identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 199289-13/111

title: Bosättningsbegreppet vid tillfälligt arbete, dubbel bosättning och hemresor samt vissa avdragsfrågor i samband med tillfälligt arbete

text: 1 Sammanfattning

text: Vid bedömningen av var en person ska skatterättsligt anses vara bosatt ska hänsyn i första hand tas till de faktiska bostadsförhållandena. Den faktiska folkbokföringsadressen har i det sammanhanget inte någon avgörande betydelse.

text: En ensamstående person som är bosatt i sitt föräldrahem och får en tillsvidareanställning på en annan ort anses i normalfallet skatterättsligt bosatt på arbetsorten. Det samma gäller även för en ensamstående person som fått ett eller flera tillfälliga arbeten på annan ort eller andra orter om den sammanlagda anställningstiden för de tillfälliga arbetena är ett år eller längre tid.

text: En person, som är tjänstledig från sitt ordinarie arbete på grund av studier på annan ort än arbetsorten, har inte rätt till avdrag för ökade levnadskostnader i samband med arbete på den ordinarie arbetsplatsen under studietiden. Avdrag kan dock i detta fall medges för hemresor för ensamstående personer som anses skatterättsligt bosatta på studieorten.

text: Avdrag för logikostnader för ensamstående personer bör medges med belopp motsvarande den ökning av utgifterna för logi som flytten till den nya arbetsorten medfört.

text: Vid beräkning av avdrag för logikostnader i samband med tillfälligt arbete ska endast utgiften för den skattskyldiges eget boende dras av även om familjen följt med till den tillfälliga arbetsorten.

text: 2 Frågeställning

text: Detta ställningstagande behandlar ett antal frågor kring bosättningsbegreppet vid tillfälligt arbete, dubbel bosättning och hemresor.

text: Vilken betydelse har bestämmelserna i

text: folkbokföringslagen (1991:481)

text: , FBL när det gäller att bestämma en persons skatterättsliga bosättning?

text: Har folkbokföringsadressen betydelse vid bedömningen av var personen i fråga ska anses vara skatterättsligt bosatt?

text: I vilken utsträckning påverkar en persons förvärvsarbete bedömningen av var han eller hon ska anses skatterättsligt bosatt?

text: Kan föräldrahemmet fortfarande vara platsen för den skatterättsliga bosättningen för en person som under lång tid vistats på andra orter på grund av förvärvsarbete eller av andra skäl?

text: Under vilka förutsättningar kan en person som av inte arbetsmässiga skäl, exempelvis studier, folkbokfört sig på annan ort ha rätt till avdrag för hemresor? Frågan är även om bedömningen blir olika beroende på om personen är ensamstående, gift eller sambo.

text: Ställningstagandet behandlar också vissa frågor kring beräkning av avdrag för logi vid tillfälligt arbete och dubbel bosättning.

text: Vad gäller för beräkning av avdrag för ökade utgifter för logikostnader när bostaden på den gamla bostadsorten är helt eller delvis uthyrd?

text: Vad gäller för beräkning av avdrag för logikostnader vid tillfälligt arbete när den skattskyldige tar med sig hela sin familj eller del av familjen till den tillfälliga arbetsorten?

text: Ställningstagandet besvarar frågor som inte har besvarats i Skatteverkets tidigare ställningstaganden på området:

text: Avdrag för ökade levnadskostnader och hemresor vid tillfälligt arbete och dubbel bosättning (2011-08-10 dnr

text: 131 94075-11/111

text: Avdrag för hemresor till familj (2013-05-14 dnr

text: 131 702417-11/111

text: Studerande med tillfälliga arbeten (2013-09-11 dnr

text: 131 494252-13/111

text: Detta ställningstagande utgör ett komplement till ovannämnda ställningstaganden.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 12 kap. 18 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, ska ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete på grund av att den skattskyldige har sitt arbete på annan ort än den där han har sin bostad dras av bara om

text: 1. arbetet avser en kortare tid,

text: 2. arbetet inte är kortvarigt men ändå är tidsbegränsat till sin natur eller sådant att det kräver en fast anknytning till bostadsorten,

text: 3. arbetet ska bedrivas på flera olika platser, eller

text: 4. det av någon annan anledning inte skäligen kan ifrågasättas att den skattskyldige bör flytta till arbetsorten.

text: Enligt

text: 12 kap. 19 §

text: IL ska ökade levnadskostnader vid dubbel bosättning dras av om

text: – den skattskyldige på grund av sitt arbete flyttat till en ny bostadsort, och

text: – en bostad för den skattskyldige, dennes make, sambo eller familj har behållits på den tidigare bostadsorten.

text: Ökade levnadskostnader enligt 18 och19 §§ får enligt 20 § dras av bara om den skattskyldige övernattar på arbetsorten och avståndet mellan bostadsorten och arbetsorten är längre än 50 kilometer. Utgifter för måltider och småutgifter får bara dras av för den första månaden.

text: Avdrag för dubbel bosättning enligt 19 § får dras av under längst två år eller om den dubbla bosättningen föranleds av makens eller sambons förvärvsverksamhet under längst fem år.

text: Enligt

text: 12 kap. 21 §

text: IL ska ökade utgifter för logi dras av med ett belopp som motsvarar den faktiska utgiften. Vid tillfälligt arbete på annan ort gäller dock bestämmelsen i 13 §, om logiutgiften inte kan visas vilket innebär att avdrag i ett sådant fall ska medges med belopp motsvarande halvt maximibelopp vid övernattning i Sverige och med ett halvt normalbelopp vid övernattning utomlands.

text: Avdrag för hemresor för en skattskyldig, som på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än den där han eller hans familj bor, regleras i

text: 12 kap. 24 §

text: IL. Reglerna innebär att en skattskyldig får avdrag för utgifter för hemresor när han på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än den där han eller hans familj bor, om avståndet mellan hemorten och arbetsorten är längre än 50 kilometer. Avdrag får göras för högst en hemresa per vecka och bara för utgifter för resor mellan två platser inom EES-området.

text: Av

text: 7 §

text: FBL framgår att en person anses vara bosatt på den fastighet där han regelmässigt tillbringar eller, när byte av bostad har skett, kan antas komma att regelmässigt tillbringa sin dygnsvila. Den som därigenom kan anses vara bosatt på fler än en fastighet anses vara bosatt på den fastighet där han eller hon med hänsyn till samtliga omständigheter får anses ha sin egentliga hemvist.

text: I

text: prop. 2012/13:120

text: (s.73) anges att en person som saknar familj i den betydelse som avses i folkbokföringshänseende ska anses vara bosatt på den fastighet där han eller hon med hänsyn till övriga omständigheter får anses ha sin egentliga hemvist. Med övriga omständigheter avses i första hand var arbetsplatsen är belägen och bostädernas beskaffenhet med avseende på t.ex. storlek, utrustning och upplåtelseform. Som regel anses en person utan familj vara bosatt på arbetsorten.

text: I rättsfallet

text: RÅ 1998 ref. 39

text: medgavs avdrag för ökade levnadskostnader när personen i fråga bodde kostnadsfritt i föräldrahemmet och endast hade utgifter för bostad på den tillfälliga arbetsorten.

text: I

text: RÅ 2007 not. 141

text: prövades frågan om rätt till avdrag för hemresor. Målet avsåg en ensamstående person som fått en tillsvidareanställning på en annan ort. Trots att han hade behållit en bostad på den gamla bostadsorten medgavs inget avdrag för hemresor.

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Tillsvidareanställning och provanställning – folkbokförd hos föräldrar

text: En ensamstående person som under en begränsad tid, längst ett år, har tillfälligt arbete på annan ort kan enligt Skatteverket anses skatterättsligt bosatt på den gamla bostadsorten om han eller hon disponerar en bostad där och regelmässigt vistas på denna ort.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan en provanställning jämställas med tillfälligt arbete.

text: I

text: 7 §

text: FBL anges att en person anses bosatt på den fastighet där han eller hon regelmässigt tillbringar sin dygnsvila. Om han eller hon regelmässigt tillbringar sin dygnsvila på olika orter anses han eller hon bosatt på den fastighet där han eller hon med hänsyn till samtliga omständigheter anses ha sitt egentliga hemvist. En ensamstående person anses i normalfallet ha sitt egentliga hemvist på den ort där han eller hon arbetar och där han eller hon har flest antal övernattningar såvida det inte finns andra omständigheter som talar för en annan bedömning. Detta innebär att en ensamstående person som får en tillsvidareanställning på en annan ort än den gamla bostadsorten i normalfallet anses bosatt på arbetsorten.

text: Exempel 1- Provanställning

text: Anders bor hos sina föräldrar i Lidköping. I mars år 1 får Anders en tillsvidareanställning i Karlskrona och skaffar sig därför en bostad på arbetsorten. Tillsvidareanställningen inleds med en provanställningsperiod på tre månader. Anders begär i sin deklaration avdrag för ökade levnadskostnader och hemresor eftersom han fortfarande är folkbokförd i föräldrahemmet i Lidköping. Vilka avdrag är Anders berättigad till?

text: Eftersom provanställningen pågår under en begränsad tid anses Anders under denna period fortfarande skattemässigt bosatt i föräldrahemmet i Lidköping. Han är därför under de tre första månaderna berättigad till avdrag för ökade utgifter för logi och för ökade utgifter för kost för den första månaden. Han kan även få avdrag för hemresor under provanställningsperioden.

text: Anders kan få de begärda avdragen även om han skulle vara folkbokförd i Karlskrona redan under provanställningsperioden.

text: Tillsvidareanställning

text: Efter provanställningen övergår anställningen i en tillsvidareanställning. En ensamstående person som får en tillsvidareanställning anses i normalfallet folkbokföringsmässigt bosatt på arbetsorten (

text: 7 §

text: FBL). Anders anses även skattemässigt bosatt på arbetsorten i Karlskrona fr.o.m. den tidpunkt då provanställningen övergår till en fast anställning. Han är därför inte berättigad till något avdrag vare sig för ökade levnadskostnader eller hemresor för tiden juni-december år 1 (jfr

text: RÅ 2007 not. 141

text: 4.2 Tillfälligt arbete – folkbokförd hos föräldrar

text: En förutsättning för att avdrag ska kunna medges för ökade levnadskostnader och hemresor är enligt Skatteverkets uppfattning att personen i fråga kan anses bosatt på en annan ort än den där han eller hon har sitt arbete.

text: Enligt bestämmelserna i FBL anses en ensamstående person i normalfallet bosatt på den ort där han eller hon regelmässigt har sin dygnsvila.

text: Exempel 2 - Folkbokförd hos föräldrar trots arbete på annan ort

text: Maria är bosatt i Sundsvall och har arbetat där i två år. Hon får ett tillfälligt arbete i Göteborg på ett år och skaffar i samband därmed en bostad på den nya arbetsorten. Hon säger upp sin lägenhet i Sundsvall och flyttar till Göteborg men väljer att folkbokföra sig i föräldrahemmet i Sundsvall. Kan Maria få avdrag för ökade levnadskostnader och hemresor?

text: I det här fallet har Maria sagt upp sin bostad i Sundsvall och i samband därmed skaffat en bostad på den nya arbetsorten i Göteborg. Hon anses därför skatterättsligt bosatt i Göteborg eftersom det är där hon arbetar, har sin bostad och regelmässigt har sin dygnsvila. Den omständigheten att Maria är folkbokförd i föräldrahemmet i Sundsvall ändrar inte denna bedömning.

text: Eftersom Maria anses skatterättsligt bosatt i Göteborg kan hon därför inte få avdrag vare sig för ökade levnadskostnader eller hemresor till föräldrahemmet. Detta gäller även om Maria under en kortare tid mellan anställningarna skulle bosätta sig hos föräldrarna.

text: 4.3 Ensamstående med flera tillfälliga arbeten av varierande längd och på olika orter – folkbokförd hos föräldrarna

text: Enligt Skatteverkets uppfattning bör en person som är bosatt i föräldrahemmet och som tar tillfälligt arbete på annan ort eller andra orter kunna anses vara skatterättsligt bosatt i föräldrahemmet under en tid av högst ett år.

text: Enligt 7§ FBL anses en ensamstående person i normalfallet bosatt på den ort där han eller hon har sitt arbete.

text: En ensamstående person som under en begränsad tid, längst ett år, har ett eller flera tillfälliga arbeten på annan ort eller andra orter kan vara skatterättsligt bosatt på den gamla bostadsorten om han eller hon disponerar en bostad och regelmässigt vistas på denna ort. Ettårsperioden förlängs inte av eventuella kortare uppehåll mellan anställningarna även om man då vistas på den tidigare bostadsorten.

