: 3 kap. 18 §

text: IL har det införts en skattskyldighet i inkomstslaget kapital även för begränsat skattskyldiga personer för sådan schablonintäkt. Bestämmelserna träder i kraft 1 januari 2008.

text: I

text: prop. 2007/08:27

text: anges följande på s.121 f . under rubriken Räntebeläggning av uppskovsbelopp.

text: "Även om den som har ett uppskovsbelopp enligt

text: 47 kap.

text: inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL) inte har fått en viss skatt fastställd för uppskovet innebär uppskovet i praktiken att uppskovsinnehavaren har en latent skattekredit som kan vara under en mycket lång tid. Som ett led i finansieringen av det bortfall av skatteintäkter som införandet av den kommunala fastighetsavgiften medför samt för att begränsa de ökade skattekrediterna föreslår regeringen, bl.a. mot bakgrund av de skäl som angetts i avsnitt 9.2, en räntebeläggning av den skattekredit som är knuten till uppskovsbeloppet. Regeringen föreslår att räntan ska tas ut från och med 2009 års taxering. Räntans storlek motsvarar 0,5 procent av uppskovsbeloppet. Vid en skatt på kapitalvinst med 22 procent motsvarar detta en effektiv icke avdragsgill ränta på knappt 2,3 procent (0,5/0,22) av den latenta skattekredit som uppskovsbeloppet innebär. ...

text: Uttaget av ränta ska ske i form av en schablonintäkt som tas upp i inkomstslaget kapital. Vid en ränta på uppskovsbeloppet motsvarande 0,5 procent kan schablonintäkten efter viss avrundning beräknas till 1,67 procent av uppskovsbeloppet (0,5/0,3).

text: Lagrådet har framfört kritik mot tekniken att utforma räntebeläggningen som en schablonintäkt. Lagrådet har anfört att det aldrig är bra att skapa dimridåer kring den verkliga effekten eller det verkliga syftet med en lagbestämmelse. Att räntebeläggningen är utformad som ett skatteuttag redovisas dock tydligt i det föregående. Regeringen konstaterar vidare att den valda lagtekniska lösningen inte alls är främmande för skattesystemet. En liknande reglering, vars lagrådsbehandling för övrigt inte föranledde kritik av nu aktuellt slag, finns i 30 kap.6 a§ IL som handlar om räntebeläggning av periodiseringsfonder. En liknande form av skatteuttag fanns även tidigare för valutakursreserver. Lagrådets åsikter föranleder därför inte regeringen att överväga någon annan utformning av räntebeläggningen."

text: Varken OECD:s modellavtal eller kommentaren till det innehåller någon definition av vad som är en inkomst i skatteavtalens mening.

text: Klaus Vogel skriver följande på s. 147 i sin bok On Double Taxation Conventions, 3:e uppl, Kluwers förlag.

text: “c) Art. 2 (2) explains the term taxes on income by means of a tautology in that it states that the term covers all taxes imposed 'on total income ... or on elements of income'. In this connection, MC does not define the term 'income'. However, the context of the distributive rules of Arts. 6 to 22 MC reveals all the items which, according to MC, may be subjected to income tax. MC consequently presupposes that despite all the differences in the details of the various arrangements, there is at international level a basic common understanding of what 'income', the French term 'revenue', and the German term 'Einkommen', mean."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Avdrag för uppskovsbelopp innebär en form av anstånd med betalningen av den skatt som annars skulle ha påförts på kapitalvinsten. Uppskovsbeloppet utgör således en latent skattekredit som ska regleras någon gång i framtiden och schablonintäkten syftar till att räntebelägga denna skattekredit. Den ekonomiska belastning som schablonintäkten medför ska alltså för den skattskyldige motsvara en ej avdragsgill räntebelastning om 2,3 procent av den latenta skattekrediten.

text: Schablonintäkten syftar inte till att ersätta en verklig inkomst eller att i övrigt schablonmässigt beräkna en existerande inkomst, utan den är i sin helhet en vid inkomsttaxeringen fiktivt skapad inkomstpost. Schablonintäkten är en teknisk konstruktion för att åstadkomma en ekonomisk belastning inom skattesystemet som motsvarar en separat räntedebitering avseende den latenta skattekredit som är knuten till uppskovsbeloppet. Det skatteuttag som schablonintäkten medför är således ett sätt att debitera en ersättning som ska betalas för utnyttjande av en skattekredit.

text: De inkomster som omfattas av skatteavtalen är vad som i allmän mening betecknas som inkomst. Dit räknas normalt mottagna ersättningar, avkastning på tillgångar, vinster av olika slag m.m. När det gäller den aktuella schablonintäkten beskattas däremot den skattskyldige personen för att han har en latent skattekredit. Skatteverket anser därför att den räntebeläggning av uppskovsbeloppet som i IL betecknats som schablonintäkt inte är någonting som kan anses vara en inkomst i skatteavtalens mening. Den är ingenting som i internationella sammanhang ingår i vad som i allmän mening omfattas av inkomstbegreppet och den går därför inte att inordna i skatteavtalens inkomstartiklar. Enligt Skatteverkets uppfattning blir skatteavtalen därmed inte tillämpliga på schablonintäkten. Den räntebeläggning som i detta fall har utformats som ett skatteuttag, begränsas därför inte av de skatteavtal som Sverige ingått med andra länder. Skatteverket anser därför att den aktuella schablonintäkten kan beskattas även om en person bor utomlands och har hemvist i ett land med vilket Sverige har skatteavtal.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 746676-07/111

title: Redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration på grund av särskilda skäl m.m.

text: Nytt: 2015-12-15

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av ställningstagandet ”Redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration på grund av särskilda skäl”, dnr

text: 131 670523-15/111

text: 1 Sammanfattning

text: Särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration enligt

text: 10 kap. 11 § första stycket 2 skattebetalningslagen (1997:483)

text: , sBL, får framför allt anses föreligga i de fall det finns ett påtagligt intresse för Skatteverket att få en tidigare kontroll av att skattskyldighet för mervärdesskatt verkligen föreligger och att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt, dvs. i enlighet med såväl

text: mervärdesskattelagens (1994:200)

text: , ML, som sBL:s bestämmelser. I det följande anges även några exempel då sådana särskilda skäl kan anses föreligga.

text: I det fall Skatteverket beslutat att mervärdesskatt ska redovisas i skattedeklaration i stället för självdeklaration ska redovisningsperioden fr.o.m. den 1 januari 2008 normalt vara tre kalendermånader enligt 10 kap. 14 a § sBL. Skatteverket har möjlighet att fatta beslut om att redovisning ska ske varje månad.

text: Vid bedömning av huruvida mervärdesskatt ska redovisas i självdeklaration enligt bestämmelsen i 10 kap. 31 § sBL är det den skattskyldige som har bevisbördan för att beskattningsunderlaget uppgår till högst en miljon kr.

