identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 261722-19/111

title: Skattesats på tryckta böcker med mera, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Omsättning, unionsinternt förvärv och import av en vara som har form och utseende som en bok, ett häfte, en broschyr etc. och som enligt allmänt språkbruk betecknas som en sådan, omfattas av skattesatsen 6 procent.

text: Om en vara har samma form och utseende som en bok, ett häfte, en broschyr etc. men på grund av sin funktion inte betecknas som en sådan enligt allmänt språkbruk, ska en bedömning göras med ledning av tulltaxan för att avgöra om varan kan omfattas av den reducerade skattesatsen.

text: Omsättning, unionsinternt förvärv och import av program och kataloger för vissa särskilt uppräknade verksamheter omfattas av skattesatsen 6 procent när verksamheten i sig omfattas av skattesatsen 6 procent.

text: Omsättning av program eller kataloger för verksamheter som varken medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning omfattas också av skattesatsen 6 procent, när omsättningen görs av någon annan än den som bedriver verksamheten, t.ex. ett tryckeri. Den reducerade skattesatsen gäller även för unionsinternt förvärv och import av sådana program eller kataloger.

text: Med program och kataloger avses här produkter som syftar till att informera om de särskilda verksamheterna. Ett program är en produkt som informerar om den aktivitet som en kund har för avsikt att besöka. En katalog är enligt allmänt språkbruk en förteckning i bokform eller i form av ett kortregister över t.ex. föremål eller personer. Skatteverket anser att även förteckningar som har formen av ett häfte eller liknande kan anses utgöra kataloger i detta sammanhang när de syftar till att informera om de särskilda verksamheterna.

text: Skattesatsen 6 procent gäller inte för produkter som helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam. Skatteverket anser att de berörda produkterna huvudsakligen är ägnade åt reklam när minst 75 procent av innehållet i produkten är reklam.

text: Begreppet reklam ska ges en vid tolkning. Skatteverket anser att det innefattar, men inte är begränsat till sådant som utgör reklam enligt lagen (

text: ) om skatt på annonser och reklam. Sådant innehåll som har till syfte att främja försäljningen av varor och tjänster är reklam. Det gäller oavsett vems försäljning som främjas av innehållet. När det gäller program och kataloger för särskilda verksamheter räknas dock inte information som avser de särskilda verksamheterna som reklam.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Skattesats på böcker m.m.” daterat den 12 september 2011, dnr

text: 131 618062-11/111

text: . I detta ställningstagande har Skatteverket utvecklat sin syn på vilka program och kataloger som kan omfattas av skattesatsen 6 procent och på vad som avses med reklam. Det ersatta ställningstagandet hade en bilaga vars information nu istället arbetas in i Rättslig vägledning.

text: 2 Frågeställning

text: Den reducerade skattesatsen 6 procent kan vara tillämplig på varor i form av böcker, häften, broschyrer, m.m. som inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam.

text: Skatteverket ger i detta ställningstagande sin syn på vilka varor som omfattas av den reducerade skattesatsen. I ställningstagandet behandlas inte bestämmelser om undantag från skatteplikt som omfattar olika trycksaker.

text: Detta ställningstagande ersätter det tidigare ställningstagandet ”Skattesats på böcker m.m.” daterat den 12 september 2011, dnr

text: 131 618062-11/111

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lag och direktiv

text: Mervärdesskatt ska tas ut med 6 procent av beskattningsunderlaget vid omsättning, unionsinternt förvärv och import av bl.a. böcker, broschyrer, häften och liknande alster, även i form av enstaka blad, tidningar och tidskrifter, bilderböcker, ritböcker, målarböcker för barn, musiknoter och kartor. Detta gäller under förutsättning att de inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam (

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 1

text: ML, jämför artikel 98 och bilaga III i rådets direktiv om ett gemensamt system för mervärdesskatt

text: , mervärdesskattedirektivet)

text: Mervärdesskatt ska tas ut med 6 procent vid omsättning, unionsinternt förvärv och import av program och kataloger för särskilt uppräknade verksamheter. De uppräknade verksamheterna är

text: tillträde till konsert, cirkus-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämförliga föreställningar

text: tjänster som avses i 3 kap. 11 § 2 och 4 ML, om verksamheten inte bedrivs av och inte heller fortlöpande i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna

text: tillträde till och förevisning av djurparker

text: förevisning av naturområden utanför tätort samt av nationalparker, naturreservat och nationalstadsparker och Natura 2000-områden

text: tjänster inom idrottsområdet som anges i

text: 3 kap. 11 a § första stycket

text: ML och som inte undantas från skatteplikt enligt andra stycket samma paragraf

text: Mervärdesskatt ska också tas ut med 6 procent vid annan omsättning än för egen verksamhet, unionsinternt förvärv och import av program och kataloger, för verksamhet som inte i sig medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning enligt 10 kap. 9-11 §§ ML.

text: Den reducerade skattesatsen för program och kataloger gäller under förutsättning att de inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam (7 kap. 1 § tredje stycket 2 och 3 kap. 18 § ML, jämför

text: artikel 98

text: och bilaga III i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 Förarbeten

text: Av förarbetena framgår att bestämmelsen om reducerad skattesats i

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 1

text: ML infördes främst av kulturpolitiska skäl i syfte att förbättra villkoren för litteraturen och läsandet (

text: prop. 2001/02:45 s. 27

text: I förarbetena uttalas att det är lämpligt att använda tulltaxan som ledning för att avgränsa de varor som ska beskattas med den reducerade skattesatsen. Vid bedömningen av vad som ska omfattas av de begrepp som räknas upp i punkten 1 måste en jämförelse göras med tulltaxan i dess helhet. När det t.ex. gäller program till olika föreställningar är det inte fel att påstå att ett sådant program enligt allmänt språkbruk kan vara ett häfte eller en broschyr. Program till olika föreställningar ingår dock i KN-nummer 4911 (andra trycksaker, inbegripet tryckta bilder samt fotografier). För att så långt möjligt undvika gränsdragningsproblem har regeringen valt att göra motsvarande avgränsning som finns i tulltaxan. Avsikten är alltså att om varan ingår i tulltaxenummer 4901—4905 så kan det presumeras att varan omfattas av tillämpningsområdet för punkten 1 och motsatsvis, om varan ingår i ett annat tulltaxenummer så är presumtionen att den inte omfattas av tillämpningsområdet för punkten 1. Vad avser vissa program och kataloger föreslås särskilda regler i en ny punkt 2 (

text: prop. 2001/02:45 s. 43

text: I sitt yttrande över förslaget uttalade Lagrådet att de kategorier av varor som räknas upp i

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 1

text: ML enligt vanlig lagtolkningsteknik normalt ska ges den innebörd de har i allmänt språkbruk och att det främst är i fall då innebörden är otydlig som tulltaxan behöver användas som ett hjälpmedel vid tolkningen. Lagrådet tillade att det följer av normala metoder för lagtolkning att tulltaxan, som utgjort grunden för regleringen, bör tjäna till ledning vid tolkningen (

text: prop. 2001/02:45 s. 76

text: Omsättning, import och unionsinternt förvärv av program och kataloger omfattas av

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 2

text: ML om publikationerna ges ut i syfte att informera om sådan verksamhet som beskattas med 6 procent enligt punkterna 5, 6, 7 eller 10 samma stycke. Programblad till konserter, teaterföreställningar och djurparker är exempel på publikationer som vid omsättning, unionsinternt förvärv och import ska beskattas med 6 procent (

text: prop. 2001/02:45 s. 47

text: För att

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 2

text: ML ska vara tillämplig ska programmet eller katalogen inte helt eller huvudsakligen vara ägnad åt reklam. Med reklam avses i denna punkt inte information om den aktuella verksamheten. Publikationerna är ägnade att informera om den aktivitet som kunden ska besöka. En teaterbesökare får t.ex. genom programbladet information om vilka skådespelare som deltar i pjäsen och historien bakom uppsättningen. I dessa programblad finns regelmässigt en del reklam (

text: prop. 2001/02:45 s. 47

text: I

text: 1 § andra stycket 6 lagen (1972:266)

text: om skatt på annonser och reklam (reklamskattelagen) anges att reklamtrycksak är en trycksak som framställts huvudsakligen i syfte att offentliggöra reklam. Det finns en omfattande praxis som berör frågan om en publikation har framställts huvudsakligen i syfte att offentliggöra reklam. I många delar kan de avvägningar som gjorts i reklamskattesammanhang tjäna till ledning för de överväganden som ska göras när man i ML fastställer om en publikation helt eller huvudsakligen ska anses vara ägnad åt reklam (

text: prop. 2001/02:45 s. 46

text: 3.3 Praxis från Högsta förvaltningsdomstolen

text: En väggalmanacka med hälsoråd är inte en sådan trycksak som omfattas av skattesatsen 6 procent (

text: RÅ 2002 ref. 51

text: Ordet katalog avser i normalt språkbruk en förteckning i bokform eller i form av ett kortregister över föremål eller personer. Skolfotokataloger, som förutom klassfotografier innehåller text i varierande omfattning, utgör inte kataloger med hänsyn till utformning och innehåll utan är ett sådant alster som avses i 7 kap. 1 § tredje stycket 1 första strecksatsen ML. Skolfotokataloger omfattas därför av den reducerade skattesatsen (

text: RÅ 2005 ref. 6

text: Omsättning av böcker med sudokupussel omfattas av skattesatsen 6 procent. Avgörande för om en vara ska omfattas av den reducerade skattesatsen är om varan enligt allmänt språkbruk eller med ledning av den klassificering som kan göras utifrån tulltaxan kan hänföras till någon av de varor som räknas upp i