text: Exempel 3 - Folkbokförd hos föräldrarna – flera tillfälliga arbeten

text: Fredrik, som är bosatt och folkbokförd hos sina föräldrar i Falun, får ett tillfälligt arbete under tiden den 1 mars år 1 till den 30 april år 1 i Göteborg. I direkt anslutning till att den första anställningen avslutas får han en ny tillfällig anställning hos en annan arbetsgivare i Stockholm under tiden den 1 maj år 1 till den 30 september år 1. Denna anställning förlängs sedan med ytterligare sex månader under tiden från den 1 oktober år 1 till den 31 mars år 2 för att sedan övergå i en tillsvidareanställning. Fredrik är under hela tiden fortsatt folkbokförd hos föräldrarna i Falun.

text: Har Fredrik rätt till avdrag för ökade levnadskostnader enligt reglerna för tillfälligt arbete, dubbel bosättning eller hemresor och i så fall för hur lång tid?

text: I det här fallet har Fredrik inledningsvis tagit ett tillfälligt arbete på två månader. Eftersom detta arbete redan på förhand är bestämt att pågå under en begränsad tid bör Fredrik medges avdrag enligt reglerna för tillfälligt arbete under denna tidsperiod. Avdrag medges för logi med belopp motsvarande login i Göteborg och för måltider och småutgifter för den första månaden. Avdrag bör också kunna medges för hemresor under denna tid.

text: Den därefter följande anställningen i Stockholm är på förhand bestämd att pågå under en begränsad tid av fem månader. Även denna tidsbegränsade anställning bör kunna betraktas som ett sådant tillfälligt arbete som avses i

text: 12 kap. 18 §

text: IL. Fredrik bör därför under denna tidsperiod medges avdrag för ökade levnadskostnader för logi, kost i Stockholm för den första månaden och utgifter för hemresor.

text: Frågan är då om även den förlängda anställningen (sex månader) har en sådan tillfällig karaktär att Fredrik fortfarande anses vara skatterättsligt bosatt i föräldrahemmet. I det här fallet har Fredrik haft anställningar på andra orter än den gamla bostadsorten under så lång tid, över ett år, att han inte längre anses vara skatterättsligt bosatt i föräldrahemmet under hela denna period. Efter ett år bör Fredrik anses skatterättsligt bosatt på arbetsorten det vill säga i Stockholm fr.o.m. den första mars år 2. Fredrik är följaktligen inte berättigad till avdrag vare sig för ökade levnadskostnader eller hemresor efter denna tidpunkt.

text: 4.4 Tjänstledig arbetar tillfälligt på den ordinarie arbetsplatsen

text: En ensamstående person som på grund av studier är bosatt på en annan ort än där han eller hon arbetar anses normalt vara skattemässigt bosatt på denna ort. En person som har familj anses normalt skatterättsligt bosatt på den orten där familjen bor även om han eller hon studerar och bor på en annan ort.

text: Enligt bestämmelserna i FBL anses en ensamstående person i normalfallet bosatt på den ort där han eller hon har sitt arbete eller bedriver sina studier eftersom det är där han eller hon regelmässigt har sin dygnsvila. Detta gäller dock inte för en gift eller sammanboende person som arbetar eller bedriver studier på en annan ort än den där han eller hon har sin familj är bosatt. Dessa personer ska enligt bestämmelserna i FBL anses bosatta på den ort där familjen har sin bostad.

text: Exempel 4 - Tillsvidareanställning på annan ort än där man studerar

text: Anna har en tillsvidareanställning i Norrköping. Hon har nu flyttat till Uppsala för att studera. Anna har tidigare bott hemma hos föräldrarna i Norrköping. Hon kommer att sommarjobba på sitt arbete som hon är tjänstledig från och då åter bo hos föräldrarna. Kan Anna få avdrag för ökade levnadskostnader eller hemresor i samband med sommarjobbet?

text: Eftersom Anna fortfarande har kvar sin tillsvidareanställning kan avdrag för tillfälligt arbete inte komma i fråga. En förutsättning för att avdrag för dubbel bosättning ska kunna medges är att personen på grund av sitt arbete flyttat till ny ort. Eftersom Anna flyttat till Uppsala på grund av studier och inte på grund av arbete kan avdrag för ökade levnadskostnader inte heller medges enligt reglerna för dubbel bosättning.

text: Enligt bestämmelserna i FBL ska ensamstående som studerar i normalfallet anses bosatta på studieorten. Anna anses även skatterättsligt bosatt i Uppsala och bör medges avdrag för hemresor från Norrköping till Uppsala eftersom hon på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än den där hon är skatterättsligt bosatt.

text: Exempel 5 - Tillfälligt arbete på annan ort än studieorten

text: Samma förutsättningar som i exempel 4 med den skillnaden att Anna har sagt upp sig från sitt tidigare arbete men får ett tidsbegränsat arbete under sommarlovet i Norrköping. Hon bor då hos föräldrarna.

text: Eftersom Anna anses skatterättsligt bosatt i Uppsala är hon berättigad till avdrag för tillfälligt arbete då hon tar arbete på en annan ort än den där hon är bosatt. För att få rätt till avdrag måste hon dock disponera bostaden på studieorten (jfr Skatteverkets ställningstagande ”Studerande med tillfälliga arbeten 2013-09-11 dnr

text: 131 494252-13/111

text: ). Hon kan också medges avdrag för hemresor från Norrköping till Uppsala under tiden hon arbetar.

text: Exempel 6 - Studier på annan ort - familjen bor kvar på arbetsorten

text: Matti bor i Norrköping med fru och barn. Han börjar studera i Uppsala och skaffar även en bostad där. Familjen bor kvar i Norrköping i familjebostaden. Matti sommarjobbar på det arbete i Norrköping han är tjänstledig från under studietiden. Kan Matti få avdrag för ökade levnadskostnader och hemresor under den tid han sommarjobbar?

text: Eftersom Matti är både skatterättsligt och folkbokföringsmässigt bosatt i Norrköping där hans familj bor kan han därför inte få avdrag vare sig för ökade levnadskostnader eller hemresor.

text: I det här fallet blir bedömningen densamma oavsett om Matti är tjänstledig från sitt ordinarie arbete eller säger upp sin anställning och tar tillfälligt arbete i Norrköping. I båda fallen anses Matti skatterättsligt bosatt på arbetsorten i Norrköping och har därför inte rätt till avdrag för ökade levnadskostnader eller hemresor.

text: 4.5 Avdrag för ökade utgifter för logi

text: Enligt bestämmelserna i

text: 12 kap. 21 §

text: IL ska ökade utgifter för logi dras av med ett belopp som motsvarar den faktiska utgiften. Om en person hyrt ut sin bostad på den gamla bostadsorten under den tid han eller hon arbetat på annan ort kan någon ökad utgift för logi inte anses ha uppkommit. I ett sådant fall medges inte avdrag för ökade utgifter för logi (jfr ställningstagandet om studerande med tillfälligt arbete). Om bostaden hyrts ut till viss del bör denna uthyrning påverka avdraget i motsvarande mån.

text: En annan fråga avseende avdragets storlek är om en skattskyldig som tagit tillfälligt arbete på en annan ort hyr en större bostad på arbetsorten av den anledningen att familjen följer med.

text: I ett sådant fall har personen i fråga rätt till avdrag för den faktiska utgiften för sitt tillfälliga boende. Har han eller hon hyrt en bostad för hela familjen bör avdragsrätt i princip inte finnas för den merkostnad som uppkommer till följd av att hela familjen följer med till arbetsorten. Boendekostnaden bör då proportioneras. En sådan proportionering bör dock endast tillämpas när det är uppenbart att bostaden är väsentligt större än vad som rimligen kan krävas för personens eget behov som t.ex. villor och större lägenheter. Proportionering kan ske så att avdrag medges med 50 % om hela familjen följer med och 75 % om endast make eller maka följer med.

text: Exempel 7 - Hyran på ordinarie bostaden minskar

text: Maryam bor i en egen lägenhet i Växjö. Hyran för lägenheten är 6 000 kr per månad. Maryam får en tillfällig anställning i Malmö fr.o.m. den 1 januari år 1 t.o.m. den 30 juni år 1 och skaffar därför en lägenhet i Malmö. Hyran för denna lägenhet är 5 000 kr per månad. Under tiden Maryam arbetar i Malmö delar hon lägenheten i Växjö med en annan person och betalar under denna period endast hälften, dvs. 3 000 kr per månad, i hyra. Vilket avdrag för logi kan medges?

text: Maryams utgifter för logi efter flytten till Malmö är 5 000 + 3 000 = 8 000 kr. Innan hon tog den tillfälliga anställningen i Malmö var hyran 6 000 kr. Maryams ökade utgifter för logi i samband med det tillfälliga arbetet i Malmö är således 8 000 – 6 000 = 2 000 kr. Maryam kan således medges avdrag med 6 x 2 000 kr = 12 000 kr för logi.

text: Exempel 8 - Hela familjen följer med under det tillfälliga arbetet

text: Jonas bor tillsammans med sin fru och tre barn i Linköping. Jonas får ett tillfälligt arbete i USA under ett år. Han hyr en villa på sex rum och kök på den nya arbetsorten där han och hans familj bor under vistelsen. Under denna period har Jonas utgifter dels för bostaden i Linköping dels för det hus som familjen hyr i USA. Jonas utgifter för bostaden i USA uppgår till 500 000 kr och kostnaden för bostaden i Linköping uppgår under samma tid till 100 000 kr. Vilket avdrag för logi kan medges?

text: Som framgår av vad som sagts ovan ska Jonas medges avdrag för logi med belopp motsvarande den faktiska kostnaden för sitt eget boende på den tillfälliga arbetsorten. Om han hyrt en bostad för hela familjen ska avdrag inte medges för den merkostnad som uppkommer till följd av att familjen flyttar med till arbetsorten. I det här fallet är det uppenbart att bostaden på arbetsorten är väsentligt större än vad som rimligen krävs för Jonas eget behov av bostad. En proportionering av Jonas avdrag för logi bör därför göras. Med hänsyn till bostadens och familjens storlek bör avdraget för ökade utgifter för logi begränsas till 50 % eller till 250 000 kr.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 19948-17/111

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Försäljning i exportbutiker, mervärdesskatt

org: skv

text: Nytt: 2023-06-16

type: stycke

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-06-16, dnr

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Försäljning i en exportbutik i Sverige anses som omsättning utomlands om köparen är en flygpassagerare som reser till en eller flera platser utanför EU:s skatteområde (tredjeland) och det är fråga om försäljning av de varor och kvantiteter som får säljas i en exportbutik.

text: Resenären ska enligt Skatteverket kunna uppvisa boardingkort för hela resan med slutdestination i tredjeland för att försäljningen ska anses som omsättning utomlands. Om mellanlandning sker inom EU måste boardingkort vara utfärdat på avreseflygplatsen för hela resan till flygplats i tredjeland. Avsikten med mellanlandningen får endast vara att byta flygplan.

text: 2 Frågeställning

text: Ställningstagandet tar upp Skatteverkets syn på när en försäljning i en exportbutik anses omsatt utomlands enligt

text: 5 kap. 3 a § första stycket 6 a mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Försäljning i en exportbutik är en omsättning utomlands om det är fråga om sådan försäljning som avses i 4 § första stycket lagen om exportbutiker (

text: 5 kap. 3 a § första stycket 6 a

text: ML).

text: En exportbutik får inrättas på en flygplats där flygtrafik bedrivs till en eller flera platser utanför EU:s skatteområde. Skatteverket meddelar efter ansökan flygplatshållare tillstånd att inrätta exportbutik på flygplats. Ett sådant tillstånd ska beviljas för en viss tid (3 § lagen [1999:445] om exportbutiker).

text: I en exportbutik får obeskattade unionsvaror säljas till flygpassagerare som reser till en plats utanför EU:s skatteområde (4 § första stycket lagen om exportbutiker).

text: Försäljning i en exportbutik får endast avse följande varor och kvantiteter till varje enskild resande:

text: 200 cigaretter eller 100 cigariller eller 50 cigarrer eller 250 gram röktobak eller en proportionell blandning av dessa tobaksvaror

text: en liter spritdryck eller två liter starkvin, två liter vin, två liter starköl

text: parfym, luktvatten och andra kosmetiska preparat samt choklad- och konfektyrvaror och andra tobaksvaror än sådana som anges ovan (4 § andra stycket lagen om exportbutiker).