text: Denna skrivelse ersätter fr.o.m. den 1 januari 2008 Skatteverkets skrivelse 2005-11-25, dnr 131 624795- 05/111. skrivelsen från 2005 är därmed inte längre gällande.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Skatteverket har i en skrivelse 2005-11-25, dnr

text: 131 624795-05/111

text: , redogjort för sin bedömning av i vilka fall det föreligger särskilda skäl för att mervärdesskatt som annars ska redovisas i självdeklaration ska redovisas i skattedeklaration.

text: Från och med den 1 januari 2008 ska den som har ett beskattningsunderlag som uppgår till högst 40 miljoner kr redovisa mervärdesskatt i skattedeklaration för en redovisningsperiod om tre kalendermånader i stället för som tidigare gällde; en kalendermånad. Med anledning härav har följande frågor uppkommit:

text: vad mån är Skatteverkets ställningstagande i ovannämnda skrivelse fortfarande tillämpligt, dvs. i vilka fall kan det anses föreligga särskilda skäl för redovisning i skattedeklaration i stället för i självdeklaration?

text: n redovisningsperiod blir i sådant fall tillämplig?

text: d gäller vid beräkning av den i 10 kap. 31 § sBL angivna beloppsgränsen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagtext

text: Av 10 kap. 31 § första stycket sBL framgår att den som bedriver en verksamhet där beskattningsunderlagen, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst en miljon kr och som är skyldig att lämna själv deklaration och som inte är handelsbolag eller grupphuvudman i en mervärdesskattegrupp, ska redovisa mervärdesskatten i självdeklarationen, om Skatteverket inte beslutat annat enligt 11 §.

text: Enligt 10 kap. 11 § sBL ska Skatteverket besluta att mervärdesskatt som annars ska redovisas i en självdeklaration, enligt bestämmelserna i 31 § första stycket, ska redovisas i en skattedeklaration om den skattskyldige begär det eller om det finns särskilda skäl. Beslutet ska gälla hela beskattningsår och, i de fall det är den skattskyldige som begär beslutet, minst två på varandra följande beskattningsår.

text: I 10 kap. 14 a § sBL anges att redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara tre kalendermånader för den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst 40 miljoner kr.

text: Av 10 kap. 14 b § sBL framgår att Skatteverket ska besluta om att redovisningsperioden ska vara en månad i stället för tre om det finns särskilda skäl.

text: Av 3 kap. 3 § sBL framgår att om ett förhållande som har tagits upp i en anmälan om registrering har ändrats, ska den som gjort anmälan underrätta Skatteverket om ändringen. Om inte något hindrar det ska underrättelsen lämnas inom två veckor från det att ändringen inträffade.

text: I 4 kap. 1 § sBL stadgas att preliminär skatt för en skattskyldig ska betalas för inkomståret med belopp som så nära som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten enligt den årliga taxeringen året efter inkomståret.

text: I 19 kap. 13 §ML stadgas att den som ansöker om återbetalning enligt 10 kap. 11 eller 12 § ML och som enligt 10 kap. 31 § första stycket sBL ska redovisa mervärdesskatt i självdeklaration, ändå ska redovisa i skattedeklaration om det inte finns särskilda skäl mot det. Den som omfattas av beslut som meddelats enligt

text: 10 kap. 9 §

text: ML, dvs. uppbyggnadsskede, ska alltid redovisa mervärdesskatten i skattedeklaration.

text: En definition av skenföretag (s.k. missing trader) finns i

text: kommissionens förordning (EG) nr 1925/2004

text: . I

text: artikel 2.1

text: anges att ett skenföretag är "en näringsidkare som är registrerad till mervärdesskatt och som, potentiellt i bedräglig avsikt, förvärvar eller ger sken av att förvärva varor eller tjänster utan att betala mervärdesskatt och levererar dessa varor eller tillhandahåller dessa tjänster med mervärdesskatt inräknad i fakturapriset, men som inte betalar in mervärdesskatten till den berörda statliga myndigheten".

text: 3.2 Förarbeten

text: I

text: prop. 1996/97:100 s. 568

text: anges att särskilda skäl kan t.ex. vara att beslut om frivillig skattskyldighet för uthyrning av verksamhetslokal har fattats enligt bestämmelserna i

text: 9 kap.

text: ML.

text: Förarbetena till ovan angivna bestämmelser i sBL och de äldre motsvarande bestämmelserna i ML, bl.a.

text: prop. 1989/90:111 s. 134

text: prop. 1993/94:99 s. 244

text: och s. 254,

text: prop. 1994/95:202 s. 88

text: och

text: prop. 1995/96:19 s. 19

text: , ger i övrigt ingen närmare vägledning för vad som kan åberopas som särskilda skäl för att besluta att redovisning ska ske i skattedeklaration i stället för självdeklaration.

text: I

text: prop. 2007/08:25 s. 73

text: anges att särskilda skäl enligt 10 kap. 11 § sBL föreligger i de fall Skatteverket av kontrollskäl vill att den skattskyldige ska redovisa mervärdesskatten oftare.

text: Vidare framgår att efter ett införande av reglerna kommer ett företag som huvudregel att redovisa kvartalsvis om Skatteverket av kontrollskäl beslutar att mervärdesskatt som annars ska redovisas i en självdeklaration ska redovisas i en skattedeklaration (10 kap. 11 § sBL). Verket kan genom ytterligare beslut tvinga företaget att ha en redovisningsperiod om en kalendermånad. Ett sådant system har ansetts fördelaktigt både för Skatteverket och för företagen, eftersom redovisningens frekvens kan anpassas till olika grader av kontrollbehov.

text: 3.3 Rättspraxis

text: Kammarrätten i stockholm fann i domar 2003-09-29, mål nr 5317-2001, 5318-2001 och 5319-2001, att särskilda skäl för redovisning i skattedeklaration som regel ska anses föreligga vid frivillig skattskyldighet vid uthyrning av verksamhetslokal.

text: Kammarrätten i stockholm fann i beslut 2002-04-19, mål nr 2263-2002, avseende betalningssäkring att ett bolag inte hade rätt att redovisa mervärdesskatt i självdeklarationen, eftersom det vid skattemyndighetens utredning framkommit skäl att beräkna omsättningen till över en miljon kr. Myndighetens utredning visade att den utgående skatten för januari-december 2001 och januari 2002 kunde beräknas till 1 675 000 kr respektive 450 000 kr. Beskattningsunderlagen uppgår då, förutsatt att skattesatsen är 25 %, till 6 700 000kr respektive 1 800 000 kr.

text: Kammarrätten i stockholm fann i dom 2005-05-18, mål nr 4260-03, att det förelåg särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatten i skattedeklaration enligt 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL. Bolaget har för inkomståren 1999-2001 haft en omsättning som klart överstigit den för redovisning i självdeklaration lagstadgade gränsen om en miljon kr. Dessutom har bolaget konsekvent i lämnade preliminära självdeklarationer angivit att det kommande verksamhetsåret beräknas gå med förlust. Kammarrätten konstaterade därför att Skatteverket haft fog för sitt beslut om att redovisning ska ske i skattedeklaration.