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 1

text: ML. De aktuella varorna har samma form och utseende som en bok och torde också i allmänt språkbruk betecknas som en bok. Varorna omfattas redan på den grunden av den reducerade skattesatsen. Det förhållandet att merparten av varornas innehåll är diverse pussel, ändrar inte bedömningen (

text: RÅ 2006 not. 209

text: Noveller i form tryckta häften som ca tio minuter att läsa, utgör sådana alster som avses i

text: 7 kap. 1 § tredje stycket 1

text: ML (

text: RÅ 2004 not. 64

text: Ett tillhandahållande bestående av dels datorprogram för att utforma en fotobok, dels tryckning och bindning av densamma är en sammansatt transaktion. Slutprodukten, den fysiska fotoboken, är mer betydelsefull för att tillgodose kundernas behov än tillgången till datorprogrammet. Om slutprodukten har samma form och utseende som en bok och som enligt allmänt språkbruk betecknas som en bok, anses den vara en bok även om kunden själv producerat innehållet i boken. Fotoboken har samma form och utseende som en bok och betecknas enligt allmänt språkbruk som en bok. Den omfattas därför av den reducerade skattesatsen (

text: HFD 2011 not. 66

text: En tidskrift som huvudsakligen består av annonser omfattas inte av den reducerade skattesatsen 6 procent. Det gäller oavsett vem som är annonsör när annonserna har till uteslutande ändamål att främja försäljningen av varor och tjänster och inte att förmedla sådan information som lagstiftaren velat gynna genom att föreskriva en reducerad skattesats för aktuella omsättningar, nämligen att stimulera en varierad utgivning av kvalitetslitteratur samt att öka tillgången till och intresset för kultur i alla grupper. Propositionsuttalandet (

text: prop. 2001/02:45 s. 46

text: ) om att rättspraxis rörande reklamskatt kan vara till ledning vid bedömningen av vad som utgör reklam, kan inte tillmätas någon betydelse. Praxis avseende reklamskatt ger nämligen uttryck för en snävare syn på begreppet reklam då den utgår från det mera begränsade reklambegrepp som direkt definieras i 1 § i reklamskattelagen. När det gäller mervärdesskatt ska i detta sammanhang termen reklam inte tolkas alltför restriktivt för att nå syftet med lagstiftningen (

text: RÅ 2004 ref. 7

text: 3.4 Praxis från EU-domstolen

text: Begrepp som ingår i beskrivningen av de varor och tjänster för vilka en reducerad skattesats får tillämpas, ska tolkas restriktivt eftersom denna möjlighet är en avvikelse från principen att normalskattesatsen ska tillämpas (

text: , Erotic Center, punkt 15).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Böcker, broschyrer, häften etc.

text: Omsättning, unionsinternt förvärv och import av böcker, broschyrer, häften och liknande alster, även i form av enstaka blad etc. omfattas av skattesatsen 6 procent, under förutsättning att de inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam.

text: En vara som har form och utseende som en bok, ett häfte, en broschyr etc. och som dessutom enligt allmänt språkbruk betecknas som en sådan, omfattas av den reducerade skattesatsen. I sådana fall saknar det betydelse om den aktuella varan är avsedd för egentlig läsning eller inte.

text: Det innebär exempelvis att så kallade kompisböcker med titlar såsom "Mina vänner" och "Mina klasskamrater", som har form och utseende som en bok, omfattas av den reducerade skattesatsen eftersom de enligt allmänt språkbruk betecknas som böcker.

text: Skatteverket anser att samma resonemang ska gälla för olika varor som innehåller matrecept eller stick-, virk- och byggbeskrivningar. När de har form och utseende som t.ex. en bok, ett häfte, eller ett enstaka blad omfattas de av den reducerade skattesatsen eftersom de enligt allmänt språkbruk betecknas som böcker, häften och blad.

text: Om en vara har samma form och utseende som t.ex. en bok, ett häfte, en broschyr etc. men på grund av sin funktion inte betecknas som en sådan enligt allmänt språkbruk, anser Skatteverket att en tolkning måste göras med ledning av tulltaxan för att avgöra om trycksaken omfattas av den reducerade skattesatsen. Vid en sådan tolkning ska de varor som är hänförliga till kategorierna i KN-nummer 4901-4905 omfattas av den reducerade skattesatsen. KN-nummer 4901 omfattar i stort sett alla varor som är avsedda att läsas. Dit hänförs bl.a. böcker och häften vilka i huvudsak består av text av något slag, t.ex. litterära verk av alla slag, läroböcker, uppslagsböcker och ordböcker. Däremot omfattas inte trycksaker som inte är avsedda för egentlig läsning, såsom tryckta kort med personliga hälsningar, meddelanden eller tillkännagivanden. KN-nummer 4902 omfattar tidningar och tidskrifter, KN-nummer 4903 omfattar bilderböcker, ritböcker och målarböcker för barn, KN-nummer 4904 omfattar musiknoter och KN-nummer 4905 omfattar bl.a. kartor.

text: Exempel på varor som kan ha samma form och utseende som t.ex. böcker, men som på grund av sin funktion inte betecknas som böcker enligt allmänt språkbruk är almanackor, kalendrar, album och anteckningsböcker. I dessa fall måste en tolkning göras med ledning av tulltaxan. Dessa varor omfattas inte av KN-nummer 4901 eftersom de inte är avsedda för egentlig läsning och de ingår inte heller i någon av kategorierna med KN-nummer 4902-4905. Av tulltaxan framgår att t.ex. skolkalendrar och almanackor omfattas av KN-nummer 4910. Sådana varor omfattas inte av den reducerade skattesatsen.

text: 4.2 Program och kataloger

text: Omsättning, unionsinternt förvärv och import av program och kataloger för vissa uppräknade verksamheter omfattas av skattesatsen 6 procent när verksamheten i sig omfattas av skattesatsen 6 procent. De verksamheter som räknas upp är:

text: vissa skattepliktiga tjänster i biblioteks- och museiverksamhet

text: förevisning av vissa naturområden, nationalparker, naturreservat och nationalstadsparker

text: skattepliktiga tjänster inom idrottsområdet

text: Omsättning av program eller kataloger för verksamhet som varken medför skattskyldighet eller ger rätt till återbetalning, omfattas också av skattesatsen 6 procent när omsättningen görs av någon annan än den som bedriver verksamheten, t.ex. ett tryckeri. Den reducerade skattesatsen gäller även för unionsinternt förvärv och import av sådana program eller kataloger.

text: Program eller kataloger som helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam omfattas dock inte av den reducerade skattesatsen.

text: Med program och kataloger avses här produkter som syftar till att informera om de särskilda verksamheterna. Ett program är en produkt som informerar om den aktivitet som en kund har för avsikt att besöka. Det kan ha formen av t.ex. ett enstaka blad, en folder, ett häfte eller en broschyr. En katalog är enligt allmänt språkbruk en förteckning i bokform eller i form av ett kortregister över t.ex. föremål eller personer. Skatteverket anser att även förteckningar som har formen av ett häfte eller liknande kan anses utgöra en katalog i detta sammanhang när de syftar till att informera om de särskilda verksamheterna.

text: Konsertprogram, teaterprogram, programblad för djurparker eller för förevisning av naturreservat är exempel på sådana produkter som omfattas av skattesatsen 6 procent, under förutsättning att de inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam.

text: Ett tryckeriföretags omsättning av ett program eller en katalog som avser ett statligt museums utställningar, eller av en högskolas kurskatalog är också exempel på sådant som omfattas av den reducerade skattesatsen. Det gäller under förutsättning att programmet respektive katalogen inte helt eller huvudsakligen är ägnad åt reklam.

text: När det gäller andra typer av program eller kataloger än sådana som informerar om de särskilda verksamheterna, får det bedömas om dessa kan utgöra sådana böcker, broschyrer, häften och liknande alster, som kan omfattas av skattesatsen 6 procent. I många fall är det både till form och utseende och enligt allmänt språkbruk sådana varor som kan omfattas av den reducerade skattesatsen. Det kan också vara varor som har samma form och utseende som t.ex. böcker och häften, men på grund av sin funktion betecknas de inte som böcker eller häften enligt allmänt språkbruk. I dessa fall ska en tolkning göras med ledning av tulltaxan.

text: 4.3 Helt eller huvudsakligen ägnad åt reklam

text: En förutsättning för att en trycksak ska kunna omfattas av den reducerade skattesatsen är att den inte helt eller huvudsakligen är ägnad åt reklam.

text: Skatteverket anser att de berörda trycksakerna huvudsakligen är ägnade åt reklam när minst 75 procent av innehållet i produkten är reklam.