text: Försäljning till den som reser till Norge får inte ske till större mängder än vad resande får införa tullfritt till det landet (4 § tredje stycket lagen om exportbutiker). Med färdhandling avses av flygbolaget utfärdad ombordstigningshandling (boardingkort) på vilken flygnummer, avreseflygplats och ankomstflygplats framgår (Riksskatteverkets föreskrifter om den som bedriver verksamhet i exportbutik enligt lagen [1999:445] om exportbutiker,

text: RSFS 2001:7

text: 4 Bedömning

text: En exportbutik är en butik som finns på en flygplats där det bedrivs flygtrafik till tredjeland. I en exportbutik får endast säljas varor som ingår i det varusortiment som anges i 4 § lagen om exportbutiker. Flygplatshållaren ska ha tillstånd från Skatteverket att inrätta en sådan butik. Flygplatshållaren kan själv bedriva eller avtala med någon annan att bedriva verksamheten i en exportbutik.

text: Försäljning i en exportbutik i Sverige anses som omsättning utomlands enligt de särskilda bestämmelserna i

text: 5 kap. 3 a § första stycket 6 a

text: ML om det är fråga om försäljning av de varor och kvantiteter som anges i 4 § andra stycket lagen om exportbutiker och köparen är en flygpassagerare som reser till tredjeland. Vid försäljning till den som reser till Norge gäller dessutom att det inte får vara fråga om större mängder än vad resenären får föra in tullfritt till Norge.

text: För att försäljning i exportbutik ska anses omsatt utomlands krävs enligt Skatteverket att resenären kan uppvisa färdhandlingar för hela resan, d.v.s. ett eller i förekommande fall flera boardingkort som avser resa med slutdestination i tredjeland. Om mellanlandning sker inom EU måste boardingkort vara utfärdat på avreseflygplatsen för hela resan till flygplats i tredjeland. Avsikten med mellanlandningen får endast vara att byta flygplan.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 200208-09/111

nyckelord: Inkomstskatt Socialavgifter

status: gällande

title: Avdrag för tjänsteresor och arbetsresor med mopedbil

text: Nytt: 2022-12-20

text: Schablonbeloppet för avdrag för resor med motorcykel mellan bostaden och arbetsplatsen är fr.o.m. beskattningsår 2023 ändrat från 9 kr per mil till 12:50 kr per mil ( Skatteverkets allmänna råd om avdrag för utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen, SKV A 2022:38 avsnitt 4). Fr.o.m. beskattningsår 2023 bör därför schablonavdrag för arbetsresor med mopedbil medges med 12:50 kr per mil istället för 9 kr per mil. Samma schablonbelopp kan även tillämpas när tjänsteresor företagits med mopedbil.

text: 1 Sammanfattning

text: Avdrag för tjänsteresor med mopedbil kan medges med belopp motsvarande det schablonbelopp för motorcykel som anges i Skatteverkets allmänna råd om avdrag för utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen. Fr.o.m. 2009 års taxering medges avdrag med 9 kr per mil. Om mopedbilen används för arbetsresor bör avdrag medges med samma schablonbelopp.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det har blivit allt vanligare med s.k. mopedbilar. Mopedbilen med låg bensinförbrukning utgör ett miljömässigt alternativ jämfört med en vanlig personbil framförallt i de större städerna. Det har också på senare tid kommit en elhybrid mopedbil på marknaden. I dag är sådana mopedbilar relativt dyra att anskaffa.

text: Av 2 § lagen om vägtrafikdefinitioner (

text: ) framgår att med moped klass 2 avses ett motorfordon som är konstruerat för en hastighet av högst 45 km/tim och som har 2-4 hjul. Den får väga högst 350 kg utan last. Motorns volym är högst 50 kubikcentimeter (bensinmotor) och effekten högst 4 kilowatt. En mopedbil kan definieras som ett täckt fordon utrustad med fyra hjul som enligt lagen om vägtrafikdefinitioner klassificerats som en klass 2-moped.

text: Eftersom mopedbilen är en ny företeelse råder tveksamhet hur ett sådant fordon ska hanteras när det gäller avdrag i samband med att mopedbilen används för tjänsteresor respektive resor till och från arbetet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagreglering

text: Enligt

text: 12 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL ska utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster av tjänst dras av.

text: I

text: 12 kap. 26 §

text: IL anges att skäliga utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen ska dras av om arbetsplatsen ligger på ett sådant avstånd från den skattskyldiges bostad att han behöver använda något transportmedel.

text: Enligt

text: 12 kap. 2 §

text: IL medges avdrag för arbetsresor endast till den del kostnaderna sammanlagt under beskattningsåret överstiger 9 000 kr.

text: 3.2 Skatteverkets allmänna råd

text: Av Skatteverkets allmänna råd om avdrag för utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen ( SKV A 2009:1 avsnitt 4) framgår att skattskyldig som använder motorcykel för resor mellan bostaden och arbetsplatsen bör medges avdrag med 9 kr per mil.

text: Av det allmänna rådet framgår också att om moped använts för arbetsresor bör avdrag medges med 4:50 kr per körd mil.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: I Skatteverkets allmänna råd om avdrag för utgifter för arbetsresor anges vissa schablonavdrag när det gäller arbetsresor som företagits med motorcykel eller moped. I det allmänna rådet saknas uppgift om vilket avdrag som bör medges när arbetsresor företagits med mopedbil.

text: I Skatteverkets handledning för beskattning av inkomst vid 2008 års taxering (s. 351) anges att när tjänsteresan företagits med motorcykel kan avdrag medges med belopp motsvarande det schablonbelopp som anges i Skatteverkets allmänna råd för arbetsresor ( SKV A 2009:1 ) avseende resor mellan bostaden och arbetsplatsen. Vid 2009 års taxering uppgår detta schablonavdrag till 9 kr per mil.

text: Frågan är om schablonavdrag för tjänste- och arbetsresor med mopedbil ska medges med samma belopp som för mopeder eller på något annat sätt. Med hänsyn till att mopedbilen har ett förhållandevis högt anskaffningsvärde och att dess konstruktion avviker från "vanliga" tvåhjuliga mopeder torde utgifterna för mopedbilen överstiga de kostnader som ligger till grund för beräkningen av schablonavdraget för mopeder i Skatteverkets allmänna råd. Utgifterna för mopedbilen bör därför närmast kunna jämföras med kostnaderna för en motorcykel. Enligt Skatteverkets uppfattning bör därför schablonavdrag för arbetsresor med mopedbil medges med det belopp som gäller för motorcykel i Skatteverkets allmänna råd för arbetsresor, fr.o.m. 2009 års taxering tillämpas SKV A 2009:1 avsnitt 4. Samma schablonbelopp kan även tillämpas när tjänsteresor företagits med mopedbil.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 200622-09/111

title: Övergångsbestämmelser till SFS 2008:909 och justering av ersättning vid överlåtelse av investeringsvara i vissa fall

text: Nytt: 2023-05-31

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-05-31, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Justering av ersättning för ingående skatt vid överlåtelse av investeringsvara i form av ny-, till- eller ombyggnad kan bli aktuell även om investeringsvaran anskaffades före den 1 januari 2001.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Enligt lag om ersättning för viss mervärdesskatt för kommuner och landsting (

text: ), ersättningslagen, kan kommuner, landsting och kommunalförbund få ersättning för ingående skatt som de inte kan få avdrag eller återbetalning för enligt reglerna i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML.

text: Regeringen har i

text: prop. 2008/09:30

text: lämnat förslag om att det införs en skyldighet att justera ersättningen vid försäljning av investeringsvaror inom viss tid, samt vid ändrad användning av investeringsvaror. Riksdagen har den 12 november 2008 fattat beslut om de nya reglerna (SFS 2008:909). Reglerna trädde ikraft den 1 januari 2009, men ska ifråga om överlåtelser av investeringsvaror tillämpas från den 1 maj 2008.

text: Det har nu uppkommit en fråga om övergångsbestämmelserna till

text: 8 a kap.

text: ML (SFS 2000:500) medför att justeringsreglerna inte kan tillämpas vid överlåtelse av investeringsvara som anskaffats före 2001.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av 1 a § ersättningslagen i dess lydelse enligt SFS 2008:909 framgår att enligt nämnda lag förstås med investeringsvara det som enligt

text: 8 a kap. 2 §

text: ML, avses med investeringsvara. Vidare framgår att i ersättningslagen förstås med korrigeringstid det som enligt

text: 8 a kap. 6 § mervärdesskattelagen

text: avses med korrigeringstid.

text: I 6 a § ersättningslagen i dess lydelse enligt SFS 2008:909 anges följande.

text: "I 6 b § finns bestämmelser om justering i vissa fall av ersättning enligt denna lag när en kommun överlåter en investeringsvara. I 6 c § finns bestämmelser om justering i vissa fall när användningen av en investeringsvara ändras.

text: Bestämmelserna i 6 b och 6 c §§ om justering gäller endast om kommunen har haft rätt till ersättning för ingående skatt hänförlig till anskaffningen av investeringsvaran. Med anskaffning av en investeringsvara avses även förvärv för ny-, till- eller ombyggnad av fastighet.

text: Det som i 6 a—6 c §§ sägs om kommun gäller också landsting och kommunalförbund."

text: I 6 b § ersättningslagen regleras skyldigheten att justera ersättning vid överlåtelse av investeringsvara. Bestämmelsen lyder enligt SFS 2008:909 på följande sätt.

text: "En kommun är skyldig att justera ersättning enligt denna lag om en investeringsvara överlåtits inom korrigeringstiden.

text: Justeringen ska göras med ett belopp (justeringsbelopp) som motsvarar den ingående skatt som avser återstoden av korrigeringstiden. I korrigeringstiden ska även det kalenderår då överlåtelsen sker räknas in.

text: Justeringen ska göras vid ett enda tillfälle."

text: Av punkten 1 i ikraftträdande- och övergångbestämmelserna till SFS 2008:909 framgår att lagen har trätt i kraft den 1 januari 2009.

text: Vidare anges i punkten 2 att de nya bestämmelserna tillämpas på överlåtelse av investeringsvara som sker från och med den 1 maj 2008.

text: Av punkt 4 följer att även ersättning, som det förelegat rätt till enligt lag (

text: ) om mervärdesskattekonton för kommuner och landsting, kan komma ifråga för justering.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Av övergångs- och ikraftträdandebestämmelserna till SFS 2008:909 framgår att lagen träder i kraft den 1 januari 2009 (punkten 1). De nya bestämmelserna ska dock enligt punkten 2 tillämpas på överlåtelse av investeringsvara som sker från och med den 1 maj 2008.

text: Av 6 b § ersättningslagen framgår att skyldighet att justera ersättning föreligger i de fall en investeringsvara överlåts inom korrigeringstiden. När det gäller vad som ska anses utgöra en investeringsvara och korrigeringstid i ersättningslagens mening hänvisas i 1 a § till

text: mervärdesskattelagens

text: bestämmelser om investeringsvara (

text: 8 a kap. 2 §

text: ML) respektive korrigeringstid (

text: 8 a kap. 6 §

text: ML). De nämnda bestämmelserna i ML infördes den 1 januari 2001 och ersatte tidigare regler om investeringsvara och korrigeringstid som fanns i

text: 8 kap.

text: ML. Det har ifrågasatts om detta medför att reglerna i ersättningslagen om justering vid överlåtelse, som träder i kraft den 1 januari 2009, inte kan tillämpas om anskaffningen av investeringsvaran skedde före 1 januari 2001. Övergångsbestämmelserna till reglerna i

text: mervärdesskattelagen

text: kan emellertid inte anses vara avgörande vid tillämpningen av ersättningslagen.

text: Det framgår av

text: prop. 2008/09:30 s. 30

text: att det har ansetts möjligt att införa regler i ersättningslagen om en justeringsskyldighet vid överlåtelse även för förvärv som gjorts före ikraftträdandet. Detta till följd av att reglerna om justering i ersättningslagen inte avser uttag av skatter eller statliga avgifter. Reglerna som visserligen kan anses vara av betungande karaktär träffar inte heller enskilda. De invändningar som skulle kunna riktas mot att skyldigheten får retroaktiv verkan gör sig därför inte gällande med samma styrka som om skyldigheten skulle ha gällt för enskilda. Övergångsbestämmelserna tar sikte på den åtgärd som utlöser ersättningsskyldigheten. Utgångspunkten har varit att tillämpningen av de nya bestämmelserna knyts till tidpunkten för den åtgärd som utlöser skyldigheten att justera ersättningen.