text: LR i skåne län fann i dom 2004-08-31, mål nr 7555-04, att sådana särskilda skäl som anges i 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL förelåg och konstaterade att Skatteverket därför haft fog för sitt beslut att bolaget ska redovisa mervärdesskatt i skattedeklaration. Verkets beslut om redovisning i skattedeklaration hade grundats på att bolaget underlåtit att lämna in registreringsanmälan och inkomstdeklarationen för taxeringsår 2003 i tid samt på att bolagets revisor varken kunnat tillstyrka eller avstyrka att bolagets resultaträkning eller balansräkning fastställs.

text: 3.4 Övrigt

text: Bedrägerier med mervärdesskatt vid internationell handel är ett växande problem i sverige och inom EU. Kommissionen har i rapport av den 16 april 2004 till Rådet och Europaparlamentet om administrativt samarbete i kampen mot momsbedrägerier, KOM(2004) 260 slutlig (www.ec.europa.eu/taxation customs/taxation/vat/control anti-fraud/reports/index en.htm), framhållit oro över det stora antalet bedrägerier med skenföretag. Kommissionen rekommenderar medlemsländerna att bl.a. förbättra kontrollverksamheten genom att vidta åtgärder för att förhindra att skenföretag överhuvudtaget kommer in i mervärdesskattesystemet. Kommissionen framför också vikten av att på ett så tidigt stadium som möjligt spåra potentiella skenföretag bland de företag som redan är registrerade till mervärdesskatt (se avsnitt 6.1 i ovannämnda rapport).

text: I rapport av den 23 november 2007 till rådet "Communication from the commission to the council concerning some key elements contributing to the establishment of the VAT anti-fraud strategy within the EU", COM(2007) 758 final (www.ec.europa.eu/taxation customs/taxation/index en.htm) har kommissionen återigen påpekat vikten av att få information i tid för att effektivt kunna bekämpa bedrägerier på mervärdesskatteområdet (se avsnitten 3.1 och 3.2). Kommissionen framför än en gång vikten av en väl fungerande registrerings- och avregistreringskontroll, så att endast den som faktiskt bedriver mervärdesskattepliktig verksamhet är registrerad till mervärdesskatt (se avsnitt 3.3).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Särskilda skäl för redovisning i skattedeklaration och tillämplig redovisningsperiod

text: Ett beslut om redovisning i skattedeklaration med stöd av bestämmelsen om särskilda skäl i 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL innebär inte att näringsidkaren fråntas någon rättighet avseende vare sig skattskyldigheten eller registreringen till mervärdesskatt. Ur ett företagarperspektiv kan det i vissa fall vara en fördel att redovisa i skattedeklaration eftersom avdragsrätten för ingående skatt kan utövas direkt utan den fördröjning som redovisning i självdeklaration innebär. Denna tidigareläggning av avdragsrättens inträde kan således anses kompensera för det merarbete som det innebär att redovisa mervärdesskatten månatligen. Redovisning av skatten i självdeklarationen är inte avsedd att medföra någon skattekredit för den skattskyldige. Mervärdesskatt som ska redovisas i självdeklarationen ska ingå i den debiterade preliminära skatten och betalas månatligen.

text: Som framgår ovan i avsnitt 3.2 så anges i

text: prop. 2007/08:25 s. 73

text: att särskilda skäl enligt 10 kap. 11 § sBL föreligger i de fall Skatteverket av kontrollskäl vill att den skattskyldige ska redovisa mervärdesskatten oftare. I

text: prop. 1996/97:100 s. 568

text: anges att särskilda skäl kan vara t.ex. frivillig skattskyldighet för uthyrning av verksamhetslokal. Förarbetena ger därutöver ingen närmare vägledning för vad som kan åberopas av Skatteverket som särskilda skäl för att på eget initiativ besluta att redovisning ska ske i skattedeklaration i de fall beskattningsunderlagen beräknas uppgå till högst en miljon kr för beskattningsåret.

text: Särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration enligt 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL får framför allt anses föreligga i de fall det finns ett påtagligt intresse för Skatteverket att få en tidigare kontroll av att skattskyldighet för mervärdesskatt verkligen föreligger och att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt, dvs. i enlighet med såväl ML:s som sBL:s bestämmelser. Genom att mervärdesskatt redovisas i skattedeklaration ges Skatteverket en möjlighet att förhållandevis snabbt korrigera uppkomna fel och oegentligheter. Redovisning i skattedeklaration kan också förebygga, särskilt i expanderande företag med höga mervärden, uppkomst av skatteskulder som inte kan betalas och därmed leder till obestånd för företagaren.

text: I det fall Skatteverket på grund av särskilda skäl (10 kap. 11 § första stycket 2 sBL) beslutar att mervärdesskatt ska redovisas i skattedeklaration i stället för självdeklaration ska bedömning av tillämplig redovisningsperiod ske utifrån bestämmelserna i 10 kap. 14-14 b §§ sBL.

text: Enligt 10 kap. 14 a § sBL ska den som har ett beskattningsunderlag som uppgår till högst 40 miljoner kr redovisa mervärdesskatt för en redovisningsperiod om tre kalendermånader. I det här fallet är det fråga om företag som har ett beskattningsunderlag som uppgår till högst en miljon kr, vilket innebär att den i 14 a § angivna bestämmelsen blir tillämplig. Ett företag kommer således som huvudregel att redovisa mervärdesskatt för en redovisningsperiod om tre kalendermånader om Skatteverket av kontrollskäl beslutar att mervärdesskatt som annars ska redovisas i självdeklaration ska redovisas i skattedeklaration. (Jfr

text: prop. 2007/08:25 s. 73

text: Skatteverket kan, med stöd av 10 kap. 14 b § första stycket 2 sBL, besluta att redovisningsperioden på grund av särskilda skäl i stället ska vara en kalendermånad. Vad som i dessa sammanhang avses med särskilda skäl framgår av skrivelse 2007-12-20, dnr 131 746687- 07/111.

text: I det följande anges några exempel då sådana särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration kan anses föreligga samt vilken redovisningsperiod som kan bli aktuell.

text: Frivillig skattskyldighet för uthyrning av verksamhetslokal

text: Skatteverket anser att särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration enligt 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL föreligger om beslut om frivillig skattskyldighet för uthyrning av verksamhetslokal har fattats enligt bestämmelserna i

text: 9 kap.

text: ML.

text: Ett grundläggande skäl till varför redovisning ska ske löpande i skattedeklaration är att den frivilliga skattskyldigheten för uthyrning av verksamhetslokal utgör ett avsteg från huvudregeln att uthyrning av fastighet enligt

text: 3 kap. 2 §

text: ML är en tjänst som undantas från skatteplikt och att skattskyldighet medges först efter särskild ansökan för viss lokal eller anläggning. Till detta kommer de strikta krav som kringgärdar förutsättningarna för att överhuvudtaget beviljas frivillig skattskyldighet enligt

text: 9 kap.