text: Begreppet reklam är inte definierat vare sig i ML eller i mervärdesskattedirektivet. Begreppet reklam ska enligt Högsta förvaltningsdomstolen i detta sammanhang ges en vid tolkning. Skatteverket anser att det innefattar, men inte är begränsat till sådant som utgör reklam enligt lagen (

text: ) om skatt på annonser och reklam. Sådant innehåll i en produkt som har till syfte att främja försäljningen av varor och tjänster är reklam. Det gäller oavsett vems försäljning som främjas av innehållet.

text: Skatteverket anser att information och meddelanden som har till syfte att göra kunderna medvetna om ett företags existens, att få kunderna intresserade av företaget, att skapa PR och goodwill för företaget etc. också utgör reklam. Det innebär att trycksaker med t.ex. företagspresentationer ska anses ha ett säljfrämjande syfte. Trycksaker med recept eller information om kostvanor som delas ut gratis av företag inom livsmedelsbranschen är ett annat exempel på trycksaker som ska anses ha ett säljfrämjande syfte.

text: Skatteverket anser också att det är fråga om reklam när t.ex. högskolor och vårdcentraler beskriver verksamheten i syfte att studenter och vårdtagare ska välja just deras tjänster. Syftet med sådant innehåll är att öka efterfrågan på skolans eller vårdcentralens tjänster.

text: När det gäller program och kataloger för särskilda verksamheter (se avsnitt 4.2) räknas dock inte information som avser de särskilda verksamheterna som reklam.

text: Det innebär exempelvis att en högskolas kurskatalog inte till någon del är ägnad åt reklam om den endast innehåller information om högskolan och dess kurser som omfattas av undantag från skatteplikt. Om kurskatalogen även innehåller t.ex. annonser för olika företags varor eller tjänster, är den delvis ägnad åt reklam. En folder som allmänt presenterar och framhåller fördelar med högskolan och dess utbildningar ska däremot i sin helhet anses ägnad åt reklam, eftersom det innehållet syftar till att öka efterfrågan på högskolans tjänster.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 261785-17/111

nyckelord:
Inkomstskatt
Mervärdesskatt
Punktskatter och trafikskatter

publisher: Skatteverket

status: upphävt

org: skv

text: Nytt 2017-12-20:

type: stycke

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet med samma namn, dnr

text: 202 492055-17/111

text: Denna information om Beskattningskonsekvenser för den som har en solcellsanläggning på sin jordbruksfastighet gäller från och med den 1 juli 2017 och ersätter tidigare information med samma namn daterad den 31 januari 2017 ( dnr

text: 131 44577-17/111

text: ). Informationen har uppdaterats med anledning av ändrade bestämmelser om energiskatt och justeringarna innebär inga förändringar avseende övriga skatter. Beskattningskonsekvenserna för den som sätter upp en solcellsanläggning på sin jordbruksfastighet beror på var den del av anläggningen som består av solcellerna är placerad och var elen förbrukas. Det har också betydelse om producenten förbrukar elen själv eller om elen överlåts. För energiskatten har även anläggningens installerade toppeffekt betydelse.

text: 1 Inkomstskatt

type: rubrik

text: Ett småhus med tillhörande tomtmark på en lantbruksenhet räknas som en privatbostadsfastighet om småhuset till övervägande del används för eget eller närståendes boende (privatbostad). Övrig del av fastigheten är en näringsfastighet. Inkomstbeskattningen styrs av på vilken del av jordbruksfastigheten som solcellerna är placerade.

text: Om solcellerna är placerade på den delen som är privatbostadsfastighet, ska inkomsterna från försäljning av el beskattas som inkomst av kapital. Beskattning sker endast för den delen av de sammanlagda inkomsterna från privatbostaden som överstiger 40 000 kr.

text: Om solcellerna är placerade på den delen som är näringsfastighet, t.ex. en ekonomibyggnad, ska inkomsterna från försäljning av el beskattas som inkomst av näringsverksamhet. Uttag av el som förbrukas i privatbostaden på en lantbruksenhet ska också tas upp som näringsinkomst. Avdrag för värdeminskning och reparation och underhåll får göras i näringsverksamheten. Avdrag görs antingen enligt byggnads- eller inventariereglerna, se Skatteverkets ställningstagande ”Solcellsanläggningar på näringsfastighet”, 2014-11-12, dnr

text: 131 622261-14/111

text: 2 Energiskatt

text: Solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt

text: Följande gäller för den el som produceras i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt när producenten inte förfogar över några andra elproduktionsanläggningar.

text: 2.1.1 Om elproduktionen är näringsverksamhet

text: Följande gäller om elproduktionen är näringsverksamhet enligt vad som anges ovan i avsnitt 1.

text: Om ingen el överförts till det koncessionspliktiga elnätet medför inte elproduktionen att den som producerar elen är skattskyldig. Den som producerar elen ska alltså inte betala energiskatt, varken för egenförbrukad el eller för el som levererats till annan utan att överföras till det koncessionspliktiga elnätet.

text: Om el överförts till det koncessionspliktiga elnätet är elen skattepliktig i den del den överförts till elnätet. Om elen överlåts till någon annan är producenten skattskyldig leverantör. Producenten ska i sådana fall anmäla sig för registrering hos Skatteverket och betala energiskatt för den skattepliktiga elen som denne förbrukar, dvs. för den el som kommer från det koncessionspliktiga elnätet. Den el som producerats i solcellsanläggningen och som inte överförts till det koncessionspliktiga elnätet är inte skattepliktig och för förbrukning av den elen ska producenten inte betala energiskatt. Inte heller för den el som överförts till det koncessionspliktiga elnätet och överlåts till en elleverantör ska producenten betala energiskatt. För den elen ska istället elleverantören betala energiskatt när elen levereras vidare.

text: 2.1.2 Om elproduktionen inte är näringsverksamhet

text: Följande gäller om elproduktionen inte är näringsverksamhet enligt vad som anges ovan i avsnitt 1. Elproduktionen medför inte att den som producerar elen är skattskyldig. Den som producerar elen ska alltså inte betala energiskatt, varken för egenförbrukad el eller för el som levererats till annan. Det har ingen betydelse om den el som levereras till annan överförts till det koncessionspliktiga elnätet eller inte.

text: Detta gäller under förutsättning att

text: producenten inte yrkesmässigt levererar annan el

text: ersättningen för elen under ett kalenderår inte överstiger 30 000 kr.

text: 2.2 Producenten förfogar över en eller flera solcellsanläggningar med en sammanlagd installerad toppeffekt av 255 kilowatt eller mer

text: El som produceras i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av 255 kilowatt eller mer är skattepliktig. Detsamma gäller el som produceras i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt om producenten förfogar över flera anläggningar som tillsammans har en sammanlagd installerad toppeffekt om 255 kilowatt eller mer. Producenten är skattskyldig och ska anmäla sig för registrering hos Skatteverket. Producenten ska betala energiskatt för den el som denne förbrukar, både den el som producenten producerat och den el som producenten köpt. El som förbrukats för produktion av el är inte skattepliktig.

text: För el som framställts i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt och som inte överförts till det koncessionspliktiga elnätet får producenten göra avdrag med skillnaden mellan gällande skattesats och 0,5 öre per förbrukad kilowattimme el. Även den som omfattas av avdragsrätten är skattskyldig och ska anmäla sig för registrering hos Skatteverket.

text: Om producenten förfogar över en eller flera andra anläggningar i vilka el produceras från annan eller andra energikällor ska alla anläggningarnas effekt läggas samman. Då gäller andra effektgränser som framgår av

text: 11 kap.

text: och

text: 10 §§

text: lagen (

text: ) om skatt på energi.

text: 3 Mervärdesskatt

text: 3.1 Skattskyldighet

text: Den som installerar en anläggning för produktion av el och har avtal om att antingen all el eller endast överskottsel ska levereras ut på nätet mot ersättning bedriver en självständig ekonomisk verksamhet. Det innebär att en sådan elproducent är skyldig att registrera sig för och betala mervärdesskatt. Skattskyldigheten gäller oavsett om elen produceras i ett vindkraftverk, i en solcellsanläggning eller på annat sätt. Det har ingen betydelse om den fastighet som anläggningen är installerad på är en privatbostadsfastighet eller en näringsfastighet.

text: Den som har en begränsad försäljning kan omfattas av skattebefrielse och ska därmed inte registrera sig för och betala mervärdesskatt. För att omfattas av skattebefrielse ska den totala försäljningen, av el och annan försäljning, inom landet under innevarande beskattningsår och under vart och ett av de två närmast föregående beskattningsåren vara högst 30 000 kronor exklusive mervärdesskatt.

text: Mer information om skattskyldigheten finns i Skatteverkets ställningstagande ”Skattskyldighet för mikroproducenter av el, mervärdesskatt”, 2017-05-10, dnr

text: 131 205136-17/111

text: 3.2 Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt

text: 3.2.1 När försäljningen omfattas av skattebefrielse

text: Om verksamheten omfattas av skattebefrielse finns inte någon avdragsrätt för ingående mervärdesskatt. Vid övergång från beskattad till skattebefriad verksamhet kan därför jämkningskonsekvenser uppkomma. Det kan innebära en skyldighet att återbetala viss tidigare avdragen mervärdesskatt.