text: Som framgår av punkten 1 i övergångs- och ikraftträdandebestämmelserna träder de nya reglerna i kraft den 1 januari 2009, men ska ifråga om överlåtelser tillämpas från den 1 maj 2008. Reglerna i

text: 8 a kap. 2 §

text: ML och

text: 8 a kap. 6 §

text: ML har vid denna tidpunkt sedan länge varit gällande. När det gäller vad som förstås med investeringsvara respektive korrigeringstid har en hänvisning gjorts till dessa regler, istället för att motsvarande definitioner införts direkt i 1 a § ersättningslagen. Detta förhållande kan dock inte innebära att definitionerna inte kan användas vid justering av ersättning när en investeringsvara överlåts även om den anskaffats före ikraftträdandet eller före den 1 januari 2001. Vid tillämpning av justeringsreglerna i ersättningslagen samt övergångsbestämmelserna till dessa ska definitionerna användas även i sådana fall. Justering av ersättning vid överlåtelse av investeringsvara i form av ny-, till- eller ombyggnad av fastighet kan således bli aktuell även om investeringsvaran anskaffades före den 1 januari 2001. Ersättningen ska justeras om en sådan investeringsvara överlåts innan den tioåriga korrigeringstiden har gått ut. Korrigeringstiden har då normalt börjat löpa vid den tidpunkt då ny-, till- eller ombyggnaden har kunnat tas i bruk efter byggåtgärderna (1 a § ersättningslagen jämfört med

text: 8 a kap. 6 §

text: ML).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 200976-15/111

title: Förseningsavgift vid bristfälliga uppgifter i inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter

text: 1 Sammanfattning

text: En förseningsavgift ska tas ut om uppgifterna i en inkomstdeklaration eller i särskilda uppgifter är så bristfälliga att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning.

text: För att det ska anses uppenbart att en inkomstdeklaration inte kan läggas till grund för beskattning förutsätts bristerna framgå av inkomstdeklarationen, föregående års inkomstdeklaration eller kontrolluppgifter eller av skattedeklarationer. Motsvarande synsätt tillämpas för särskilda uppgifter.

text: Vid bristfällig redovisning i en inkomstdeklaration eller i särskilda uppgifter kan tre förseningsavgifter tas ut.

text: En förseningsavgift kan tas ut även om en komplettering inkommer innan Skatteverket påbörjat en utredning.

text: Att uppgifterna är så bristfälliga att de uppenbart inte kan läggas till grund för beskattningen, innebär inte med automatik att de väcker Skatteverkets särskilda utredningsskyldighet vid bedömning av oriktig uppgift.

text: 2 Frågeställning

text: Trots att en uppgiftsskyldig anses ha lämnat en inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter kan uppgiftslämnandet ha stora brister. En förseningsavgift ska i en sådan situation tas ut om uppgifterna är så bristfälliga att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning.

text: Frågan är vilka förutsättningar som måste vara uppfyllda för att en eller flera förseningsavgifter ska kunna tas ut på denna grund.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av praxis följer att en inkomstdeklaration anses föreligga om den lämnats på ett fastställt formulär, undertecknats av den deklarationsskyldige eller behörig företrädare och innehåller åtminstone någon beloppsmässig uppgift till ledning för beskattningen (

text: prop. 2010/11:165 s. 929

text: , RÅ 1951 Fi 1436,

text: RÅ 1955 ref. 32

text: och

text: RÅ 1975 ref. 4

text: ). Någon motsvarande praxis finns inte rörande särskilda uppgifter (se dock nedan under avsnitt 4.1).

text: En förseningsavgift ska tas ut om en inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter inte har lämnats i rätt tid. Beroende på förseningens längd kan upp till tre förseningsavgifter tas ut (

text: 48 kap.

text: och

text: 7 §§

text: skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL).

text: En inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter anses inte heller lämnad om uppgifterna i inkomstdeklarationen eller de särskilda uppgifterna är så bristfälliga att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattningen. Även i en sådan situation kan upp till tre förseningsavgifter tas ut (48 kap. 1, 2 och 7 §§ SFL).

text: I

text: 51 kap. 1 §

text: SFL finns bestämmelser om befrielse från bl.a. förseningsavgift.

text: Beslut om förseningsavgift ska meddelas inom två år från den dag då uppgiftsskyldigheten skulle ha fullgjorts (

text: 52 kap. 2 §

text: SFL).

text: Om en näringsidkare inte har lämnat blankett N1/N2 anser Högsta förvaltningsdomstolen att en självdeklaration haft ett så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte varit ägnad att ligga till grund för taxering (

text: RÅ 2003 not. 165

text: ). Däremot anser domstolen att en självdeklaration inte anses så bristfällig att förseningsavgift ska tas ut om en delägare i ett handelsbolag inte lämnar blankett N3A (

text: RÅ 2003 ref. 62

text: och

text: RÅ 2003 not. 165

text: ). I de aktuella fallen hade resultatet av näringsverksamheten respektive resultaten från handelsbolagen redovisats i självdeklarationerna.

text: Av förarbetena framgår att bristerna ska vara grava och uppenbara för att en förseningsavgift ska kunna tas ut. Väsentliga uppgifter måste saknas och bristfälligheten ska innebära att en meningsfull granskning inte kan påbörjas. Så kan t.ex. vara fallet när en deklaration avseende näringsverksamhet saknar utdrag ur räkenskaperna eller när deklarationen bara innehåller någon enstaka beloppsmässig uppgift (skaldeklaration) och en upplysning om att deklarationen ska kompletteras senare (

text: prop. 1991/92:43 s. 85

text: och

text: samt

text: prop. 2010/11: 165 s. 929

text: 4 Bedömning

text: 4.1 En effektiv granskning

text: På samma sätt som det är viktigt för Skatteverkets granskningsarbete att inkomstdeklarationer och särskilda uppgifter lämnas i rätt tid är det viktigt att de inkomstdeklarationer och särskilda uppgifter som lämnas inte har så bristfälligt innehåll att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för ett beskattningsbeslut. I båda fallen förorsakas Skatteverket väsentligt merarbete. En förutsättning för ett effektivt granskningsarbete är därför att behövligt material finns till handa i rätt tid. Förseningsavgifter syftar bl.a. till att täcka de administrativa merkostnader som föranleds av att deklarationer eller särskilda uppgifter inte lämnas i rätt tid.

text: Även om en uppgiftsskyldig lämnar en komplettering innan Skatteverket uppmärksammat bristerna ska förseningsavgift tas ut. Det saknas skäl att se annorlunda på denna situation än den när en inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter över huvud taget inte har lämnats i rätt tid.

text: I avsnitt 3 ovan framgår den praxis som gäller för att en inkomstdeklaration ska anses föreligga. Motsvarande praxis finns inte för särskilda uppgifter, men det saknas skäl att inte tillämpa samma principer som gäller för inkomstdeklarationer. En skillnad är dock att endast vissa särskilda uppgifter ska undertecknas (

text: 38 kap. 2 §

text: SFL).

text: 4.2 Hur ska bristerna i uppgiftslämnandet framgå?

text: I vissa fall framgår det redan av en lämnad inkomstdeklaration att den är uppenbart bristfällig. Så kan t.ex. vara fallet om det finns ett redovisat resultat av en näringsverksamhet samtidigt som det saknas en NE-bilaga. Ett annat exempel kan vara att ett aktiebolag i inkomstdeklarationen upplyser om att räkenskapsschema och skattemässiga justeringar kommer att lämnas senare.

text: Förseningsavgift kan dock tas ut även om bristfälligheten inte direkt går att utläsa av inkomstdeklarationen. Därför kan en förseningsavgift tas ut om bristfälligheten framgår av

text: – föregående års inkomstdeklaration,

text: – kontrolluppgifter, eller

text: – redovisning av mervärdesskatt eller arbetsgivaravgifter i skattedeklarationer.

text: Motsvarande gäller för särskilda uppgifter.

text: Exempel: bristerna framgår av annat än inkomstdeklarationen

text: En inkomstdeklaration innehåller endast uppgifter om den deklarationsskyldiges inkomster i inkomstslagen tjänst och kapital. Uppgifter om näringsverksamhet saknas. Däremot framgår av föregående års inkomstdeklaration att den deklarationsskyldige bedriver näringsverksamhet och detta bekräftas också av att det under beskattningsåret har redovisats mervärdesskatt i skattedeklarationer.

text: 4.3 När är uppgifterna så bristfälliga att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning?

text: Brister vid redovisning av näringsverksamhet

text: I följande situationer får uppgifterna anses vara så bristfälliga att en förseningsavgift ska tas ut. Uppräkningen är inte uttömmande. (För brister i t.ex. ett räkenskapsschema som lämnas av handelsbolag, se nedan angående särskilda uppgifter.)

text: – Räkenskapsschema alternativt NE-bilaga har utelämnats i en juridisk eller fysisk persons inkomstdeklaration, där det av inkomstdeklarationen kan utläsas att den uppgiftsskyldige bedrivit näringsverksamhet. Det saknar betydelse om det i inkomstdeklarationen finns en upplysning om att komplettering ska inkomma senare.

text: – Räkenskapsschema alternativt NE-bilaga har utelämnats i en fysisk eller juridisk persons inkomstdeklaration, där det t.ex. av skattedeklarationer framgår att näringsverksamhet bedrivits under beskattningsåret.

text: – Räkenskapsschema alternativt NE-bilaga har lämnats, men det framstår som uppenbart att redovisningen är gravt ofullständig. Som exempel kan nämnas att det finns ett antal redovisade nollor samtidigt som det av föregående års inkomstdeklaration och beskattningsårets skattedeklarationer framgår att redovisningen är ofullständig.

text: Brister vid redovisning av annat inkomstslag än näringsverksamhet

text: Även när det gäller andra inkomstslag än näringsverksamhet kan det finnas situationer då en inkomstdeklaration är så bristfällig att det finns förutsättningar för att ta ut en förseningsavgift. I många fall finns det dock i dessa situationer kontrolluppgifter, underrättelser om fastighetsavyttringar m.m. som innebär att en meningsfull granskning kan påbörjas. Ett exempel på en situation när frågan om förseningsavgift kan aktualiseras trots att det finns kontrolluppgifter är när det är fråga om ett mycket stort antal avyttringar av aktier som inte har redovisats.

text: Särskilda uppgifter

text: Även särskilda uppgifter kan innehålla stora brister, vilka bl.a. kan framgå av de särskilda uppgifter som lämnats föregående år.

text: För handelsbolag gäller enligt

text: skatteförfarandelagen

text: , i motsats till vad som gällde tidigare, att ett räkenskapsschema, skattemässiga justeringar och delägaruppgifter utgör särskilda uppgifter även när handelsbolaget är skyldigt att lämna inkomstdeklaration (

text: prop. 2010/11:165 s. 832

text: ). Om det finns grava brister i ett handelsbolags räkenskapsschema ska därför förseningsavgift tas ut på grund av bristfällig särskild uppgift. Om ett handelsbolag inte har lämnat särskilda uppgifter ska däremot en förseningsavgift tas ut på grund av att särskild uppgift inte lämnats i rätt tid (

text: 48 kap. 1 §

text: SFL).

text: 4.4 Flera förseningsavgifter

text: Beroende på hur lång tid som gått innan skyldigheten att lämna inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter fullgjorts kan upp till tre förseningsavgifter tas ut (

text: 48 kap. 7 §

text: SFL). Denna bestämmelse tillämpas även när förseningsavgift tas ut med stöd av 48 kap. 1 och 2 §§ SFL.

text: Exempel: en fysisk person kompletterar deklarationen

text: I en fysisk persons inkomstdeklaration finns en upplysning om att räkenskapsschema kommer att lämnas in senare. Lämnas kompletteringen den 15 augusti ska två avgifter tas ut.

text: 4.5 Befrielse från förseningsavgift

text: I varje enskilt fall ska Skatteverket pröva om det framkommit omständigheter som innebär att hel eller delvis befrielse från förseningsavgift ska ske.

text: 4.6 Föreligger en oriktig uppgift om en inkomstdeklaration eller särskilda uppgifter är så bristfälliga att en förseningsavgift kan tas ut?