text: ML samt det komplexa regelverk som i övrigt omgärdar den frivilliga skattskyldigheten, vilket särskilt är fallet vid överlåtelse av fastighet eller skattskyldighetens upphörande.

text: Skatteverkets beslut om redovisning i skattedeklaration på grund av särskilda skäl innebär att mervärdesskatten fr.o.m. den 1 januari 2008 som huvudregel ska redovisas för en redovisningsperiod om tre kalendermånader. En redovisningsperiod om tre kalendermånader kan således användas vid frivillig skattskyldighet om förutsättningarna för det i övrigt är uppfyllda.

text: Summan av beskattningsunderlagen och värde av försäljning till annat EG-land samt export överstiger en miljon kr

text: Skatteverket anser att särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration enligt 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL kan föreligga om summan av beskattningsunderlagen enligt 10 kap. 31 § sBL och värde av försäljning till land utanför Sverige överstiger en miljon kr. Allt under förutsättning att skattskyldighet hade förelegat om försäljningen skett till köpare i Sverige.

text: Med beskattningsunderlag avses sådan omsättning som medför skattskyldighet enligt ML. Vid beräkning av beskattningsunderlaget kan således bortses från export och omsättning som är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap.

text: ML. (

text: Prop. 1993/94:99 s. 244

text: Bestämmelsen i 10 kap. 31 § sBL är avsedd att vara en lättnadsregel för små företag vars beskattningsunderlag, exklusive gemenskapsinterna förvärv och import, per år uppgår till högst en miljon kr. Med beaktande av vad kommissionen framfört i sin rapport, KOM(2004) 260 slutlig, om kontrollbehovet vid gemenskapsintern handel finns det enligt Skatteverkets mening ingen anledning att i detta sammanhang göra skillnad på försäljningar som görs till köpare inom landet och sådana som görs till köpare utom landet. Till det underlag som räknas fram enligt 10 kap. 31 § sBL ska alltså, med stöd av bestämmelsen om särskilda skäl i 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL, läggas export och gemenskapsintern försäljning i den mån dessa hade föranlett skattskyldighet i de fall försäljningen hade gjorts till köpare i Sverige.

text: I det här sammanhanget kan nämnas att det i vissa fall, beroende på omständigheterna i det enskilda fallet, kan vara lämpligare att åberopa

text: 19 kap. 13 §

text: ML som stöd för redovisning i skattedeklaration. Enligt denna bestämmelse ska den som ansöker om återbetalning på grund av t.ex. gemenskapsintern försäljning eller export redovisa mervärdesskatten i skattedeklaration om inte särskilda skäl talar emot detta. Till skillnad mot bestämmelserna i 10 kap. 11 och 31 §§ sBL är således redovisning i skattedeklaration huvudregeln enligt

text: 19 kap. 13 §

text: ML.

text: Av förarbetena till

text: 19 kap. 13 §

text: ML framgår inte klart vilka särskilda skäl som kan medföra att redovisning inte ska ske i skattedeklaration. Vid bedömningen om redovisning ska ske i skattedeklaration eller självdeklaration bör en samlad bedömning av omsättningens och den ingående skattens storlek göras. såväl den ingående skatt, som omfattas av avdragsrätt, som den ingående skatt som omfattas av återbetalningsrätt, bör beaktas. Även om omsättningens och den ingående skattens storlek inte i sig gör en redovisning i skattedeklaration befogad, kan kontrollskäl medföra att särskilda skäl inte bör anses föreligga. (Jfr

text: prop. 1993/94:99 s. 254

text: Skatteverket anser att det av kontrollskäl inte föreligger sådana särskilda skäl som talar emot redovisning i skattedeklaration i de fall summan av beskattningsunderlagen enligt 10 kap. 31 § sBL och värde av försäljning till land utanför Sverige överstiger en miljon kr. Allt under förutsättning att skattskyldighet hade förelegat om försäljningen skett till köpare i Sverige. Detta innebär att redovisningen alltid ska ske i skattedeklaration i dessa fall, dvs. huvudregeln i

text: 19 kap. 13 §

text: ML ska gälla.

text: Skatteverkets beslut om redovisning i skattedeklaration på grund av särskilda skäl innebär att mervärdesskatt fr.o.m. den 1 januari 2008 som huvudregel ska redovisas för en redovisningsperiod om tre kalendermånader. Härigenom kommer redovisningsperioderna för redovisning av mervärdesskatt och kvartalsredovisningen att korrespondera.

text: Företag som är förbundet med ett eller flera andra företag

text: Skatteverket anser att särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration enligt 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL kan föreligga avseende ett företag som är förbundet med ett eller flera andra företag på så sätt att det föreligger organisatoriska, äganderättsliga eller finansiella band. Vid bedömningen av vad som utgör sådana band kan ledning hämtas från tillämpningen av bestämmelsen i

text: 7 kap. 3 b § 4

text: ML. Jfr

text: prop. 2007/08:25 s. 128

text: ff.

text: Därutöver förutsätts att de andra företagen använder en redovisningsperiod om en eller tre kalendermånader och att det förekommer regelbunden omsättning av mer än ringa omfattning mellan företagen.

text: Skatteverkets beslut om redovisning i skattedeklaration på grund av särskilda skäl innebär att mervärdesskatten fr.o.m. den 1 januari 2008 ska redovisas för en redovisningsperiod om tre kalendermånader i de fall de andra företagen redovisar på sådant sätt.

text: I det fall de andra företagen i stället redovisar mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad anser Skatteverket att det för det aktuella företaget även kan föreligga särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad enligt 10 kap. 14 b § första stycket 2 sBL. se skrivelse 2007-12-20, dnr 131 746687- 07/111.

text: Brister i redovisning eller betalning av skatt i en utsträckning som inte är obetydlig

text: Skatteverket anser att särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration enligt 10 kap.11 § första stycket 2 sBL föreligger vid brister i redovisning eller betalning av skatt i en utsträckning som inte är obetydlig.

text: Skatteverket anser samtidigt att det i de här fallen även föreligger särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad enligt 10 kap. 14 b § första stycket 2 sBL. se skrivelse 2007-12-20, dnr

text: 131 746687-07/111

text: Härmed avses inte bara brister i redovisning eller betalning av skatt avseende det aktuella företaget utan även i de fall sådana brister föreligger i andra företag som bedrivs eller har bedrivits av företagets företrädare (jfr Handledning för skattebetalning 2006 avsnitt 4.3.2.9).

text: Vid bedömningen av vad som är betalnings- eller redovisningsbrist i en utsträckning som inte är obetydlig kan ledning hämtas från tillämpningen av bestämmelsen i 4 kap. 13 § 5 sBL. se Handledning för skattebetalning 2006 avsnitt 4.3.2.5. När det gäller redovisning i skattedeklaration på grund av särskilda skäl är det dock inte, såsom framhållits ovan, fråga om ett fråntagande av någon rättighet, vilket är fallet vid återkallelse av F-skattsedel.