text: 3.2.2 När försäljningen ska beskattas

text: När en vara eller en tjänst köps in för att användas till en verksamhet som medför skattskyldighet så finns i normalfallet avdragsrätt för ingående mervärdesskatt på inköpet.

text: Avdragsrätten begränsas dock om inköpet avser stadigvarande bostad.

text: Som regel menas med stadigvarande bostad en byggnad som är inrättad för boende (byggnadens karaktär). Även användningen har betydelse vid bedömningen av om byggnaden omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad eller inte.

text: Avdragsrätten för ingående mervärdesskatt på inköp och drift av solcellsanläggningen beror på vad anläggningen ska leverera el till. Det har ingen betydelse om den fastighet som anläggningen är installerad på är en privatbostadsfastighet eller en näringsfastighet.

text: Avdragsrätten bedöms enligt följande exempel.

text: All el som produceras i anläggningen levereras in på elnätet mot ersättning. Anläggningen kommer då i sin helhet att användas i en verksamhet som medför skattskyldighet. Därmed finns full avdragsrätt för ingående mervärdesskatt.

text: Anläggningen är installerad på en ekonomibyggnad och ska leverera el både till en mangårdsbyggnad och till en ekonomibyggnad där det bedrivs en verksamhet som medför skattskyldighet. Endast överskottsel ska säljas till ett elhandelsföretag. Eftersom anläggningen inte bara ska leverera el till en byggnad som omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad finns delvis avdragsrätt. Det blir samma bedömning om anläggningen istället installerats på mangårdsbyggnaden eller på annan plats på jordbruksfastigheten för att leverera el till båda byggnaderna.

text: Anläggningen är installerad på en mangårdsbyggnad och ska leverera el enbart till mangårdsbyggnaden. Byggnaden är stadigvarande bostad. Endast överskottsel ska säljas till ett elhandelsföretag. Syftet med installationen får anses vara att anläggningen ska leverera el till byggnaden. Eftersom anläggningen kommer att leverera el till en byggnad som avser stadigvarande bostad gäller avdragsförbudet för stadigvarande bostad. Ingen avdragsrätt finns. Det blir samma bedömning om anläggningen istället installeras på ekonomibyggnaden eller på annan plats på jordbruksfastigheten för att enbart leverera el till mangårdsbyggnaden.

text: Mer information om avdragsrätten finns i Skatteverkets ställningstagande ”Avdragsrätten vid inköp och installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el; Mervärdesskatt”, 2015-12-01, dnr

text: 131 603903-15/111

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 261982-19/111

status: gällande

title: Beskattningsland vid tillträde till olika evenemang, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: När en beskattningsbar person köper tillträde till ett evenemang av ett visst slag så är denna tjänst omsatt inom landet om evenemanget äger rum i Sverige.

text: Med evenemang avses ett arrangemang som äger rum vid en viss tidpunkt och på en viss plats. Det pågår under en begränsad tid och saknar kontinuitet. Skatteverket anser att ett evenemang som regel varar några timmar och i vissa fall några dagar men inte mer än sju dagar i följd.

text: Exempel på vad som räknas som evenemang är:

text: föreställningar, teaterföreställningar, cirkusföreställningar, mässor, nöjesparker och konserter

text: evenemang av pedagogiskt eller vetenskapligt slag såsom konferenser, seminarier och föreläsningar

text: evenemang av underhållningskaraktär såsom hundspannsturer och skoterturer

text: samt andra liknande evenemang såsom mässor och utställningar.

text: Med tillträde avses att någon ges möjlighet att närvara vid ett evenemang som besökare, publik eller deltagare i utbyte mot en biljett eller betalning. Hur försäljningen av biljetter sker – på plats i samband med att evenemanget äger rum eller i förväg - saknar betydelse vid bedömningen av om det är fråga om ett tillträde. Det kan alltså vara ett tillträde till evenemang även om registrering och betalning sker i förväg.

text: Tjänster som har anknytning till tillträdet är också omsatta inom landet om evenemanget äger rum i Sverige. Exempel på sådana tjänster är användning av garderob och toaletter.

text: 2 Frågeställning

text: En tjänst som avser tillträde till ett evenemang av ett visst slag är omsatt inom landet om evenemanget äger rum i Sverige. Beskattningsland för sådana tjänster är Sverige. Skatteverket ger i detta ställningstagande sin syn på hur begreppet tillträde till evenemang ska tolkas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser

text: En tjänst som tillhandahålls en beskattningsbar person som agerar i denna egenskap är omsatt inom landet om den beskattningsbara personen antingen har sitt säte här i landet eller har ett fast etableringsställe till vilket tjänsten tillhandahålls här. Om den beskattningsbara personen varken här eller utomlands har ett sådant säte eller fast etableringsställe är tjänsten omsatt inom landet om den beskattningsbara personen är bosatt eller stadigvarande vistas här i landet. Om tjänsten tillhandahålls ett fast etableringsställe som den beskattningsbara personen har i ett annat land är tjänsten omsatt utomlands (

text: 5 kap. 5 § mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML, jämför

text: artikel 44 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: En tjänst som tillhandahålls någon som inte är en beskattningsbar person är omsatt inom landet om den som tillhandahåller tjänsten antingen har sitt säte här i landet eller har ett fast etableringsställe här från vilket tjänsten tillhandahålls. Om den som tillhandahåller tjänsten varken här eller utomlands har ett sådant säte eller fast etableringsställe är tjänsten omsatt inom landet om denne är bosatt eller stadigvarande vistas i Sverige. Om tjänsten tillhandahålls från ett fast etableringsställe utomlands är tjänsten omsatt utomlands (

text: 5 kap. 6 §

text: ML, jämför artikel 45 i mervärdesskattedirektivet).

text: Tjänster som tillhandahålls någon som inte är en beskattningsbar person i samband med vissa uppräknade aktiviteter är omsatta inom landet om aktiviteten faktiskt äger rum i Sverige. Detsamma gäller till dessa tjänster underordnade tjänster och tjänster som tillhandahålls av den som organiserar aktiviteten (

text: 5 kap. 11 §

text: ML, jämför artikel 54.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: Ett tillträde till ett evenemang är omsatt inom landet om evenemanget faktiskt äger rum i Sverige och köparen är en beskattningsbar person. Detsamma gäller för tjänster i anknytning till tillträdet. De evenemang som avses är

text: 1. kulturella

text: 2. konstnärliga

text: 3. idrottsliga

text: 4. vetenskapliga

text: 5. pedagogiska

text: 6. av underhållningskaraktär

text: 7. liknande dem som anges i 1-6, såsom mässor och utställningar (

text: 5 kap. 11 a §

text: ML, jämför artikel 53 i mervärdesskattedirektivet).

text: Tjänster som avser tillträde till kulturella, konstnärliga, idrottsliga, vetenskapliga, pedagogiska, underhållningsmässiga och liknande evenemang av det slag som avses i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet ska omfatta tillhandahållande av tjänster vars huvudsakliga egenskap består i att ge rätt till tillträde till ett evenemang i utbyte mot en biljett eller betalning, inklusive betalning i form av ett abonnemang, en säsongsbiljett eller en periodisk avgift. Bestämmelserna är särskilt tillämpliga på

text: tillträdesrätten till föreställningar, teaterföreställningar, cirkusföreställningar, mässor, nöjesparker, konserter, utställningar samt andra liknande kulturella evenemang

text: tillträdesrätten till idrottsevenemang såsom matcher eller tävlingar

text: tillträdesrätten till evenemang av pedagogiskt eller vetenskapligt slag såsom konferenser och seminarier.

text: Bestämmelserna omfattar inte utnyttjandet av anläggningar såsom gymnastiksalar och liknande mot betalning av en avgift (artikel 32 i rådets genomförandeförordning

text: (EU) nr 282/2011

text: De underordnade tjänster som avses i artikel 53 i mervärdesskattedirektivet ska inkludera tjänster som direkt sammanhänger med tillträde till kulturella, konstnärliga, idrottsliga, vetenskapliga, pedagogiska, underhållningsmässiga eller liknande evenemang och som tillhandahålls var för sig mot ersättning till en person som närvarar vid ett evenemang. Sådana underordnade tjänster ska särskilt inkludera användning av garderob eller sanitära anläggningar men ska inte inkludera rena förmedlingstjänster hänförliga till biljettförsäljningen (artikel 33 i genomförandeförordningen).