text: Skattetillägg ska tas ut av den som på något annat sätt än muntligen under förfarandet har lämnat en oriktig uppgift till ledning för egen beskattning (

text: 49 kap. 4 §

text: SFL). En uppgift ska dock inte anses vara oriktig om den uppenbart inte kan läggas till grund för ett beslut (

text: 49 kap. 5 §

text: SFL). I ett sådant fall har det nämligen uppkommit en särskild utredningsskyldighet för Skatteverket.

text: Att förseningsavgift ska tas ut därför att uppgifterna i en inkomstdeklaration eller i särskilda uppgifter är så bristfälliga att de uppenbarligen inte kan läggas till grund för beskattning är i sig inte avgörande vid bedömningen av om det har lämnats en oriktig uppgift. Förklaringen till detta är att bedömningarna grundar sig på olika omständigheter.

text: Exempel 1: en fysisk person har inte redovisat näringsverksamhet

text: En fysisk person A har i sin inkomstdeklaration endast redovisat inkomster i inkomstslagen tjänst och kapital. Av föregående års inkomstdeklaration och lämnade skattedeklarationer framgår dock att A bedrivit näringsverksamhet under beskattningsåret. I detta fall kan förseningsavgift tas ut på grund av bristfälliga uppgifter. Däremot har någon särskild utredningsskyldighet inte uppkommit rörande den inte redovisade näringsverksamheten, eftersom det av A:s inkomstdeklaration för beskattningsåret inte framgår att A skulle ha redovisat inkomst av näringsverksamhet. A har därför lämnat en oriktig uppgift.

text: Exempel 2: ett bolag redovisar näringsverksamhet men upplyser att räkenskapsschema lämnas senare

text: Aktiebolaget B har redovisat inkomst av näringsverksamhet med 50 000 kr och upplyst om att räkenskapsschema och skattemässiga justeringar kommer att lämnas senare. Förutsättningar föreligger för att ta ut förseningsavgift. När bolaget efter Skatteverkets förfrågan kompletterar sin deklaration uppgår inkomst av näringsverksamhet till 500 000 kr. Skattetillägg kan då tas ut på grund av oriktig uppgift eftersom det av inkomstdeklarationen för beskattningsåret inte finns någon uppgift som antyder att det redovisade resultatet skulle vara fel.

text: Att Skatteverket utreder bristerna i exempel 1 och 2 har sin grund i den allmänna utredningsskyldigheten som framgår av

text: 40 kap. 1 §

text: SFL.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 20126-08/111

text: Nytt: 2013-01-18

text: Detta ställningstagande upphör att gälla eftersom innehållet i ställningstagandet blivit inaktuellt till följd av ny lagstiftning. Se ställningstagandet Upphävande av styrsignalen Omräkningskurs vid beräkning av beskattningsunderlaget, dnr

text: 131 17617-13/111

text: 2 Sammanfattning

text: artikel 91.2 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet. Stockholmsbörsens valutafixering ska därför tillämpas som särskild omräkningskurs vid beräkning av beskattningsunderlaget eftersom det inte publiceras en officiellt noterad säljkurs på den representativa valutamarknaden.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Regeringsrätten har i två domar,

text: RÅ 2003 ref. 102

text: och Regeringsrättens dom den 8 november 2007, mål nr

text: , ansett att beskattningsunderlaget vid omräkning av valuta ska beräknas med utgångspunkt i den vid skattskyldighetens inträde dagligen publicerade säljkursen.

text: Regeringsrättens domar har medfört vissa problem eftersom en officiellt noterad säljkurs saknas i Sverige. Fråga har uppkommit vilken kurs som ska användas med anledning av att det inte finns någon officiellt noterad säljkurs i Sverige.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Bestämmelserna om beskattningsunderlag finns i

text: 7 kap.

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Av 7 kap. 3 och 3 c §§ ML följer att beskattningsunderlaget vid annan omsättning än uttag bestäms med utgångspunkt i ersättningen. Med ersättningen förstås allt det som säljaren erhållit, inbegripet bidrag direkt kopplade till priset.

text: Betalning sker ibland i annan valuta än svenska kronor. En bestämmelse om hur omräkning av valuta till svenska kronor ska ske i sådana fall saknas i ML.

text: I artikel 73 i mervärdesskattedirektivet anges att för andra leveranser av varor eller tillhandahållande av tjänster än sådana som avses i artiklarna

text: ska beskattningsunderlaget omfatta allt som utgör den ersättning som säljaren har erhållit eller kommer att erhålla från köparen eller en tredje part för dessa transaktioner.

text: Av artikel 91.2 första stycket i mervärdesskattedirektivet framgår att när uppgifter till ledning för att bestämma beskattningsunderlaget (med undantag för import av varor) anges i en annan valuta än valutan i den medlemsstat där detta ska ske tillämpas en särskild omräkningskurs. Det är fråga om den senaste säljkurs som vid den tidpunkt då mervärdesskatten blev utkrävbar har registrerats på den eller de mest representativa valutamarknaderna i medlemsstaten i fråga. Alternativt kan tillämpas en kurs som bestäms genom hänvisning till denna marknad eller dessa marknader i enlighet med de regler som fastställts av den medlemsstaten.

text: Av

text: , Muys´ en de Winter´s Bouw, punkt 16, framgår att beskattningsunderlaget ska bestämmas med utgångspunkt från de omständigheter som råder vid tidpunkten för skattskyldighetens inträde.

text: EG-domstolen har i målet

text: , Elida Gibbs, punkt 19, konstaterat att beskattningsunderlaget inte kan vara högre än det vederlag som den slutlige konsumenten faktiskt betalar.

text: Regeringsrätten har i dom,

text: RÅ 2003 ref. 102

text: , behandlat frågan om vilken omräkningskurs som ska tillämpas vid beräkning av beskattningsunderlaget. Eftersom omräkningsbestämmelse saknas i ML fick ledning sökas i mervärdesskattedirektivet. Enligt artikeln 91.2 ska tillämplig valutakurs vara den senaste säljkurs som vid den tidpunkt då skatten ska tas ut har registrerats på den eller de mest representativa valutamarknaderna i medlemsstaten i fråga. Regeringsrätten ansåg endast att en valutamarknad är representativ i Sverige. Det var fråga om den valutamarknad på vilken kurserna bestäms genom affärsbankerna och Stockholmsbörsen AB och som ligger till grund för bl.a. Riksbankens och massmedias valutanoteringar. Att lokala valutamarknader skulle kunna finnas t.ex. i vissa gränsområden mellan Sverige och Norge fick anses sakna betydelse i sammanhanget eftersom de inte kunde anses representativa i den mening som mervärdesskattedirektivet avser. Regeringsrätten konstaterade att beskattningsunderlaget ska tas fram med hjälp av den vid tidpunkten för skattskyldighetens inträde framräknade och dagligen publicerade säljkursen för norska kronor.

text: Regeringsrätten har i dom den 8 november 2007, mål nr

text: , fastställt Skatterättsnämndens förhandsbesked. Nämnden konstaterade att beskattningsvärdet skulle fastställas med utgångspunkt i den vid skattskyldighetens inträde dagligen publicerade säljkursen för norska kronor. Nämnden hänvisar i sin motivering till

text: RÅ 2003 ref. 102

text: och mervärdesskattedirektivet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Inledningsvis kan konstateras att beskattningsunderlaget ska utgöras av den ersättning som säljaren erhållit för det specifika tillhandahållandet.

text: Enligt mervärdesskattedirektivet ska en särskild omräkningskurs tillämpas om ersättningen har uttryckts i annan valuta än medlemsstatens. Det ska vara fråga om den senaste säljkurs som vid skattskyldighetens inträde har registrerats på den eller de mest representativa valutamarknaderna. Alternativt kan tillämpas en kurs som bestäms genom hänvisning till denna marknad eller dessa marknader i enlighet med de regler som fastställts i medlemsstaten.

text: Genom

text: RÅ 2003 ref. 102

text: har det klarlagts att den valutamarknad som är den representativa valutamarknaden i Sverige är den på vilken kurserna bestäms genom affärsbankerna och Stockholmsbörsen AB och som ligger till grund för bl.a. Riksbankens och massmedias valutanoteringar.

text: Regeringsrätten har angett att beskattningsunderlaget ska fastställas med utgångspunkt i den vid skattskyldighetens inträde dagligen publicerade säljkursen (

text: RÅ 2003 ref. 102

text: För närvarande saknas en officiellt noterad och publicerad säljkurs. Skatteverket gör därför den bedömningen att en annan kurs måste kunna tillämpas i stället. Mervärdesskattedirektivet ger varje medlemsstat en möjlighet att tillämpa en alternativ kurs i enlighet med de regler som fastställts här i landet. I Sverige finns för närvarande en officiell genomsnittlig kurs som publiceras dagligen, Stockholmsbörsens valutafixering. Denna kurs fastställs genom att de svenska affärsbankerna dagligen beräknar en fixkurs enligt följande (köp + sälj) / 2. Dessa rapporteras sedan in till Stockholmsbörsen som därefter fastställer en gemensam mittkurs genom att beräkna medelvärdet av bankernas fixkurser. Kursen finns att tillgå på Riksbankens och på Stockholmsbörsens respektive webbplatser.

text: Skatteverket gör den bedömningen att den officiellt dagligen publicerade genomsnittskursen, Stockholmsbörsens valutafixering, kan anses vara en sådan alternativ kurs som avses i artikel 91.2 i mervärdesskattedirektivet. Stockholmsbörsens valutafixering ska därför tillämpas fram till dess det finns en officiellt noterad säljkurs på den representativa valutamarknaden som publiceras dagligen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 20171-13/111

title: Var värdepapper utgivna av Värmlands Finans Sverige AB marknadsnoterade vid bolagets konkurs?

text: 1 Sammanfattning

text: Aktierna i Värmlands Finans Sverige AB (556719-5531) var inte marknadsnoterade när bolaget försattes i konkurs den 21 juni 2012. Detsamma gäller av bolaget utgivna Konvertibel 1 B samt Obligationslån 1.

text: 2 Frågeställning

text: Värmlands Finans Sverige AB försattes i konkurs den 21 juni 2012. Med anledning av det har fråga ställts om värdepapper utgivna av bolaget var att se som marknadsnoterade vid konkursutbrottet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ett värdepapper anses avyttrat om det företag som givit ut det försätts i konkurs och det är ett svenskt företag,

text: 44 kap. 8 § Inkomstskattelagen

text: (IL).

text: En delägarrätt eller fordringsrätt anses marknadsnoterad om den är upptagen till handel på en reglerad marknad. Den ska även anses marknadsnoterad om den är föremål för kontinuerlig allmänt tillgänglig notering på grundval av marknadsmässig omsättning, 48 kap. 5 § (IL).

text: En delägarrätt ska också redovisas som en marknadsnoterad delägarrätt om marknadsnoteringen har upphört i samband med inledandet av en konkurs enligt

text: 42 kap. 15 § 2 stycket

text: IL.

text: Av 42 kap. 15a § IL framgår att kapitalvinst på ej marknadsnoterade aktier ska tas upp till 5/6. Förluster på sådana aktier ska dras av med 5/6,

text: 48 kap. 20 §

text: IL. Om det inte finns några kapitalvinster på aktier eller marknadsnoterade delägarrätter att kvitta förluster mot kommer förlusten dessutom att kvoteras till 70 %, 48 kap. 20a § IL.

text: 4 Bedömning

text: Aktierna, Konvertibel 1 B samt Obligationslån 1 var noterade på Aktietorget. Den 27 februari 2012 avnoterades dessa värdepapper på bolagets begäran med motiveringen att det skulle vara bra för aktieägarna, vilket framgår av ett pressmeddelande från bolaget 2012-02-13. Den 21 juni 2012 försattes bolaget i konkurs.

text: Skatteverket anser att en avnotering som sker på egen begäran 4 månader innan bolaget försätts i konkurs inte kan anses ske i anslutning till inledandet av ett förfarande om konkurs. De värdepapper som utgivits av bolaget kan därför inte anses vara marknadsnoterade vid konkursutbrottet.

text: Redovisning av avyttringen av aktierna ska ske vid 2013 års taxering på blankett K12 sidan 1.

text: Konvertibel 1 B samt Obligationslån 1 ska redovisas på blankett K4 avsnitt D.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 202589-14/111

title: Upphävande av ställningstagande om beaktande av utbetalda löner i ett dotterföretag som även ägs indirekt via annat företag

text: Ställningstagandet Beaktande av utbetalda löner i ett dotterföretag som även ägs indirekt via annat företag daterat 2009-11-14, dnr

text: 131 817523-09/111

text: , upphör att gälla.