text: Omständigheter som tyder på en förhöjd risk för skatteundandragande

text: Skatteverket anser att särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt i skattedeklaration enligt 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL föreligger om den fördjupade utredningen visar att det föreligger sådana omständigheter som tyder på en förhöjd risk för skatteundandragande.

text: 131 746687-07/111

text: En indikation på att det kan föreligga en förhöjd risk för skatteundandragande kan t.ex. vara att det är fråga om företag som är verksamma inom kända s.k. riskbranscher (se t.ex. kommissionens rapport KOM(2004) 260 slutlig avsnitten 5.1.2.1 och 6.2.1.4, samt RsV Rapport 2002:2 avsnitt 6.5.3). I de fall utredningen av ett sådant företag visar att det föreligger omständigheter som tyder på en förhöjd risk får det anses särskilt angeläget att kontrollera att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt. För att en kontroll av dessa företag ska bli effektiv måste den kunna ske på ett så tidigt stadium som möjligt. Redovisning i självdeklaration ger därför en alltför lång period under vilken Skatteverket inte har någon möjlighet att kontrollera redovisning och betalning av mervärdesskatt.

text: Om efterkontrollen visar att det inte föreligger någon förhöjd risk för skatteundandragande ska beslutet om redovisning i skattedeklaration upphävas. Företaget ska i stället redovisa mervärdesskatt i självdeklarationen, allt under förutsättning att bestämmelsen i 10 kap. 31 § sBL är tillämplig. En sådan ändring till redovisning i självdeklaration ska gälla från ett beskattningsårs ingång.

text: Omständigheter som tyder på att företaget är ett s.k. skenföretag eller företag med anknytning till skenföretag

text: Skatteverket anser att särskilda skäl för redovisning i skattedeklaration enligt 10 kap. 11 § första stycket 2 sBL föreligger om den fördjupade utredningen visar att det föreligger omständigheter som tyder på att företaget är ett s.k. skenföretag eller företag med anknytning till sådant företag.

text: 131 746687-07/111

text: En viktig åtgärd för att uppfylla de åtaganden Sverige har gentemot andra medlemsländer och kommissionen, vad gäller aktivt bekämpande av bedrägerier på mervärdesskatteområdet, är att förhindra att skenföretag (s.k. missing traders) överhuvudtaget kommer in i mervärdesskattessystemet. I de fall de redan är registrerade till mervärdesskatt är det av yttersta vikt att de upptäcks så snabbt som möjligt. Motsvarande gäller i tillämpliga delar även avseende sådana företag som har anknytning till skenföretag och som kan antas vara involverade i mervärdesskattebedrägeri, t.ex. s.k. karusellbedrägeri.

text: Det är särskilt angeläget att kontrollera att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt i de fall en fördjupad kontroll avseende ett företag visar att det föreligger omständigheter som tyder på att företaget kan vara ett s.k. skenföretag eller företag med anknytning till skenföretag. För att en sådan kontroll ska bli effektiv måste den kunna ske på ett så tidigt stadium som möjligt. Redovisning av mervärdesskatt i självdeklaration ger en alltför lång period under vilken Skatteverket inte har någon möjlighet att kontrollera redovisning och betalning av mervärdesskatt.

text: Om efterkontrollen visar att företaget inte är ett s.k. skenföretag eller företag med anknytning till skenföretag ska beslutet om redovisning i skattedeklaration upphävas. Företaget ska i stället redovisa mervärdesskatt i självdeklarationen, allt under förutsättning att bestämmelsen i 10 kap. 31 § sBL är tillämplig. En sådan ändring till redovisning i självdeklaration ska gälla från ett beskattningsårs ingång.

text: Sannolikt att beskattningsunderlagen kommer att överstiga en miljon kr

text: Den som bedriver en verksamhet där beskattningsunderlagen, på angivet sätt, beräknas uppgå till högst en miljon kr ska enligt 10 kap. 31 § sBL redovisa mervärdesskatt i självdeklaration.

text: Skatteverket anser att det är den skattskyldige som ska visa att beskattningsunderlaget kommer att uppgå till högst en miljon kr.

text: Användningen av ordet "beräknas" i 10 kap. 31 § sBL konstituerar ingen presumtionsregel av innebörden att den skattskyldiges beräkning av underlaget ska godtas om inte Skatteverket visar annat. Ordet "beräknas" får endast anses ge uttryck för den grad av sannolikhet som krävs för att bestämmelsen om redovisning av mervärdesskatt i självdeklaration ska tillämpas. Bestämmelsen anger inte vem som har ansvaret för att ta fram underlag för en prognos av beskattningsunderlagets omfattning. Praxis inom skatteprocessen är att det är den som har lättast att presentera bevisning som ska ta på sig det ansvaret. Det innebär i det här fallet att det är den skattskyldige som ska kunna presentera fakta om beskattningsunderlaget; fakta som visar att han har rätt att redovisa mervärdesskatt i självdeklaration.

text: Det är därmed den skattskyldige som bär risken för att bevisningen inte är tillräcklig och har med andra ord bevisbördan för att förutsättningen för redovisning i självdeklaration är uppfylld. Det är således den skattskyldige som ska visa att beskattningsunderlaget kommer att uppgå till högst en miljon kr.

text: Avseende bevisbörda och begreppet "sannolikt" hänvisas till Handledning för mervärdesskatteförfarandet 2007 avsnitt 7.5.

text: Bestämmelsen i 10 kap. 31 § sBL är också förenad med en anmälningsskyldighet i de fall de faktiska förhållandena inte överensstämmer med de uppgifter som finns registrerade hos Skatteverket.

text: Anmälningsskyldigheten i 3 kap. 3 § sBL innebär att så snart förändrade förhållanden av något slag, t.ex. oförutsedd försäljningsuppgång, medför att beskattningsunderlagen kan beräknas överstiga en miljon kr ska detta anmälas till Skatteverket och redovisningen ske i skattedeklaration. Anmälan ska också ske skyndsamt, dvs. inom två veckor från det att ändringen inträffade. Den skattskyldige ska således löpande göra beräkningar och hålla reda på hur stora beskattningsunderlagen är eller kan beräknas bli under året. En skattskyldig som underlåter att lämna en anmälan om att beskattningsunderlaget har överskridit miljongränsen, har brustit i sin anmälningsskyldighet.