text: 3.2 Förarbeten

text: I förarbetena anges att ett evenemang är något som är mer begränsat än en aktivitet. En aktivitet har ett element av kontinuitet i sig. En utställning, ett seminarium, en konferens eller en fotbollsmatch är exempel på olika evenemang. Däremot är t.ex. ett träningspass i veckan en aktivitet och detsamma gäller en terminskurs i drejning. Om en sådan aktivitet tillhandahålls någon som är en beskattningsbar person kommer den att beskattas enligt huvudregeln i

text: 5 kap. 5 §

text: ML. Tillträde avser rätten att vistas på en plats eller beloppet som erläggs för att få vistas där. Tillträde exemplifieras bäst med försäljningen av entrébiljetter och det avser endast tjänster vars väsentliga funktion är att ge rätten att komma in på ett evenemang (

text: prop. 2009/10:15 s. 126

text: Det framgår vidare att när det gäller tolkningen av bestämmelserna är det av stor vikt att dessa ges en enhetlig tolkning på EU-nivå. Om medlemsstaterna tillämpar bestämmelserna olika kan det medföra dubbelbeskattning eller oavsiktlig skattefrihet. För att uppnå en enhetlig tillämpning pågår det ett arbete i EU:s mervärdesskattekommitté med att ta fram riktlinjer för tolkningen. Den uppfattning regeringen ger uttryck för i propositionen kan behöva frångås i de fall en annan mening anges i en framtida riktlinje eller tillämpningsförordning (

text: prop. 2009/10:15 s. 79

text: 3.3 Rättspraxis

text: EU-domstolen har uttalat att artiklarna 44 och 45 i mervärdesskattedirektivet inte har något företräde framför artiklarna

text: a i mervärdesskattedirektivet. Den fråga som ska ställas i varje situation är om den aktuella situationen omfattas av något av de fall som nämns i artiklarna

text: a i mervärdesskattedirektivet. Om så inte är fallet omfattas den av artiklarna 44 och 45 i mervärdesskattedirektivet. Artikel 53 i mervärdesskattedirektivet ska således inte anses utgöra ett undantag från en allmän regel vilket ska tolkas restriktivt. I enlighet med systematiken bakom mervärdesskattedirektivets bestämmelser om platsen för tillhandahållande av tjänster ska beskattning ske, i den mån det är möjligt, där varorna och tjänsterna konsumeras. Platsen för tillhandahållande av en tjänst i form av en femdagarskurs i redovisning som enbart tillhandahålls beskattningsbara personer ska således fastställas på grundval av artikel 53 i mervärdesskattedirektivet. Den omständigheten att de aktuella kurserna förutsätter att registrering och betalning sker i förväg är ovidkommande för tillämpningen av artikel 53 i mervärdesskattedirektivet (

text: , Srf konsulterna, punkterna 21-22, 30 och 35).

text: Högsta förvaltningsdomstolen har uttalat att det genom EU-domstolens dom

text: , Srf konsulterna, har klarlagts att tjänster i form av femdagarskurser i redovisning som äger rum i andra EU-länder än Sverige och som tillhandahålls beskattningsbara personer omfattas av artikel 53 i mervärdesskattedirektivet och därmed av

text: 5 kap. 11 a §

text: ML. Tjänsterna ska alltså anses omsatta utomlands (

text: HFD 2019-06

text: -05, mål nr

text: 4 Bedömning

text: ML innehåller två huvudregler vid fastställandet av beskattningsland för tjänster som beror på om köparen är en beskattningsbar person eller inte. Därutöver finns ett antal undantag från dessa huvudregler. I mervärdesskattedirektivet benämns dessa huvudregler som allmänna regler medan undantagen benämns som särskilda bestämmelser.

text: Mot bakgrund av hur mervärdesskattedirektivet är utformat anser Skatteverket att de två huvudreglerna i ML ska behandlas som allmänna regler medan undantagen i ML ska behandlas som särskilda bestämmelser. Det innebär att undantagen ska ges företräde framför huvudreglerna. Dessa undantag ska inte heller tolkas restriktivt. Den fråga som ska ställas i varje situation är alltså om den aktuella tjänsten omfattas av något av undantagen. Om så inte är fallet omfattas tjänsten av någon av huvudreglerna beroende på vilken status köparen har.

text: Ett av dessa undantag omfattar tjänster i form av tillträde till evenemang av ett visst slag när de tillhandahålls en beskattningsbar person. En sådan tjänst är omsatt inom landet om evenemanget faktiskt äger rum i Sverige. Detsamma gäller när tillträde till ett evenemang tillhandahålls någon som inte är en beskattningsbar person. I sådant fall omfattas tjänsten av bestämmelsen i

text: 5 kap. 11 §

text: ML som behandlar tjänster i samband med aktiviteter av ett visst slag. Det gäller aktiviteter som är kulturella, konstnärliga, idrottsliga, vetenskapliga, pedagogiska, av underhållningskaraktär eller liknande aktiviteter.

text: Det betyder att den som säljer en tjänst i form av tillträde till ett evenemang i Sverige inte behöver bedöma köparens status. Tjänsten är omsatt inom landet och säljaren ska redovisa mervärdesskatt oavsett om köparen är en beskattningsbar person eller inte.

text: För att det ska vara fråga om ett tillträde till evenemang ska två förutsättningar vara uppfyllda. För det första ska det vara ett evenemang av ett visst slag och för det andra ska det vara ett tillhandahållande av tillträde. Skatteverket redogör i avsnitt 4.1 för vad som avses med evenemang och i avsnitt 4.2 för vad som avses med tillträde till ett sådant evenemang.

text: 4.1 Evenemang

text: Bestämmelsen i

text: 5 kap. 11 a §

text: ML omfattar bara sådana evenemang som är kulturella, konstnärliga, idrottsliga, vetenskapliga, pedagogiska, av underhållningskaraktär eller liknande evenemang.

text: Skatteverket anser att med begreppet evenemang avses ett arrangemang som äger rum vid en viss tidpunkt och på en viss plats. De som deltar i arrangemanget ska vara fysiskt närvarande. Platsen för evenemanget kan vara ett större område vilket exempelvis är fallet för hundspannsturer och skoterturer som är evenemang av underhållningskaraktär.

text: Ett evenemang är mer begränsat än en aktivitet. En aktivitet har ett element av kontinuitet i sig medan ett evenemang är en händelse eller tillställning som pågår under en begränsad tid och saknar kontinuitet. Skatteverket anser att ett evenemang som regel varar några timmar och i vissa fall några dagar men inte mer än sju dagar i följd. Även om ett arrangemang som t.ex. en utställning pågår i mer än sju dagar i följd kan det ändå vara ett evenemang om den genomsnittlige köparen besöker utställningen enbart vid enstaka tillfällen. Ett träningspass i veckan har däremot ett element av kontinuitet i sig varför det är fråga om en aktivitet.

text: Ett evenemang riktar sig till allmänheten. Det innebär att den som har möjlighet och i mån av plats ska ges tillträde till evenemanget mot betalning. Detta gäller även om evenemanget endast riktar sig till en viss målgrupp som t.ex. personer med en särskild yrkeskompetens.

text: Ett arrangemang vars innehåll har anpassats efter köparens önskemål är inte riktat till allmänheten. Tillhandahållande av sådana skräddarsydda arrangemang ska bedömas utifrån huvudregeln.

text: För att det ska vara fråga om ett evenemang ska både innehållet och varaktigheten vara bestämda i förväg. Om t.ex. en arrangör erbjuder ett antal endagsseminarier av pedagogiskt slag med olika innehåll som köparen kan välja bland är det fråga om flera olika evenemang.

text: 4.2 Tillhandahållande av tillträde

text: Med begreppet tillträde avses att någon ges möjlighet att närvara vid ett evenemang som besökare, publik eller deltagare i utbyte mot en biljett eller betalning. Betalningen kan också göras i form av ett abonnemang, en säsongsbiljett eller en periodisk avgift. Ett exempel på tillträde är när en tävlande betalar för att få delta i en idrottstävling. Ett exempel på när det inte är fråga om ett tillträde är när en utställare på en mässa betalar en avgift till mässarrangören för att få visa upp sina produkter på mässan.

text: Hur försäljningen av biljetter sker – på plats i samband med att evenemanget äger rum eller i förväg - saknar betydelse vid bedömningen av om det är fråga om ett tillträde. Det kan alltså vara ett tillhandahållande av tillträde till ett evenemang även om registrering och betalning sker i förväg.

text: 4.3 Tjänster i anknytning till tillträde

text: Tjänster som har anknytning till tillträdet är också omsatta inom landet om evenemanget äger rum i Sverige. Det är sådana tjänster som direkt sammanhänger med tillträdet till evenemanget och som tillhandahålls var för sig mot ersättning till den som närvarar vid evenemanget. Exempel på sådana tjänster är användning av garderob och toaletter.

text: Förmedling av biljetter är inte en tjänst som har anknytning till tillträde.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 262882-18/111

title: Personalliggare i verksamhetslokaler – vad utgör en verksamhetslokal vid blandad verksamhet?

text: 1 Sammanfattning

text: En näringsidkare som bedriver både verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal, s.k. blandad verksamhet, ska löpande dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter i personalliggaren även för de personer som är verksamma i den andra verksamheten.

text: Frågan om vad som utgör en och samma verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 § skatteförfarandelagen

text: (2011:1244, SFL) ska avgöras genom en samlad bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet. Skatteverket anser att avgränsningen ska göras på ett sådant sätt att Skatteverkets möjligheter till överblick vid ett kontrollbesök så långt som möjligt tillgodoses, men att kraven på dokumentation inte får innebära en orimlig administrativ börda för företagen. Vid bedömningen ska bl.a. beaktas utrymmenas fysiska utformning och hur utrymmena används.