text: Från och med den 1 januari 2014 har införts en ny paragraf, 19 a §, i

text: 57 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: . I paragrafen anges att vid tillämpning av 16-19 §§ ska med dotterföretag avses ett företag där moderföretagets andel, direkt eller indirekt genom annat dotterföretag, överstiger 50 procent av kapitalet i företaget. Även ett mellanliggande företag ska således vara ett dotterföretag.

text: Ställningstagandet från 2009-11-14 ska därför upphöra att gälla från och med 2014-01-01. För tid före 2014-01-01 gäller ställningstagandet fortfarande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 203052-17/111

title: Begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-03-22

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-03-22, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Begreppet beskattningsbar person omfattar alla fysiska och juridiska personer som självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet.

text: En person som har ingått ett anställningsavtal med en arbetsgivare anses inte bedriva en verksamhet självständigt. När en person har ingått ett uppdragsavtal med en uppdragsgivare får en bedömning göras i varje enskilt fall och utifrån samtliga objektiva omständigheter om personen ska anses bedriva en verksamhet självständigt eller inte.

text: Begreppet ekonomisk verksamhet omfattar fortlöpande försäljningar av varor eller tjänster. Tillfälliga transaktioner omfattas inte. En beskattningsbar person som vid sidan av sin ekonomiska verksamhet säljer varor eller tjänster vid enstaka tillfällen kan dock under vissa förutsättningar anses som en beskattningsbar person även för sådana tillfälliga försäljningar.

text: Vid bedömningen av om en verksamhet är ekonomisk ska hänsyn tas till samtliga objektiva omständigheter i det enskilda fallet. I ställningstagandet ges exempel på omständigheter som normalt kännetecknar en ekonomisk verksamhet.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet med samma namn daterat den 9 juni 2014, dnr

text: 131 323526-14/111

text: . I det nya ställningstagandet har den uttalade kopplingen till inkomstbeskattningen vid bedömning av om en verksamhet bedrivs självständigt tagits bort (avsnitt 4.2). Därutöver redogör Skatteverket för vad som gäller när en beskattningsbar person genomför tillfälliga försäljningar (avsnitt 4.4). Dessutom har exempel 2 ersatts av ett nytt exempel (avsnitt 4.5). I övrigt innebär det nya ställningstagandet ingen ändring i sak.

text: 2 Frågeställning

text: Den som självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet är en beskattningsbar person. En försäljning som genomförs av en beskattningsbar person kan bli föremål för mervärdesskatt. I detta ställningstagande ger Skatteverket sin syn på hur begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet ska tolkas.

text: Ställningstagandet behandlar inte följande områden som behandlas i särskilda ställningstaganden:

text: verksamhet som bedrivs av staten, ett statligt affärsverk eller en kommun

text: i vilken utsträckning inkomster från fastigheter utgör ekonomisk verksamhet

text: mervärdesskatt för ideella föreningar och registrerade trossamfund

text: i vilken utsträckning holdingbolag bedriver ekonomisk verksamhet.

text: 131 323526-14/111

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Mervärdesskatt

text: Med beskattningsbar person avses den som, oavsett på vilken plats, självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oberoende av dess syfte eller resultat. Anställda och andra personer anses inte bedriva verksamhet självständigt i den mån de är bundna till en arbetsgivare av ett anställningsavtal eller av ett annat rättsligt förhållande som skapar ett anställningsförhållande vad avser arbetsvillkor, lön och arbetsgivaransvar. Med ekonomisk verksamhet avses varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör, inbegripet gruvdrift och jordbruksverksamhet samt verksamheter inom fria och därmed likställda yrken. Utnyttjande av materiella eller immateriella tillgångar i syfte att fortlöpande vinna intäkter därav ska särskilt betraktas som ekonomisk verksamhet (

text: 4 kap. 1 § mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML, och artikel

text: och

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: EU-domstolen har i ett stort antal domar och beslut uttalat sig om begreppen beskattningsbar person och ekonomisk verksamhet. Domstolens praxis rörande begreppet beskattningsbar person framgår bland annat av målen 89/81 Hong Kong Trade Development Council,

text: van Tiem,

text: Rompelman,

text: Enkler,

text: kommissionen mot Finland,

text: Słaby m.fl.,

text: Rēdlihs,

text: Ablessio och

text: Kostov.

text: I målen

text: Ayuntamiento de Sevilla,

text: Heerma,

text: van der Steen och

text: Gmina Wroclaw har domstolen bedömt om en ekonomisk verksamhet har bedrivits självständigt. Om innehav av värdepapper kan utgöra ekonomisk verksamhet har bl.a. bedömts i

text: mål C-155/94

text: , Wellcome Trust.

text: 3.2 Inkomstskatt

text: Till inkomstslaget tjänst räknas inkomster och utgifter på grund av tjänst till den del de inte ska räknas till inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital. Med tjänst avses

text: 1. anställning,

text: 2. uppdrag,

text: 3. annan inkomstgivande verksamhet av varaktig eller tillfällig natur (10 kap. 1 § första och andra stycket IL).

text: Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas inkomster och utgifter på grund av näringsverksamhet. Med näringsverksamhet avses förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt. Vid bedömningen av om en uppdragstagares verksamhet bedrivs självständigt ska det särskilt beaktas vad som avtalats med uppdragsgivaren, i vilken omfattning uppdragstagaren är beroende av uppdragsgivaren och i vilken omfattning uppdragstagaren är inordnad i dennes verksamhet. Innehav av näringsfastigheter och näringsbostadsrätter samt av avverkningsrätt till skog räknas alltid som näringsverksamhet. Privatbostadsfastigheter, privatbostadsrätter och andra privatbostäder kan inte ingå i en näringsverksamhet (

text: 13 kap. 1 §

text: IL).

text: Skatteverket ska efter ansökan godkänna den som uppger sig bedriva eller ha för avsikt att bedriva näringsverksamhet i Sverige för F-skatt (

text: 9 kap. 1 § skatteförfarandelagen

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Begreppet beskattningsbar person

text: Begreppet beskattningsbar person används i ML bland annat för att definiera vilka transaktioner som kan bli föremål för mervärdesskatt och vem som är skyldig att betala skatten till staten. Begreppet innefattar alla som självständigt bedriver ekonomisk verksamhet oberoende av var verksamheten bedrivs. Syftet med den ekonomiska verksamheten och resultatet av den ekonomiska verksamheten har ingen betydelse. Det har inte heller verksamhetens juridiska form. Såväl fysiska personer, aktiebolag, handelsbolag, föreningar som andra juridiska personer kan vara beskattningsbara personer.

text: En förutsättning för att mervärdesskatt ska tas ut är att försäljningen genomförs av en beskattningsbar person i denna egenskap. En privatpersons försäljningar omfattas inte. En beskattningsbar person, till exempel en fysisk person som bedriver en ekonomisk verksamhet, som säljer tillgångar som anskaffats och använts endast för privat bruk ska inte betala mervärdesskatt för sådan försäljning.

text: 4.2 Självständigt bedriven verksamhet

text: Endast den som bedriver en ekonomisk verksamhet självständigt är en beskattningsbar person. Anställda och andra personer anses inte bedriva verksamhet självständigt i den mån de är bundna till en arbetsgivare av ett anställningsavtal eller av ett annat rättsligt förhållande som skapar ett anställningsförhållande vad avser arbetsvillkor, lön och arbetsgivaransvar. Sådana avtalsförhållanden innebär att personen befinner sig i en underordnad ställning gentemot arbetsgivaren.

text: Det innebär att en person som har ingått ett anställningsavtal med en arbetsgivare inte anses bedriva en verksamhet självständigt. När en person har ingått ett uppdragsavtal med en uppdragsgivare får en bedömning göras i varje enskilt fall och utifrån samtliga objektiva omständigheter om personen ska anses bedriva en verksamhet självständigt eller inte.

text: Att det finns olika former av intressegemenskap mellan personer utesluter inte att de är självständiga. En ekonomisk förening som bara säljer varor eller tjänster till sina medlemmar bedriver verksamhet självständigt. Ett aktiebolag som helt ägs av ett annat aktiebolag bedriver också sin verksamhet självständigt när det säljer varor eller tjänster till sitt moderbolag.

text: 4.3 Nystartade verksamheter

text: Den som kan styrka sin avsikt att självständigt bedriva en ekonomisk verksamhet och som har sina första investeringsutgifter för detta ändamål är en beskattningsbar person. Det betyder att den som vill bli betraktad som en beskattningsbar person redan innan några försäljningar har genomförts måste kunna styrka med objektiva omständigheter att förutsättningarna för att vara en beskattningsbar person är uppfyllda. I avsnitt 4.5 ges exempel på några sådana omständigheter.

text: 4.4 Begreppet ekonomisk verksamhet

text: En förutsättning för att en verksamhet ska anses som ekonomisk är att den innefattar beskattningsbara transaktioner, det vill säga försäljningar av varor eller tjänster. En verksamhet där man bara gratis delar ut varor eller tillhandahåller tjänster är inte en ekonomisk verksamhet. Detsamma gäller om det inte finns några ersättningar som är direkt kopplade till de varor eller tjänster som tillhandahålls, till exempel om verksamheten är helt bidragsfinansierad.

text: För att verksamheten ska vara ekonomisk ska varor eller tjänster tillhandahållas fortlöpande mot ersättning. Det innebär att syftet ska vara att sälja varor eller tjänster kontinuerligt och med viss frekvens. Bedömningen av om kravet på fortlöpande försäljningar är uppfyllt ska göras utifrån vad som är normalt för den typ av verksamhet som bedrivs och vad det är för slags varor eller tjänster som tillhandhållas.

text: En verksamhet som endast utövas tillfälligt omfattas inte av begreppet ekonomisk verksamhet. En beskattningsbar person som vid sidan av sin ekonomiska verksamhet säljer varor eller tjänster vid enstaka tillfällen kan under vissa förutsättningar anses som en beskattningsbar person även för sådana tillfälliga försäljningar. För att så ska vara fallet krävs det att de tillfälliga försäljningarna genomförs på ett sådant sätt som är jämförbart med hur en ekonomisk verksamhet vanligtvis bedrivs (se exempel 2 i avsnitt 4.5).

text: Enbart ett innehav av materiella eller immateriella tillgångar utgör inte ekonomisk verksamhet. Det måste finnas ett syfte att utnyttja tillgångarna för att fortlöpande vinna intäkter av dem. Enligt EU-domstolens praxis är köp, innehav och försäljning av värdepapper för egen räkning inte en ekonomisk verksamhet.

text: 4.5 Omständigheter som kännetecknar en ekonomisk verksamhet

text: Vid bedömningen av om en verksamhet är ekonomisk ska hänsyn tas till alla relevanta objektiva omständigheter i varje enskilt fall. Nedan ges några exempel på omständigheter som kan visa att en ekonomisk verksamhet bedrivs eller att det finns en avsikt att bedriva en ekonomisk verksamhet. Vilka omständigheter som är relevanta varierar mellan olika branscher och olika typer av verksamheter.

text: – Att den som bedriver verksamheten säljer varor eller tjänster.

text: Den omständigheten att det förekommer fortlöpande försäljningar av varor eller tjänster innebär i normalfallet att verksamheten ska anses som ekonomisk. Om några sådana försäljningar inte har ägt rum måste avsikten att genomföra sådana försäljningar visas. Det är bara objektiva omständigheter som kan ges någon vikt. Att det finns ekonomiska kalkyler eller affärsplaner kan inte ensamt visa att någon har för avsikt att bedriva en ekonomisk verksamhet. Om det däremot har ingåtts avtal om att fortlöpande tillhandahålla varor eller tjänster mot ersättning tyder det på att en ekonomisk verksamhet ska bedrivas, under förutsättning att avtalen inte är alltför allmänt hållna.

text: – Att det har anskaffats tillgångar som bara kan användas i en ekonomisk verksamhet.