text: Om det av lämnade deklarationer för de närmast föregående två beskattningsåren framgår att miljongränsen klart har överskridits är det rimligt att anta att beskattningsunderlaget för kommande beskattningsår kan komma att överstiga en miljon kr. Skatteverket kan i sådant fall begära att den skattskyldige ska presentera fakta om beskattningsunderlagets omfattning. I det fall den skattskyldige inte kan visa, dvs. göra sannolikt, att beskattningsunderlaget kommer att uppgå till högst en miljon kr, ska redovisning i stället ske i skattedeklaration. Redovisningsperioden torde i dessa fall normalt omfatta tre kalendermånader.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 746687-07/111

text: Nytt: 2020-10-09

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2020-10-09, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad i stället för tre kalendermånader får framför allt anses föreligga i de fall det finns ett påtagligt intresse för Skatteverket att få en tidigare kontroll av att skattskyldighet för mervärdesskatt verkligen föreligger och att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt, dvs. i enlighet med såväl

text: mervärdesskattelagens (1994:200)

text: , ML, som

text: skattebetalningslagens (1997:483)

text: , SBL, bestämmelser. I det följande anges några exempel då sådana särskilda skäl kan anses föreligga.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Från och med den 1 januari 2008 ska den som har ett beskattningsunderlag som uppgår till högst 40 miljoner kr redovisa mervärdesskatt för en redovisningsperiod om tre kalendermånader. Skatteverket har dock möjlighet att på eget initiativ besluta att redovisningsperioden i stället ska vara en kalendermånad om det föreligger särskilda skäl (

text: 10 kap. 14 b § första stycket 2

text: SBL).

text: Fråga är vad som kan åberopas av Skatteverket som särskilda skäl i dessa fall.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av 10 kap.14 a§ SBL framgår att redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara tre kalendermånader för den som är skyldig att redovisa mervärdesskatt på beskattningsunderlag som exklusive gemenskapsinterna förvärv och import för beskattningsåret beräknas sammanlagt uppgå till högst 40 miljoner kr.

text: I

text: 10 kap. 14 b § första stycket 2

text: SBL anges att Skatteverket ska besluta att redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara en kalendermånad i stället för tre om det finns särskilda skäl. Av andra stycket i nämnda paragraf framgår att ett sådant beslut gäller till dess Skatteverket beslutar annat.

text: Av

text: 10 kap. 14 c §

text: SBL framgår att om en redovisningsperiod ändras från en till tre månader, eller omvänt, ska den nya redovisningsperioden börja gälla vid ingången av det kalenderkvartal som följer närmast efter den tidpunkt då de förhållanden som ligger till grund för ändringen inträffade eller beslut enligt 14 b § fattades.

text: Enligt

text: 10 kap. 14 d §

text: SBL ska en ny redovisningsperiod gälla omedelbart om beslut fattats enligt 10 kap. 14 b första stycket 2 § SBL.

text: En definition av skenföretag (s.k. missing trader) finns i

text: kommissionens förordning (EG) nr 1925/2004

text: . I

text: artikel 2.1

text: anges att ett skenföretag är "en näringsidkare som är registrerad till mervärdesskatt och som, potentiellt i bedräglig avsikt, förvärvar eller ger sken av att förvärva varor eller tjänster utan att betala mervärdesskatt och levererar dessa varor eller tillhandahåller dessa tjänster med mervärdesskatt inräknad i fakturapriset, men som inte betalar in mervärdesskatten till den berörda statliga myndigheten".

text: I

text: prop. 2007/08:25 s. 73

text: anges att särskilda skäl enligt

text: 10 kap. 11 §

text: SBL föreligger i de fall Skatteverket av kontrollskäl vill att den skattskyldige ska redovisa mervärdesskatten oftare. "Motsvarande möjlighet till kontrollåtgärder bör finnas i de fall när den föreslagna redovisningsperioden om tre månader är utgångspunkten. En regel bör därför införas som ger Skatteverket rätt att tvinga mindre företag att ha en period om en månad."

text: Bedrägerier med mervärdesskatt vid internationell handel är ett växande problem i Sverige och inom EU. Kommissionen har i rapport av den 16 april 2004 till Rådet och Europaparlamentet om administrativt samarbete i kampen mot momsbedrägerier, KOM(2004) 260 slutlig (www.ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/vat/control_anti-fraud/reports/index_en.htm), framhållit oro över det stora antalet bedrägerier med skenföretag. Kommissionen rekommenderar medlemsländerna att bl.a. förbättra kontrollverksamheten genom att vidta åtgärder för att förhindra att skenföretag överhuvudtaget kommer in i mervärdesskattesystemet. Kommissionen framför också vikten av att på ett så tidigt stadium som möjligt spåra potentiella skenföretag bland de företag som redan är registrerade till mervärdesskatt. (Se avsnitt 6.1 i ovannämnda rapport.)

text: I rapport av den 23 november 2007 till rådet "Communication from the commission to the council concerning some key elements contributing to the establishment of the VAT anti-fraud strategy within the EU", COM(2007) 758 final (www.ec.europa.eu/taxation_ customs/taxation/index_en.htm) har kommissionen återigen påpekat vikten av att få information i tid för att effektivt kunna bekämpa bedrägerier på mervärdesskatteområdet (se avsnitten 3.1 och 3.2). Kommissionen framför än en gång vikten av en väl fungerande registrerings- och avregistreringskontroll, så att endast den som faktiskt bedriver mervärdesskattepliktig verksamhet är registrerad till mervärdesskatt (se avsnitt 3.3).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Ett beslut om att redovisningsperioden för mervärdesskatt ska vara en kalendermånad med stöd av bestämmelsen om särskilda skäl i

text: 10 kap. 14 b § första stycket 2

text: SBL innebär inte att näringsidkaren fråntas någon rättighet avseende vare sig skattskyldigheten eller registreringen till mervärdesskatt. Ur ett företagarperspektiv kan det i vissa fall vara en fördel att redovisa mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad, eftersom avdragsrätten för ingående skatt kan utövas direkt utan den fördröjning som redovisning för en redovisningsperiod om tre kalendermånader innebär. Denna tidigareläggning av avdragsrättens inträde kan således anses kompensera för det merarbete som det innebär att redovisa mervärdesskatten månatligen.Som framgår ovan i avsnitt 3 så anges i

text: prop. 2007/08:25 s. 73

text: att regeln om särskilda skäl införs i syfte att förbättra Skatteverkets möjlighet att vidta kontrollåtgärder genom att den skattskyldige ska redovisa mervärdesskatten oftare, dvs. för en period om en kalendermånad i stället för en period om tre kalendermånader.

text: Enligt Skatteverkets mening får särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad i stället för tre kalendermånader framför allt anses föreligga i de fall det finns ett påtagligt intresse för Skatteverket att få en tidigare kontroll av att skattskyldighet för mervärdesskatt verkligen föreligger och att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt, dvs. i enligt med såväl ML:s som SBL:s bestämmelser. Genom den månadsvisa redovisningen ges Skatteverket en möjlighet att förhållandevis snabbt korrigera uppkomna fel och oegentligheter. Den månadsvisa redovisningen kan också förebygga, särskilt i expanderande företag med höga mervärden, uppkomst av skatteskulder som inte kan betalas och därmed leder till obestånd för företagaren.

text: En redovisningsperiod om en kalendermånad ska gälla omedelbart när Skatteverket på grund av särskilda skäl fattat beslut om detta. Beslutet gäller till dess Skatteverket beslutar annat. När ett sådant beslut upphävs återgår den skattskyldige till att ha en redovisningsperiod om tre kalendermånader. Den nya redovisningsperioden om tre kalendermånader börjar då gälla vid ingången av det första kalenderkvartalet efter beslutet.