text: Det är av betydelse hur tydligt det framgår om personer som är verksamma i de olika verksamheterna befinner sig i samma utrymme. Om det tydligt framgår att personer som är verksamma i den verksamhet som ligger till grund för skyldigheten att föra personalliggare befinner sig i vissa utrymmen, medan personer som är verksamma i den andra verksamheten befinner sig i andra utrymmen talar det för att det rör sig om olika verksamhetslokaler. Om det däremot inte enkelt går att avgöra om personer som är verksamma i de olika verksamheterna befinner sig i olika utrymmen, talar det för att utrymmena bör anses utgöra en och samma verksamhetslokal.

text: 2 Frågeställning

text: I en personalliggare, som ska finnas tillgänglig i verksamhetslokalen, ska nödvändiga identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten löpande dokumenteras. Vad som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare vid blandad verksamhet har från och med den 1 juli 2018 utvidgats.

text: Lagändringarna har resulterat i ett antal frågor. En näringsidkare som bedriver både verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal ska löpande dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter i personalliggaren även för de personer som är verksamma i den andra verksamheten. Fråga uppkommer då om vad som utgör en verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL vid blandad verksamhet.

text: Frågeställningen gäller inte personalliggare på byggarbetsplatser utan gäller bara personal-liggare i verksamhetslokaler.

text: 3 Gällande rätt

text: 3.1 Vem ska föra personalliggare?

text: Systemet med personalliggare har från och med den 1 juli 2018 utvidgats. Den som bedriver restaurangverksamhet, fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet, kropps- och skönhetsvårdsverksamhet eller tvätteriverksamhet ska föra en personalliggare (

text: 39 kap. 11 § första stycket

text: SFL). I

text: 39 kap. 2 § första stycket

text: SFL definieras dessa verksamheter.

text: Näringsverksamhet som huvudsakligen avser annan verksamhet än restaurangverksamhet, fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet, kropps- och skön-hetsvårdsverksamhet eller tvätteriverksamhet anses inte som sådan verksamhet (

text: 39 kap. 2 § andra stycket

text: SFL). I dessa fall finns inte någon skyldighet att föra personalliggare överhuvudtaget. Med huvudsakligen avses ca 75 procent (

text: prop. 2005/06:169 s. 125

text: Skyldigheten att föra personalliggare gäller inte heller för enskild näringsverksamhet där bara näringsidkaren, dennes make/maka eller barn under 16 år är verksamma, eller för fåmans-företag eller fåmanshandelsbolag där bara företagsledaren, dennes make/maka eller barn under 16 år är verksamma (

text: 39 kap. 11 § andra stycket

text: SFL).

text: 3.2 Vad ska en personalliggare innehålla och var ska den placeras?

text: Den som ska föra en personalliggare ska i denna dokumentera nödvändiga identifikations-uppgifter för näringsidkaren. I personalliggaren ska även nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras för de personer som är verksamma i en verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare (

text: 39 kap. 11 § tredje stycket

text: SFL).

text: Skyldigheten att föra personalliggare har från och med den 1 juli 2018 utvidgats vid blandad verksamhet. Med blandad verksamhet avses här att en näringsidkare bedriver både sådan verksamhet som medför skyldighet att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal (

text: prop. 2017/18:82 s. 35

text: ). Om en näringsidkare bedriver både verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal, ska nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras i personalliggaren även för de personer som är verksamma i den andra verksamheten (

text: 39 kap. 11 § tredje stycket

text: SFL).

text: Med verksamhetslokal avses utrymmen som huvudsakligen används i verksamhet som medför eller kan antas medföra bokföringsskyldighet enligt

text: bokföringslagen (1999:1078)

text: eller som bedrivs av en annan juridisk person än ett dödsbo. Med verksamhetslokal avses även markområden, transportmedel, förvaringsplatser och andra utrymmen som disponeras eller kan antas disponeras i verksamheten (

text: 3 kap. 18 §

text: SFL). Transportmedel kan t.ex. vara bilar eller järnvägsvagnar. Exempel på förvaringsplatser är bankfack, förvaringsboxar och magasin. Till andra utrymmen hör t.ex. postbox (

text: prop. 1993/94:151 s. 153

text: Om en personalliggare ska föras, ska även nödvändiga identifikationsuppgifter för den en-skilda näringsidkaren eller företagsledaren i ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag löpande dokumenteras i personalliggaren när denne är verksam i verksamheten. Även uppgifter för näringsidkarens eller företagsledarens make/maka eller barn under 16 år som är verksamma i verksamheten ska löpande dokumenteras (

text: 39 kap. 11 § fjärde stycket

text: SFL). Detta gäller från och med den 1 juli 2018.

text: Vad som avses med nödvändiga identifikationsuppgifter framgår av skatteförfarandeförordningen (

text: ). En personalliggare ska innehålla bl.a. namn och personnummer eller samordningsnummer för de personer som är verksamma i näringsverksamheten samt tidpunkten då respektive arbetspass påbörjas eller avslutas. Dessa uppgifter ska avse varje verksamhetsdag och ska dokumenteras i omedelbar anslutning till att arbetspasset påbörjas och avslutas. Uppgifterna ska bevaras under två år efter utgången av det kalenderår då det för näringsverksamheten gällande beskattningsåret har gått ut (

text: 9 kap. 5 §

text: skatteförfarande-förordningen). Även andra uppgifter får antecknas i personalliggaren om detta inte hindrar Skatteverkets kontroll (

text: 5 §

text: Skatteverkets föreskrifter [

text: SKVFS 2015:6

text: ] om personalliggare).

text: Personalliggaren ska finnas tillgänglig för Skatteverket i verksamhetslokalen (

text: 39 kap. 12 § första stycket

text: SFL). Skatteverket får besluta om kontrollbesök för att kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att föra en personalliggare fullgör sina eventuella skyldigheter (

text: 42 kap. 8 § första stycket

text: SFL). Kontrollavgift ska tas ut om Skatteverket vid kontrollbesök finner att den som är skyldig att dokumentera identifikationsuppgifter i en personalliggare inte fullgör sin skyldighet. Detsamma gäller om personalliggaren inte hålls tillgänglig för Skatteverket i verksamhetslokalen (

text: 50 kap. 3 §

text: SFL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Syftet med personalliggare

text: Systemet med personalliggare för vissa verksamheter infördes den 1 januari 2007. Syftet med systemet är bl.a. att minska skattefusk och skatteundandragande (

text: prop. 2005/06:169 s. 33

text: f. och

text: prop. 2017/18:82 s. 19

text: f.). Dokumentation av arbetskraften genom en personalliggare är ett sätt att kunna kontrollera redovisade inkomster, skatteavdrag och arbetsgivaravgifter (

text: prop. 2005/06:169 s. 34

text: ). Skyldigheten att föra personalliggare har en allmänpreventiv effekt och utgör en åtgärd för att rätt uppgifter ska lämnas till Skatteverket och för Skatteverkets kontrollverksamhet i syfte att säkra ett korrekt uttag av skatter och avgifter (

text: prop. 2017/18:82 s. 21

text: Kontrollen bör inriktas på arbetskraften och äga rum där det svarta arbetet utförs, d.v.s. på arbetsplatserna (

text: prop. 2005/06:169 s. 35

text: ). Syftet med Skatteverkets kontrollbesök är att kontrollera att det finns en personalliggare tillgänglig i verksamheten som uppfyller föreskrivna krav. I det ligger att Skatteverket ska kontrollera att de personer som vid kontrollbesöket är verksamma också är upptagna i personalliggaren. Det handlar alltså om att få en omedelbar bild av om dokumentationsskyldigheten efterlevs (

text: prop. 2010/11:165 s. 877

text: När olika verksamheter bedrivs i samma verksamhetslokal kan det vara mycket svårt för Skatteverket att vid ett kontrollbesök avgöra vilka personer som arbetar i respektive verksamhet. Det riskerar att leda till mer tidskrävande kontroller och minskad effektivitet av kontrollverksamheten. Även för berörda företag kan det vara svårt att hålla reda på vilken personal som vid varje tillfälle ska vara införd i personalliggaren. En ordning där en näringsidkare som bedriver blandad verksamhet ska föra en personalliggare för hela den samlade verksamheten förväntas effektivisera Skatteverkets kontrollverksamhet. Om verksamheten effektiviseras, kan Skatteverket göra fler kontrollbesök. En sådan ordning har också bedömts vara enklare för företagen (

text: prop. 2017/18:82 s. 35

text: 4.2 Vad ska beaktas vid bedömningen av om blandad verksamhet bedrivs i en och samma verksamhetslokal?

text: Verksamhetslokaler kan vara utformade och avgränsade på olika sätt. Olika verksamheter bedrivs dessutom på olika sätt och utifrån olika förutsättningar. Detta påverkar verksamhetslokalernas utformning och utbredning och innebär bl.a. att verksamhet, som hos en näringsidkare betraktas som bedriven i en och samma verksamhetslokal, hos en annan näringsidkare kan betraktas som bedriven i skilda verksamhetslokaler.