text: En stor grävmaskin eller en tung lastbil är exempel på sådana varor som normalt inte kan användas för privat bruk utan endast i en ekonomisk verksamhet. Inköp av ett varulager av sådan storlek att det inte enbart täcker personens egna eller närstående personers privata behov är ett annat exempel. Inköp av tillgångar som normalt sett används för privat bruk, exempelvis en persondator, är inte en omständighet som tyder på att en ekonomisk verksamhet ska bedrivas. Om tillgången är sådan att den kan användas både för en ekonomisk verksamhet och för privat bruk, exempelvis en yacht, måste det avgöras utifrån samtliga omständigheter rörande dess användning om tillgången verkligen ska användas för en ekonomisk verksamhet.

text: – Att det finns lokaler som är särskilt anpassade för en ekonomisk verksamhet.

text: Lokalernas utformning kan variera beroende på vilken verksamhet som ska bedrivas. Att någon för stadigvarande bruk hyr en butikslokal är en omständighet som pekar på att personen har för avsikt att bedriva ekonomisk verksamhet.

text: – Att verksamheten aktivt marknadsförs på ett ändamålsenligt sätt.

text: Att en person har utgifter för marknadsföring och kan visa att verkliga försök har gjorts för att skaffa kunder, är en indikation på att personen bedriver, eller har för avsikt att bedriva, en ekonomisk verksamhet. Ett exempel är att det finns en webbplats där det är möjligt att köpa varor eller tjänster.

text: Följande två exempel kan illustrera hur en bedömning kan göras av samtliga objektiva omständigheter i det enskilda fallet.

text: Exempel 1: En person har påbörjat en frisörutbildning och uppger att det finns en avsikt att bedriva en ekonomisk verksamhet. Detta är inte en sådan omständighet som styrker att det finns en avsikt att sälja tjänster kontinuerligt och med viss frekvens. Om samma person hade slutfört frisörutbildningen, skaffat utrustning och hyrt in sig på en frisörsalong för att bedriva verksamhet som enskild näringsidkare hade personen däremot visat att det fanns en avsikt att bedriva en ekonomisk verksamhet.

text: Exempel 2: I samband med en renovering av en bostadsrättsförenings balkonger har föreningen köpt in balkongmattor. Föreningen säljer därefter mattorna till medlemmarna. Föreningen är en beskattningsbar person genom den skattefria upplåtelsen av bostadsrätter. Den tillfälliga försäljningen av mattor kan dock inte anses ha gjorts inom ramen för upplåtelsen av bostadsrätter. Föreningen får ändå anses som en beskattningsbar person för den tillfälliga försäljningen eftersom försäljningen sker på ett sådant sätt som är jämförbart med hur en ekonomisk verksamhet vanligtvis bedrivs.

text: 4.6 Förhållandet till inkomstbeskattningen

text: Ekonomisk verksamhet är ett unionsrättsligt begrepp som ska tolkas utifrån EU-domstolens praxis. Vid registrering till mervärdesskatt måste en självständig bedömning göras av om en verksamhet är ekonomisk. Detta innebär att en verksamhet som är näringsverksamhet enligt IL inte med automatik är en ekonomisk verksamhet. På motsvarande sätt kan en verksamhet vara en ekonomisk verksamhet trots att den inte är näringsverksamhet enligt IL.

text: Med de bedömningar som ska göras enligt detta ställningstagande kommer en verksamhet som är näringsverksamhet enligt

text: 13 kap 1 § första stycket

text: IL i de flesta fall att anses som en ekonomisk verksamhet enligt ML, under förutsättning att det förekommer beskattningsbara transaktioner i verksamheten. Verksamheter som är näringsverksamhet bara för att de bedrivs av en juridisk person eller på grund av innehav av en näringsfastighet kan däremot inte presumeras vara ekonomisk verksamhet.

text: För att bli godkänd för F-skatt räcker det i princip med att den som ansöker anger att det finns en avsikt att bedriva näringsverksamhet. För att någon ska anses som en beskattningsbar person krävs att det faktiskt bedrivs en självständig ekonomisk verksamhet eller att avsikten att bedriva sådan verksamhet har styrkts med objektiva omständigheter. Det innebär att den som har blivit godkänd för F-skatt inte med automatik kan anses vara en beskattningsbar person enligt ML.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 203908-13/1211

title: Skattebelopp för dimetyleter, DME

text: Ställningstagandet är upphävt den 19 december 2013 dnr

text: 131 764570-13/111

text: och ersatt av ställningstagande från den 19 december 2013, dnr

text: 131 749447-13/111

text: 1 Sammanfattning

text: 2 kap. 1 § första stycket 3 b lagen (1994:1776)

text: om skatt på energi (LSE) tillhörigt miljöklass 1. Det saknar betydelse att dieselmotorn måste modifieras i viss utsträckning för att DME ska kunna användas som bränsle. Någon hänsyn till att energiinnehållet i DME avviker från energiinnehållet i diesel ska inte tas.

text: 2 Frågeställning

text: Produkten dimetyleter, s.k. DME, är hänförlig till KN-nr 2909 19 00 och är inte en energiprodukt enligt 1 kap. 3 § LSE.

text: Av 2 kap. 4 § l LSE framgår att energiskatt och koldioxidskatt ska betalas för DME om den är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle eller som tillsats till motorbränsle eller som medel för att öka motorbränslets volym. Skatt ska då betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt

text: 2 kap. 1 § LSE.

text: Frågan är vilket bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE som DME i flytande form ska anses likvärdigt med när den används som motorbränsle.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: DME är hänförligt till KN-nr 2909 19 00 oavsett om den är framställd av fossil råvara eller av biobaserad råvara. DME är inte en energiprodukt enligt 1 kap. 3 § LSE. Av 2 kap. 4 § 1 LSE framgår att energiskatt och koldioxidskatt ska betalas även för andra produkter än som avses i 1, 1 a och 3 §§, om en sådan produkt är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle eller som tillsats till motorbränsle eller som medel för att öka motorbränslets volym. Skatt ska i dessa fall betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE.

text: Av författningskommentaren till 2 kap. 4 § LSE framgår följande:

text: ”I flertalet fall kommer det troligen inte att stöta på problem att avgöra efter vilken skattesats ett bränsle skall beskattas. Sålunda bör det t.ex. vara följdriktigt att beskatta motoralkoholer som används som drivmedel efter den skattesats som gäller för bensin, om det är fråga om ett fordon med bensinmotor (s.k. ottomotor), och annars efter den skattesats som gäller för dieselolja.” (

text: prop. 1994/95:54 s. 91

text: Bestämmelserna i 2 kap. 4 § LSE om att skatt ska betalas med de skattebelopp som gäller för likvärdigt bränsle enligt 2 kap. 1 § LSE har sin grund i tvingande regler i artikel 2.3 i det s.k. energiskattedirektivet (

text: ). I samband med ändring av bestämmelser i LSE avseende skattebefrielse för vissa biobränslen kommenteras innebörden av de aktuella reglerna i energiskattedirektivet på följande sätt:

text: ”Detta innebär att bestämmelsen i direktivet om att beskatta bränslen för vilka det inte finns minimiskattenivåer, i nivå med den nationella punktskatt som gäller för likvärdigt bränsle, medför att biodrivmedel ska beskattas med den totala skatt som tas ut på det likvärdiga fossila bränslet bensin eller dieselolja.” (

text: prop. 2009/10:41 s 163

text: För bränslen som beskattas enligt 2 kap. 1 § första stycket 1-3 LSE eller enligt 2 kap. 1 a § LSE gäller angivna skattebelopp bränslets volym vid en temperatur av 15°C. Om en skattskyldig visar att bränslet när skattskyldigheten inträder har en annan temperatur får volymen räknas om till 15°C. Om skattskyldighet inträder vid leverans till en köpare som inte är registrerad som skattskyldig för bränslen, får dock omräkning göras endast om detta särskilt avtalats mellan säljaren och köparen (2 kap. 2 § första stycket LSE).

text: 4 Bedömning

text: DME är en gas men omvandlas till vätska vid 5 bars tryck och kan vara framställd av fossil eller biobaserad råvara. DME lagras och transporteras i vätskeform.

text: DME används i modifierade dieselmotorer, dvs. i dieselmotorer som endast kräver smärre justeringar. Anpassningar görs av insprutningssystemet och av programvaran för motorstyrningen. Det krävs även andra bränslepumpar och tankar där bränslet förvaras i flytande form.

text: I förarbeten konstateras att motoralkoholer som används som drivmedel ska beskattas efter den skattesats som gäller för bensin, om det är fråga om ett fordon med bensinmotor och annars efter den skattesats som gäller för dieselolja. Även om uttalandet avser motoralkoholer bör samma bedömning göras avseende DME.

text: Skatteverket anser att diesel är det bränsle som, i den mening som avses i 2 kap. 4 § LSE, är likvärdigt med flytande DME som förbrukas som motorbränsle i en dieselmotor. Skatteverket anser att för flytande DME som är avsedd att förbrukas, säljs eller förbrukas som motorbränsle i en dieselmotor ska skatt betalas med de skattebelopp som gäller för bränsle enligt 2 kap.1 § första stycket 3 b LSE tillhörigt miljöklass 1. Det saknar betydelse att dieselmotorn måste modifieras i viss utsträckning för att DME ska kunna användas som bränsle. Någon hänsyn till att energiinnehållet i DME avviker från energiinnehållet i diesel ska inte tas.

text: Med KN-nr förstås nummer i Kombinerade nomenklaturen enligt

text: kommissionens förordning (EG) nr 2031/2001 av den 6 augusti 2001

text: om ändring av bilaga I till

text: rådets förordning (EEG) nr 2658/87

text: om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om gemensamma tulltaxan.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 204125-06/111

title: Omsättningsland - gränsdragningen mellan konsulttjänster m.m. och tjänster som omfattas av huvudregeln

text: Nytt: 2010-01-12

text: Detta ställningstagande upphör att gälla från och med den 1 januari 2010, eftersom reglerna om omsättningsland för tjänster har ändrats genom SFS 2019:1333.

text: 1 Sammanfattning

text: Begreppen konsulttjänster, juristtjänster och revisorstjänster i

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3 mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, avser enligt Skatteverkets bedömning sådana tjänster som innebär att den som tillhandahåller tjänsten bistår en kund inom ett särskilt kunskapsområde på det sätt som är utmärkande för den aktuella tjänstekategorin.

text: När det är fråga om sådana tjänster som är "liknande tjänster" i

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML anser Skatteverket att det ska vara fråga tjänster som utförs av sådana yrkesutövare som kan anses vara liknande de tjänster som normalt sett utförs av någon av de yrkeskategorier som anges i paragrafen. Det ska således vara fråga om sådana yrkesutövare som huvudsakligen och vanligtvis har till uppgift att hjälpa och bistå sina kunder med de frågor som ligger inom tillhandahållarens särskilda kunskapsområde. Skatteverket anser t.ex. att olika bokförings- och redovisningstjänster är sådana tjänster som kan anses som liknande tjänster jämfört med jurist- och revisorstjänster och därmed omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML.

text: En sammansatt tjänst kan omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML om den sammansatta tjänsten till sin huvudsakliga natur utgör sådana tillhandahållanden som kan ses som t.ex. konsulttjänster eller därmed liknande tjänster. En sammansatt tjänst som inte kan hänföras till någon av de tjänster eller liknande tjänster som anges i

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML ska enligt Skatteverket hänföras till huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: ML under förutsättning att inte någon av de övriga paragraferna i 5 kap. är tillämplig.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Regeringsrätten har i dom,

text: RÅ 2006 not. 60

text: , ansett att fakturaservice utgjort en sammansatt tjänst som inte omfattas av

text: 5 kap. 7 §

text: ML. Denna tolkning har gjorts trots att flera underliggande delmoment av tjänsten utgjort sådana tjänster som skulle kunna omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML.

text: Regeringsrättens dom har föranlett flera frågor om gränsdragningen mellan de tjänster som omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML, framförallt konsulttjänster och liknande tjänster, och de tjänster som omfattas av andra bestämmelser i

text: 5 kap.

text: ML, framförallt huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 5 kap. 7 §

text: ML behandlas omsättningsland för bland annat konsulttjänster, juristtjänster, revisorstjänster och liknande tjänster, vilka ingår i uppräkningen av tjänster i paragrafens andra stycke 3. Bestämmelsen innebär bland annat att en tjänst har omsatts utomlands om förvärvaren av tjänsten är en näringsidkare med säte i ett annat land.

text: Bestämmelsen motsvaras av

text: artikel 56 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet. Av punkten 1 c framgår att bestämmelsen gäller för bland annat tjänster av rådgivare, konsultbyråer, jurister, revisorer och andra liknande tjänster.