text: I det följande anges några exempel då sådana särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad kan anses föreligga.

text: Företag som är förbundet med ett eller flera andra företag

text: Skatteverket anser att särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad enligt

text: 10 kap. 14 b § första stycket 2

text: SBL kan föreligga avseende ett företag som är förbundet med ett eller flera andra företag på så sätt att det föreligger organisatoriska, äganderättsliga, eller finansiella band. Vid bedömningen av vad som utgör sådana band kan ledning hämtas från tillämpningen av bestämmelsen i

text: 7 kap. 3 b § 4

text: ML. Jfr

text: prop. 2007/08:25 s. 128

text: ff.

text: Därutöver förutsätts att de andra företagen redovisar mervärdesskatt för en redovisningsperiod om en kalendermånad och att det förekommer regelbunden omsättning av mer än ringa omfattning mellan företagen.

text: Brister i redovisning eller betalning av skatt i en utsträckning som inte är obetydlig

text: 10 kap. 14 b § första stycket 2

text: SBL föreligger vid brister i redovisning eller betalning av skatt i en utsträckning som inte är obetydlig.

text: Härmed avses inte bara brister i redovisning eller betalning av skatt avseende det aktuella företaget utan även i de fall sådana brister föreligger i andra företag som bedrivs eller har bedrivits av företagets företrädare (jfr Handledning för skattebetalning 2006 avsnitt 4.3.2.9).

text: Vid bedömningen av vad som är betalnings- eller redovisningsbrist i en utsträckning som inte är obetydlig kan ledning hämtas från tillämpningen av bestämmelsen i

text: 4 kap. 13 § 5

text: SBL. Se Handledning för skattebetalning 2006 avsnitt 4.3.2.5. När det gäller redovisning varje månad på grund av särskilda skäl är det dock inte, såsom framhållits ovan, fråga om ett fråntagande av någon rättighet, vilket är fallet vid återkallelse av F-skattsedel.

text: Omständigheter som tyder på en förhöjd risk för skatteundandragande

text: 10 kap. 14 b § första stycket 2

text: SBL föreligger om den fördjupade utredningen visar att det föreligger sådana omständigheter som tyder på en förhöjd risk för skatteundandragande.

text: En indikation på att det kan föreligga en förhöjd risk för skatteundandragande kan t.ex. vara att det är fråga om företag som är verksamma inom kända s.k. riskbranscher (se t.ex. kommissionens rapport KOM(2004) 260 slutlig avsnitten 5.1.2.1 och 6.2.1.4, samt RSV Rapport 2002:2 avsnitt 6.5.3). I de fall utredningen av ett sådant företag visar att det föreligger omständigheter som tyder på en förhöjd risk får det anses särskilt angeläget att kontrollera att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt. För att en kontroll av dessa företag ska bli effektiv måste den kunna ske på ett så tidigt stadium som möjligt. Redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om tre kalendermånader ger därför en alltför lång period under vilken Skatteverket inte har någon möjlighet att kontrollera redovisning och betalning av mervärdesskatt.

text: Om efterkontrollen visar att det inte föreligger någon förhöjd risk för skatteundandragande ska beslutet om att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad upphävas. Företaget ska i stället redovisa mervärdesskatt för en redovisningsperiod om tre kalendermånader, allt under förutsättning att bestämmelsen i

text: 10 kap. 14 a §

text: SBL är tillämplig. En sådan ändring till redovisning för en redovisningsperiod om tre kalendermånader ska, enligt

text: 10 kap. 14 c §

text: SBL, börja gälla fr.o.m. ingången av det kalenderkvartal som följer närmast efter den tidpunkt då Skatteverket upphävde det tidigare beslutet.

text: 10 kap. 14 b § första stycket 2

text: SBL föreligger om den fördjupade utredningen visar att det föreligger omständigheter som tyder på att företaget är ett s.k. skenföretag eller företag med anknytning till sådant företag.

text: Det är särskilt angeläget att kontrollera att mervärdesskatt redovisas och betalas på rätt sätt i de fall en fördjupad kontroll avseende ett företag visar att det föreligger omständigheter som tyder på att företaget kan vara ett s.k. skenföretag eller företag med anknytning till skenföretag. För att en sådan kontroll ska bli effektiv måste den kunna ske på ett så tidigt stadium som möjligt. Redovisning av mervärdesskatt för en redovisningsperiod om tre kalendermånader ger en alltför lång period under vilken Skatteverket inte har någon möjlighet att kontrollera redovisning och betalning av mervärdesskatt.

text: Om efterkontrollen visar att företaget inte är ett s.k. skenföretag eller företag med anknytning till skenföretag ska beslutet om att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad upphävas. Företaget ska i stället redovisa mervärdesskatt för en redovisningsperiod om tre kalendermånader, allt under förutsättning att bestämmelsen i

text: 10 kap. 14 a §

text: 10 kap. 14 c §


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 749447-13/111

title: Skattebelopp för dimetyleter, DME

text: Ställningstagandet ersätter ställningstagandet dnr

text: 131 203908-13/1211

text: 1 Sammanfattning

text: 2 kap. 1 § lagen (1994:1776)

text: om skatt på energi (LSE) som flytande DME som förbrukas som motorbränsle i en dieselmotor ska anses likvärdig med, i den mening som avses i 2 kap. 4 § LSE. Skatteverket anser att för flytande DME som är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle i en dieselmotor för drift av motordrivet fordon ska skatt betalas med de skattebelopp som gäller för bränsle enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b LSE tillhörigt miljöklass 1. Det saknar betydelse att dieselmotorn måste modifieras i viss utsträckning för att DME ska kunna användas som bränsle. Någon hänsyn till att energiinnehållet i DME avviker från energiinnehållet i dieselbrännolja ska inte tas.

text: 2 Frågeställning

text: Produkten dimetyleter, s.k. DME, är hänförlig till KN-nr 2909 19 00 och är inte en energiprodukt enligt 1 kap. 3 § LSE.

text: Av 2 kap. 4 § l LSE framgår att energiskatt och koldioxidskatt ska betalas för DME om den är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle eller som tillsats till motorbränsle eller som medel för att öka motorbränslets volym. Skatt ska då betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt2 kap. 1 § LSE.

text: Frågan är vilket bränsle enligt 2 kap.1 § LSE som DME i flytande form ska anses likvärdigt med när den används som motorbränsle i en dieselmotor för drift av motordrivet fordon.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: DME är hänförligt till KN-nr 2909 19 00 oavsett om den är framställd av fossil råvara eller av biobaserad råvara. DME är inte en energiprodukt enligt 1 kap. 3 § LSE.

text: Av 2 kap. 4 § 1 LSE framgår att energiskatt och koldioxidskatt ska betalas även för andra produkter än som avses i 1, och 3 §§, om en sådan produkt är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle eller som tillsats till motorbränsle eller som medel för att öka motorbränslets volym. Skatt ska i dessa fall betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE.