text: Omständigheterna i det enskilda fallet måste alltså avgöra om verksamheterna bedrivs i en och samma verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL. Vid bedömningen av vad som utgör en verksamhetslokal måste syftet med reglerna beaktas. Syftet med systemet med personalliggare är bl.a. att minska skattefusk och skatteundandragande samt ge Skatteverket ett verktyg för att kunna kontrollera beskattningen. Det nya kravet att föra personalliggare för alla personer som är verksamma när en näringsidkare bedriver blandad verksamhet i en och samma verksamhetslokal har införts för att underlätta för såväl Skatteverkets kontrollverksamhet som näringsidkarna som inte behöver hålla reda på vilken personal som vid varje tillfälle ska vara införd i personalliggaren. Skatteverket anser att avgränsningen ska göras på ett sådant sätt att Skatteverkets möjligheter till överblick vid ett kontrollbesök så långt som möjligt tillgodoses, men att kraven på dokumentation inte får innebära en orimlig administrativ börda för företagen.

text: Skatteverket lämnar i det följande sin syn på vilka omständigheter som bl.a. ska beaktas vid bedömningen.

text: 4.2.1 Hur ser utrymmenas fysiska utformning ut?

text: Utrymmenas fysiska utformning ska beaktas vid bedömningen av om verksamheten bedrivs i en och samma verksamhetslokal.

text: Faktorer som talar för att det rör sig om en verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL är bl.a.:

text: Öppen planlösning utan tydliga fysiska avgränsningar såsom väggar, dörrar, staket, stängsel eller annan naturlig avgränsning.

text: Två eller flera utrymmen ligger i anslutning till varandra.

text: Det är enkelt att förflytta sig mellan två eller flera utrymmen, exempelvis om det inte behövs nyckel, passerkort eller liknande för att ta sig mellan utrymmena.

text: 4.2.2 Hur används utrymmena?

text: Hur utrymmena används ska också beaktas vid bedömningen. Om verksamheterna i viss omfattning använder samma utrymmen så talar detta för att verksamheterna bedrivs i samma verksamhetslokal. Så kan vara fallet när personer som är verksamma i de olika verksamheterna använder samma utrustning eller rör sig i samma utrymmen. Om personer som är verksamma i de olika verksamheterna har enhetliga arbetskläder talar det också för att det rör sig om samma verksamhetslokal.

text: Det är alltså av betydelse hur tydligt det framgår om personer som är verksamma i de olika verksamheterna befinner sig i samma utrymme, eftersom detta påverkar Skatteverkets möjligheter till överblick vid ett kontrollbesök. Om det tydligt framgår att personer som är verksamma i den verksamhet som ligger till grund för skyldigheten att föra personalliggare befinner sig i vissa utrymmen, medan personer som är verksamma i den andra verksamheten befinner sig i andra utrymmen, talar det för att det rör sig om olika verksamhetslokaler. Om det däremot inte enkelt går att avgöra om personer som är verksamma i de olika verksamheterna befinner sig i olika utrymmen, talar det för att utrymmena bör anses utgöra en och samma verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL.

text: 4.3 En samlad bedömning ska göras

text: En samlad bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet måste göras för att avgöra om en näringsidkares verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare och annan verksamhet bedrivs i en och samma verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL. Nedan ges exempel på Skatteverkets bedömning i några olika situationer.

text: Exempel 1

text: Näringsidkaren Yngve bedriver hotellverksamhet och restaurangverksamhet i en byggnad. Restaurangverksamheten utgör mer än 25 procent av den totala näringsverksamheten. Det innebär att näringsverksamheten inte huvudsakligen avser annan verksamhet än bl.a. restaurangverksamhet. Yngve ska alltså föra personalliggare. Ska Yngve, förutom för personer som är verksamma i restaurangverksamheten, i nedanstående situationer även dokumentera uppgifter för personer som är verksamma i hotellverksamheten i personalliggaren?

text: En öppen planlösning inrymmer hotellreception och restaurang. Restaurangdelen består dels av sittplatser för restauranggästerna i direkt anslutning till hotellobbyn och dels av intilliggande köksutrymmen. Personer som är verksamma i restaurangverksamheten vistas enbart i restaurangdelen och har kläder som skiljer sig från klädseln hos personer som är verksamma i hotellverksamheten.

text: Skatteverkets bedömning : Skatteverket anser att det i en kontrollsituation enkelt går att avgöra vilka personer som är verksamma i restaurangverksamheten, både genom deras klädsel och genom att det går att urskilja var personer som är verksamma befinner sig. Det är därför av underordnad betydelse att det är enkelt att röra sig mellan receptionen och restaurangen. Vid en samlad bedömning anser Skatteverket att restaurangverksamheten och hotellverksamheten inte bedrivs i samma verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL. Yngve behöver därför bara dokumentera uppgifter för personer som är verksamma i restaurangverksamheten i personalliggaren.

text: En öppen planlösning inrymmer restaurang och en för verksamheterna gemensam bardisk. Bardisken fungerar även som hotellets reception. Personer som är verksamma har en enhetlig klädsel. Hotellrummen där hotellgästerna övernattar är belägna på våningsplanen ovanför restaurangen och receptionen.

text: Skatteverkets bedömning : I det här fallet är det svårt för Skatteverket att i en kontrollsituation avgöra vilka personer som är verksamma i restaurangverksamheten, eftersom båda verksamheterna använder sig av bardisken och personer som är verksamma har likadan klädsel. Skatteverket anser därför vid en samlad bedömning att hela rummet med den öppna planlösningen och övriga restaurangutrymmen utgör en verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL. Yngve ska därför dokumentera uppgifter för alla personer som är verksamma i rummet med den öppna planlösningen och övriga restaurangutrymmen i personalliggaren. Uppgifter för personer som exempelvis städar hotellrummen behöver endast dokumenteras i personalliggaren när personerna utför städning i rummet med den öppna planlösningen och övriga restaurangutrymmen.

text: Exempel 2

text: Näringsidkaren Greta bedriver fordonsserviceverksamhet och bilförsäljningsverksamhet i en byggnad. Fordonsserviceverksamheten utgör mer än 25 procent av den totala näringsverksamheten. Greta ska alltså föra personalliggare.

text: Verkstaden, där underhåll och reparation av motordrivna fordon utförs, är avgränsad med en vägg med dörr in till en reception där kundmottagning sker för både bilförsäljningsverksamheten och fordonsserviceverksamheten. Ska Greta, förutom personer som är verksamma i fordonsserviceverksamheten, även dokumentera uppgifter för personer som är verksamma i bilförsäljningsverksamheten?

text: Skatteverkets bedömning : Eftersom underhålls- och reparationsarbetet utförs i ett tydligt avgränsat utrymme anser Skatteverket att det i en kontrollsituation är enkelt att skilja ut de personer som är verksamma i fordonsserviceverksamheten. Att receptionen är gemensam för de båda verksamheterna måste anses vara av underordnad betydelse i detta sammanhang. Skatteverket anser vid en samlad bedömning att verkstaden får anses utgöra en egen verksamhetslokal i den mening som avses i

text: 39 kap. 11 §

text: SFL. Greta behöver därför bara dokumentera uppgifter för personer som är verksamma i fordonsserviceverksamheten i verkstadsutrymmena i personalliggaren.

text: Vid behov kommer Skatteverket att återkomma med ytterligare exempel.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 266814-18/111

title: Personalliggare i verksamhetslokaler – begreppet verksam

text: Nytt: 2021-06-07

text: Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Personalliggare i verksamhetslokaler – vem är verksam och i vilken verksamhet?, den 2 juni 2021, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Verksamma personer ska löpande dokumenteras i personalliggare. Vid bedömningen av om en person är verksam eller inte ska hänsyn tas till i vilken utsträckning arbetsinsatsen bidrar till näringsverksamhetens bedrivande och är av betydelse för verksamhetens arbetskraftsbehov. Är arbetsinsatsen obetydlig för verksamheten ska personen inte anses vara verksam.

text: Även omständigheter såsom t.ex. klädsel och befogenhet att ta upp beställningar och betalning är av betydelse vid bedömningen av om en person är verksam eller inte.

text: En samlad bedömning av omständigheterna i det enskilda fallet måste göras för att avgöra om en person är verksam eller inte.

text: 2 Frågeställning

text: I en personalliggare ska nödvändiga identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten löpande dokumenteras. Kretsen av personer som ska omfattas av dokumentationskravet på personalliggare utökas från och med den 1 juli 2018. Om en personalliggare ska föras, ska även nödvändiga identifikationsuppgifter för den enskilda näringsidkaren eller företagsledaren i ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag löpande dokumenteras i personalliggaren. Även uppgifter för näringsidkarens eller företagsledarens make/maka eller barn under 16 år ska löpande dokumenteras.

text: Lagändringen har resulterat i ett antal frågor om i vilka fall denna krets av personer ska dokumenteras i personalliggare.

text: Fråga uppkommer om vad som krävs för att en person ska bedömas vara verksam och alltså omfattas av dokumentationskravet på personalliggare.