text: Enligt

text: 5 kap. 8 §

text: ML ska omsättningen anses ha gjorts inom landet om säljaren har sitt säte eller ett fast etableringsställe här i landet. Bestämmelsen gäller för sådana tjänster som inte anges i 5 kap. 4- 6 a eller7 a §§ ML eller för det fall

text: 5 kap. 7 §

text: ML inte är tillämplig. Bestämmelsen motsvaras av artikel 43 i mervärdesskattedirektivet.

text: Av artikel 411.2 i mervärdesskattedirektivet framgår att hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvisningar till mervärdesskattedirektivet och de ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga XII.

text: Med stöd av artikel 411.2 i mervärdesskattedirektivet kommer i denna skrivelse samtliga hänvisningar till sjätte direktivet i t.ex. praxis att anges med motsvarande bestämmelse i mervärdesskattedirektivet.

text: EG-domstolen har i dom

text: , Card Protection Plan Ltd (CPP), redogjort för vilka omständigheter som kan medföra att en transaktion i mervärdesskattehänseende ska anses bestå av en enda sammansatt tjänst eller av två eller flera fristående tjänster. EG-domstolen ger riktlinjer för när delningsprincipen respektive en huvudsaklighetsbedömning ska tillämpas, punkterna 26-31.

text: Domstolen anger att en prestation, som sett ur ekonomisk synvinkel utgörs av en enda tjänst, inte på ett konstgjort sätt får delas upp så att mervärdesskattesystemets funktion försämras. Det är därför av vikt att söka efter de delar som är kännetecknande för transaktionen i fråga för att avgöra om den skattskyldige tillhandahåller konsumenten flera huvudsakligen fristående tjänster eller en enda tjänst. En tjänst ska, enligt domstolen, anses som underordnad en huvudsaklig tjänst, när kunderna inte efterfrågar den i sig, utan då den endast är ett medel att på bästa sätt åtnjuta den egentliga tjänst som tjänsteföretaget tillhandahåller. Se även EG-domstolens dom

text: , Levob Verzekeringen och OV Bank.

text: EG-domstolen har i domen

text: , Linthorst, behandlat omsättningsland för veterinärtjänster. I punkten 20 anger domstolen att det kan konstateras att det gemensamma draget för de heterogena verksamheter som nämns i artikel 56.1 c i mervärdesskattedirektivet är att de utgör fria yrkesgrupper. Om gemenskapslagstiftaren hade velat att all fri yrkesutövning skulle omfattas av denna bestämmelse, skulle han ha definierat verksamheterna i allmänna ordalag. Av punkt 22 i domen framgår att även om en veterinär ibland har en rådgivande och undersökande funktion är denna omständighet inte tillräcklig för att de tjänster som en veterinär huvudsakligen och vanligtvis tillhandahåller ska omfattas av begreppen "konsulter" eller "konsultbyråer" och inte heller för att de ska kunna anses som "liknande".

text: EG-domstolen har i domen

text: , Hoffmann, gjort en bedömning av advokattjänster och liknande tjänster. I punkt 17 anges att det inom advokatyrket i medlemsstaterna huvudsakligen och vanligtvis inte inryms tjänster av skiljedomare. Domstolen menade att även om det vanligtvis stämmer att skiljedomare väljs bland advokater, på grund av deras juridiska kunskaper, är det ändå uppenbart att de tjänster som en advokat huvudsakligen och vanligtvis tillhandahåller avser att representera eller försvara en persons intressen, medan tjänster av skiljedomare huvudsakligen och vanligtvis avser att avgöra en tvist mellan två eller flera parter. Av punkterna 20-21 framgår att begreppet "andra liknande tjänster" inte syftar på några gemensamma beståndsdelar för alla de heterogena transaktioner som nämns i artikel 56.1 c i mervärdesskattedirektivet. I stället syftar begreppet på tjänster som liknar var och en av dessa transaktioner betraktade var för sig. En tjänst ska anses som liknande i jämförelse med en av de transaktioner som nämns i bestämmelsen när båda två har samma syfte.

text: I den svenska översättningen av artikel 56.1 c i mervärdesskattedirektivet anges inte tjänster av advokater utan där anges i stället tjänster av jurister.

text: EG-domstolen har i

text: , Levob Verzekeringen och OV Bank, punkt 37, angett att artikel 56.1 c i mervärdesskattedirektivet inte avser yrken som jurister, rådgivare, revisorer eller ingenjörer utan de tjänster som tillhandahålls av dessa och av dem närstående yrkesgrupper. Gemenskapslagstiftaren använder bara de yrken som nämns i denna bestämmelse för att definiera de tjänstekategorier som avses i densamma.

text: Regeringsrätten har 2006-03-22 fastställt ett förhandsbesked som avsåg en fråga rörande omsättningsland,

text: RÅ 2006 not. 60

text: . Den sammansatta tjänst som bedömdes utgjorde en slags fakturaservicetjänst (innefattande t.ex. inkassotjänster, långtidsbevakning och factoring). Skatterättsnämnden ansåg att det sammansatta tillhandahållandet skulle bedömas som en enda tjänst. Vidare bedömdes att det inte var fråga om en tjänst som omfattades av

text: 5 kap. 7 § andra stycket

text: ML. I motiveringen har nämnden angett att bolagets tillhandahållande av fakturaservice utgör ett enda tillhandahållande och de i tjänsten ingående delmomenten inte är tjänster som efterfrågas i sig. Därmed kan de inte urskiljas som specifika tjänster som kan hänföras till en eller flera av de tjänster som särskilt uppräknas i

text: 5 kap. 7 § andra stycket

text: ML.

text: I

text: prop. 1993/94:99 s. 180

text: anges att

text: 5 kap. 7 §

text: ML ska ges ett vidsträckt tillämpningsområde.

text: Enligt riktlinje från EG:s mervärdesskattekommitté från det 24:e mötet som hölls den 14-15 november 1988 utgör managementtjänster sådana liknande tjänster som omfattas av artikel 56.1 c i mervärdesskattedirektivet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: EG-domstolen har konstaterat att ingen av artiklarna

text: eller

text: har företräde framför den andra (se t.ex. 168/84 Berkholz punkt 14,

text: D udda punkterna 20-21,

text: Linthorst punkterna 10-11 och

text: Gillan Beach punkt 15). EG-domstolen har vidare slagit fast att nationella bestämmelser som är en följd av ett direktiv ska tolkas i enlighet med direktivreglerna så långt det är möjligt med hänsyn till den nationella rättsordningen, s.k. EG-konform tolkning.

text: Vid tolkning av ML i ljuset av mervärdesskattedirektivet, dvs. EG-konform tolkning, ska inte någon paragraf rörande tjänster i

text: 5 kap.

text: ML ha företräde framför någon annan. En bedömning av varje tjänst utifrån normalt språkbruk ska göras i varje enskilt fall för att avgöra om tjänsten är att hänföra till någon av specialparagraferna rörande tjänster i

text: 5 kap.

text: ML. Om inte, ska tjänsten i stället hänföras till huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: ML. Uttalanden i förarbeten hindrar inte att en EG-konform tolkning ska göras när EG-rätten och förarbetena står i strid med varandra (se t.ex. Ståhl, fusionsdirektivet — svensk beskattning i EG-rättslig belysning, Iustus förlag 2005, s. 75).

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML avser enligt Skatteverkets bedömning sådana tjänster som innebär att den som tillhandahåller tjänsten bistår en kund inom ett särskilt kunskapsområde på det sätt som är utmärkande för den aktuella tjänstekategorin. Det kan vara fråga om juristtjänster som i huvudsak avser att representera eller försvara en kunds intressen och revisorstjänster som i huvudsak avser att granska och bedöma ett företags räkenskaper och förvaltning. Skatteverket gör den bedömningen att begreppet juristtjänster ska tolkas EG-konformt, vilket innebär att det som anges i

text: , Hoffmann, rörande advokattjänster ska tolkas som ett förtydligande av vad som avses med begreppet juristtjänster.

text: För det fall den tjänst som tillhandahålls inte är en sådan tjänst som är utmärkande för någon av de tjänstekategorier eller liknande som anges i

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML och det inte heller kan bedömas vara en tjänst som hänförs till 5 kap. 4- 7 a §§ ML ska tjänsten bedömas enligt huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: ML.

text: I

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML anges konsulttjänster. I artikel 56.1 c i mervärdesskattedirektivet finns inte tjänster av konsulter med utan där anges i stället tjänster av rådgivare och konsultbyråer. Skatteverket anser att en EG-konform tolkning ska göras vilket innebär att begreppet konsulttjänster i

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML ska tolkas såsom tjänster av rådgivare eller tjänster utförda av konsultbyråer. Konsulttjänster föreligger därför när det är fråga om sådana tjänster som innebär att konsulten inom sitt kunskapsområde lämnar någon slags rådgivning till kunden. Vidare föreligger konsulttjänster när tjänster tillhandahålls av en rådgivande specialistbyrå inom ett visst område.

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: Skatteverket anser inte att samtliga s.k. intellektuella tjänster ska hänföras till

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML generellt utan det ska endast vara fråga om sådana som kan bedömas som liknande med de tjänster som anges i paragrafen. Om lagstiftaren avsett att samtliga intellektuella tjänster skulle innefattas i

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML borde lagstiftaren angett intellektuella tjänster mer generellt och inte endast tjänster hänförliga till vissa i lagrummet angivna tjänstekategorier och liknande. Exempel på en intellektuell tjänst som inte omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML är utbildningstjänster eller vetenskapliga tjänster eftersom sådana tjänster omfattas av

text: 5 kap. 6 § 1

text: ML.

text: Administrativa tjänster kan vara tjänster som omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML eller tjänster som omfattas av

text: 5 kap. 8 §

text: ML. När det är fråga om tjänster som benämns som administrativa tjänster ska en bedömning göras i varje enskilt fall av vad det egentligen är för tjänst som tillhandahålls.

text: Skatteverket anser att bokförings- och redovisningstjänster är sådana tjänster som kan anses som liknande tjänster jämfört med jurist- och revisorstjänster och därmed omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML. En bokförings- eller redovisningskonsult har till uppgift att hjälpa sin kund med sådana ekonomiska frågor som ligger inom tillhandahållarens kunskapsområde. Skatteverket anser att detta stämmer väl överens med det syfte som tjänsterna som omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML ska ha enligt

text: , Hoffmann.

text: Managementtjänster, dvs. företagsledande tjänster, är sådana tjänster som ska bedömas enligt

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML. Skatteverket anser att det är fråga om sådana rådgivande tjänster som omfattas av denna bestämmelse.

text: Då tjänster som benämns som koncerngemensamma tjänster tillhandahålls är det som regel fråga om ett knippe tjänster som avses. Det kan vara fråga om t.ex. säljstödjande tjänster, marknadsrelaterade tjänster, inköpsrelaterade tjänster, managementtjänster och redovisningstjänster. Skatteverket gör bedömningen att som huvudregel ska ett sådant tillhandahållande som består av flera olika tjänster delas upp. Varje separat tjänst ska bedömas för sig om de är att hänföra till

text: 5 kap. 7 § andra stycket

text: ML eller om de ska hänföras till annan paragraf i 5 kap. såsom t.ex. huvudregeln i

text: 5 kap. 8 §

text: ML.

text: För det fall det inte går att dela upp det koncerngemensamma tillhandahållandet på de olika delmoment som faktiskt utförs anser Skatteverket att tillhandahållandet kan bedömas såsom en enda tjänst med stöd av

text: , Card Protection Plan, punkterna 29-30. Skatteverket gör den bedömningen att ett sådant sammansatt tillhandahållande som kallas koncerngemensamma tjänster kan anses utgöra en sådan liknande tjänst som omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML. Skatteverket anser att delmomenten i det sammansatta tillhandahållandet i normalfallet innefattar rådgivande inslag och det huvudsakliga syftet med koncerngemensamma tjänster är som regel att bistå kunderna inom ett särskilt kunskapsområde t.ex. företagsledning.

text: Således kan en sammansatt tjänst omfattas av

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: ML om den sammansatta tjänsten till sin huvudsakliga natur utgör sådana tillhandahållanden som kan ses som t.ex. konsulttjänster eller därmed liknande tjänster. En sammansatt tjänst som genom sin huvudsakliga natur inte kan hänföras till någon av de tjänster eller liknande tjänster som anges i

text: 5 kap. 7 § andra stycket 3

text: 5 kap. 8 §