text: Av författningskommentaren till 2 kap. 4 § LSE framgår följande:

text: ”I flertalet fall kommer det troligen inte att stöta på problem att avgöra efter vilken skattesats ett bränsle skall beskattas. Sålunda bör det t.ex. vara följdriktigt att beskatta motoralkoholer som används som drivmedel efter den skattesats som gäller för bensin, om det är fråga om ett fordon med bensinmotor (s.k. ottomotor), och annars efter den skattesats som gäller för dieselolja.” (

text: prop. 1994/95:54 s. 91

text: Bestämmelserna i 2 kap. 4 § LSE om att skatt ska betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE har sin grund i tvingande regler i artikel 2.3 i det s.k. energiskattedirektivet (

text: ). I samband med ändring av bestämmelser i LSE avseende skattebefrielse för vissa biobränslen kommenteras innebörden av de aktuella reglerna i energiskattedirektivet på följande sätt:

text: ”Detta innebär att bestämmelsen i direktivet om att beskatta bränslen för vilka det inte finns minimiskattenivåer, i nivå med den nationella punktskatt som gäller för likvärdigt bränsle, medför att biodrivmedel ska beskattas med den totala skatt som tas ut på det likvärdiga fossila bränslet bensin eller dieselolja.” (

text: prop. 2009/10:41 s. 163

text: För bränslen som beskattas enligt 2 kap. 1 § första stycket 1-3 LSE eller enligt 2 kap. 1 a § LSE gäller angivna skattebelopp bränslets volym vid en temperatur av 15°C. Om en skattskyldig visar att bränslet när skattskyldigheten inträder har en annan temperatur får volymen räknas om till 15°C. Om skattskyldighet inträder vid leverans till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen, får dock omräkning göras endast om detta särskilt avtalats mellan säljaren och köparen (2 kap. 2 § första stycket LSE).

text: 4 Bedömning

text: DME är en gas men omvandlas till vätska vid 5 bars tryck och kan vara framställd av fossil eller biobaserad råvara. DME lagras och transporteras i vätskeform.

text: DME används i modifierade dieselmotorer, dvs. i dieselmotorer som endast kräver smärre justeringar. Anpassningar görs av insprutningssystemet och av programvaran för motorstyrningen. Det krävs även andra bränslepumpar och tankar där bränslet förvaras i flytande form.

text: I förarbeten konstateras att motoralkoholer som används som drivmedel ska beskattas efter den skattesats som gäller för bensin, om det är fråga om ett fordon med bensinmotor och annars efter den skattesats som gäller för dieselolja. Även om uttalandet avser motoralkoholer bör samma bedömning göras avseende DME.

text: Skatteverket anser att dieselbrännolja är det bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE som flytande DME som förbrukas som motorbränsle i en dieselmotor ska anses likvärdig med, i den mening som avses i 2 kap. 4 § LSE. Skatteverket anser att för flytande DME som är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle i en dieselmotor för drift av motordrivet fordon, ska skatt betalas med de skattebelopp som gäller för bränsle enligt 2 kap 1 § första stycket 3 b LSE tillhörigt miljöklass 1. Det saknar betydelse att dieselmotorn måste modifieras i viss utsträckning för att DME ska kunna användas som bränsle. Någon hänsyn till att energiinnehållet i DME avviker från energiinnehållet i dieselbrännolja ska inte tas.

text: Med KN-nr förstås nummer i Kombinerade nomenklaturen enligt

text: kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av den 6 augusti 2001

text: om ändring av bilaga I till

text: rådets förordning (EEG) nr 2658/87

text: om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om gemensamma tulltaxan.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 750625-10/111

title: Omsättningsland – persontransporttjänster

text: Nytt: 2023-03-22

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-03-22, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: När en persontransporttjänst genomförs både i Sverige och på internationellt vatten är tjänsten omsatt inom landet. Om persontransporttjänsten däremot till någon del genomförs i ett annat land är hela tjänsten omsatt utomlands. Det ska inte göras någon uppdelning av tjänsten i de fall då transporten genomförs både i Sverige och i ett annat land.

text: Detta ställningstagande gäller från och med den 1 januari 2011 och ersätter vid denna tidpunkt tidigare ställningstagande med samma namn daterad 20091207, dnr 131 76438909/111. Det nya ställningstagandet har tagits fram med anledning av ändrad lagstiftning och innebär en ändring i de fall del av transporten sker på internationellt vatten. För redovisningsperioder fram till den 1 januari 2011 ska det äldre ställningstagandet fortfarande tillämpas.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Nya bestämmelser rörande omsättningsland för persontransporttjänster gäller från och med den 1 januari 2011.

text: Ställningstagandet "Omsättningsland — persontransporttjänster" från 20091207, dnr

text: 131 764389-09/111

text: , behandlar omsättningsland för persontransporter. Detta ställningstagande ses över på grund av den ändrade lagstiftningen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Samtliga paragrafer i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, och samtliga artiklar i

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, som nämns i detta ställningstagande gäller bestämmelserna i deras lydelse från och med den 1 januari 2011.

text: En persontransporttjänst är omsatt inom landet om transporten inte till någon del genomförs i ett annat land (

text: 5 kap. 9 § första stycket

text: ML).

text: Syftet med bestämmelsen är att beskattningsrätten ska tillfalla Sverige även om persontransporttjänsten till någon del utförs på internationellt vatten (

text: prop. 2010/11:28 s. 53

text: Om transporten till någon del genomförs i ett annat land har den omsatts utomlands (

text: 5 kap. 1 §

text: ML).

text: I mervärdesskattedirektivet regleras beskattningsland för tillhandahållande av persontransporttjänster på ett annat sätt än i den svenska lagstiftningen. Det avgörande ska vara den plats där transporten äger rum, proportionellt mot de avstånd som tillryggaläggs (artikel 48 i mervärdesskattedirektivet).

text: Sverige får fortsätta att tillämpa undantag från skatteplikt för bland annat persontransporttjänster så länge någon av de övriga medlemsstaterna som var med i EU den 31 december 1994 tillämpar en liknande bestämmelse (artikel 380 i mervärdesskattedirektivet).

text: Sverige har utnyttjat möjligheten som framgår av artikel 380 i mervärdesskattedirektivet och tillämpar därför andra bestämmelser än de som anges i EU-rätten (

text: prop. 2009/10:15

text: avsnitt 6.8.4).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: En persontransporttjänst är från och med den 1 januari 2011 omsatt inom landet om den inte till någon del genomförs i ett annat land. I andra fall är persontransporttjänsten omsatt utomlands.

text: Detta innebär att när en persontransporttjänst till någon del sker på internationellt vatten men inte på ett annat lands territorium så sker tillhandahållandet inom landet. Om persontransporttjänsten däremot till någon del sker på ett annat lands territorium så är hela tillhandahållandet omsatt utomlands. Det ska inte göras någon uppdelning av tjänsten när tillhandahållandet sker både i Sverige och i ett annat land. Det gäller även om den del av transporten som sker i ett annat land är liten eller om den görs av transporttekniska skäl.

text: 131 764389-09/111