text: Frågeställningen gäller inte personalliggare på byggarbetsplatser utan gäller bara personalliggare i verksamhetslokaler.

text: 3 Gällande rätt

text: 3.1 Vem ska föra personalliggare?

text: Systemet med personalliggare har från och med den 1 juli 2018 utvidgats. Den som bedriver restaurangverksamhet, fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet, kropps- och skönhetsvårdsverksamhet eller tvätteriverksamhet ska föra en personalliggare (

text: 39 kap. 11 § första stycket skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL). I

text: 39 kap. 2 § första stycket

text: SFL definieras dessa verksamheter.

text: Näringsverksamhet som huvudsakligen avser annan verksamhet än restaurangverksamhet, fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet, kropps- och skönhetsvårdsverksamhet eller tvätteriverksamhet anses inte som sådan verksamhet (

text: 39 kap. 2 § andra stycket

text: SFL). I dessa fall finns inte någon skyldighet att föra personalliggare överhuvudtaget.

text: Skyldigheten att föra personalliggare gäller inte heller för enskild näringsverksamhet där bara näringsidkaren, dennes make/maka eller barn under 16 år är verksamma, eller för fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag där bara företagsledaren, dennes make/maka eller barn under 16 år är verksamma (

text: 39 kap. 11 § andra stycket

text: SFL).

text: 3.2 Vad ska personalliggaren innehålla?

text: Den som ska föra en personalliggare ska i denna dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter för näringsidkaren. I personalliggaren ska även nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras för de personer som är verksamma i en verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare (

text: 39 kap. 11 § tredje stycket

text: SFL).

text: Vad som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare har från och med den 1 juli 2018 utvidgats vid s.k. blandad verksamhet. Om en näringsidkare bedriver både verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal, ska nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras i personalliggaren även för de personer som är verksamma i den andra verksamheten (

text: 39 kap. 11 § tredje stycket

text: SFL).

text: Med verksamhetslokal avses utrymmen som huvudsakligen används i verksamhet som medför eller kan antas medföra bokföringsskyldighet enligt

text: bokföringslagen (1999:1078)

text: eller som bedrivs av en annan juridisk person än ett dödsbo. Med verksamhetslokal avses även markområden, transportmedel, förvaringsplatser och andra utrymmen som disponeras eller kan antas disponeras i verksamheten (

text: 3 kap. 18 §

text: SFL).

text: Om en personalliggare ska föras, ska även nödvändiga identifikationsuppgifter för den enskilda näringsidkaren eller företagsledaren i ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag löpande dokumenteras i personalliggaren när denne är verksam i verksamheten. Även uppgifter för näringsidkarens eller företagsledarens make/maka eller barn under 16 år som är verksamma i verksamheten ska löpande dokumenteras (

text: 39 kap. 11 § fjärde stycket

text: SFL). Detta gäller från och med 1 juli 2018.

text: Vad som avses med nödvändiga identifikationsuppgifter framgår av skatteförfarandeförordningen (

text: ). En personalliggare ska innehålla bl.a. namn och personnummer eller samordningsnummer för de personer som är verksamma i näringsverksamheten samt tidpunkten då respektive arbetspass påbörjas eller avslutas. Dessa uppgifter ska avse varje verksamhetsdag och ska dokumenteras i omedelbar anslutning till att arbetspasset påbörjas och avslutas. Uppgifterna ska bevaras under två år efter utgången av det kalenderår då det för näringsverksamheten gällande beskattningsåret har gått ut (

text: 9 kap. 5 §

text: skatteförfarandeförordningen).

text: Personalliggaren ska finnas tillgänglig för Skatteverket i verksamhetslokalen (

text: 39 kap. 12 § första stycket

text: SFL).

text: Skatteverket får besluta om kontrollbesök för att kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att föra en personalliggare fullgör sina eventuella skyldigheter (

text: 42 kap. 8 § första stycket

text: SFL). Kontrollavgift ska tas ut om Skatteverket vid kontrollbesök finner att den som är skyldig att dokumentera identifikationsuppgifter i en personalliggare inte fullgör sin skyldighet. Detsamma gäller om personalliggaren inte hålls tillgänglig för Skatteverket i verksamhetslokalen (

text: 50 kap. 3 §

text: SFL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Syftet med personalliggare

text: Systemet med personalliggare för vissa verksamheter infördes den 1 januari 2007. Syftet med systemet med personalliggare är bl.a. att minska skattefusk och skatteundandragande (

text: prop. 2005/06:169 s. 33

text: f. och

text: prop. 2017/18:82 s. 19

text: f.). Dokumentation av arbetskraften genom en personalliggare är ett sätt att kunna kontrollera redovisade inkomster, skatteavdrag och arbetsgivaravgifter (

text: prop. 2005/06:169 s. 34

text: ). Skyldigheten att föra personalliggare har en allmänpreventiv effekt och utgör en åtgärd för att rätt uppgifter ska lämnas till Skatteverket och för Skatteverkets kontrollverksamhet i syfte att säkra ett korrekt uttag av skatter och avgifter (

text: prop. 2017/18:82 s. 21

text: Kontrollen bör inriktas på arbetskraften och äga rum där det svarta arbetet utförs, dvs. på arbetsplatserna (

text: prop. 2005/06:169 s. 35

text: Den nya bestämmelsen om att enskilda näringsidkare eller företagsledare och deras familjemedlemmar i vissa fall ska dokumenteras i personalliggare infördes för att Skatteverket skulle få betydligt bättre förutsättningar att fatta riktiga beskattningsbeslut. Skatteverkets bedömning av ett företags arbetskraftsbehov påverkas av i vilken utsträckning näringsidkaren eller företagsledaren själv eller dennes familjemedlemmar deltar i verksamheten (

text: prop. 2017/18:82 s. 38

text: ). Den nya bestämmelsen bedöms endast leda till marginella kostnader för företagen. Bestämmelsen antas vidare leda till effektivare och mindre tidskrävande kontroller i och med att Skatteverket inte måste ägna tid åt att slå fast vilka som bör ingå i personalliggaren. Det blir också lättare att administrera personalliggaren när den ansvariga personen inte behöver fundera lika mycket över vilka som ska ingå (

text: prop. 2017/18:82 s. 38

text: f.).

text: 4.2 Vad avses med verksam?

text: Den som ska föra en personalliggare ska bl.a. dokumentera följande personer:

text: Personer som är verksamma i den verksamheten som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare.

text: Personer som är verksamma i en annan verksamhet som näringsidkaren bedriver i samma verksamhetslokal som den verksamheten som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare.

text: Näringsidkaren, dennes make/maka och barn under 16 år som är verksamma respektive företagsledaren, dennes make/maka och barn under 16 år som är verksamma.

text: Av förarbetena framgår att det inte finns något krav på att en person, för att bedömas som verksam, ska vara anställd eller ens få någon ersättning. Begreppet verksamma omfattar alltså alla personer som på grund av någon form av överenskommelse mellan den som bedriver verksamheten och den verksamma personen deltar i bedrivandet. Detta innebär bl.a. att även personal från bemanningsföretag och personer som arbetar oavlönat ska antecknas.

text: För att omfattas av dokumentationsskyldigheten måste det dock finnas någon höjd på den verksamma personens aktivitet. Det är naturligtvis uteslutet att den person som i en bricklunchservering efter avslutad måltid ställer ut sin lunchbricka i diskvagnen skulle kunna omfattas. Detsamma gäller en person som på eget initiativ, helt utan överenskommelse – uttrycklig eller tyst – mellan näringsidkaren och personen själv, röjer några bord som använts av andra gäster.

text: Vid bedömningen av om någon är verksam eller inte, kan hänsyn bl.a. tas till om personen i fråga

text: har tillträde till delar av lokalen som annars inte är tillgängliga för allmänheten,

text: genom sin klädsel visar att han eller hon tillhör personalen, eller

text: har befogenhet att ta upp beställningar, betalning eller liknande.

text: Det ankommer på i första hand Skatteverket att göra bedömningen om en person ska anses omfattad eller inte.

text: Vilka omständigheter som är avgörande för om en person ska anses verksam eller inte får avgöras i det enskilda fallet och blir ytterst en fråga för rättstillämpningen (

text: prop. 2005/06:169 s. 44

text: och

text: Med hänsyn till syftet med personalliggare, uttalanden i förarbetena om bl.a. höjden på den verksamma personens aktivitet och att utvidgningen av kretsen av personer som ska omfattas av dokumentationskravet på personalliggare bedöms leda till marginella kostnader för företagen, anser Skatteverket att vid bedömningen av om en person är verksam eller inte ska hänsyn tas till i vilken utsträckning arbetsinsatsen bidrar till näringsverksamhetens bedrivande och är av betydelse för verksamhetens arbetskraftsbehov. Är arbetsinsatsen obetydlig för verksamheten ska personen inte anses vara verksam.

text: En ytterligare omständighet att ta hänsyn till är var arbetet utförs. En person betraktas som verksam i detta sammanhang till den del arbetsuppgifterna utförs i den verksamhetslokal där den personalliggarpliktiga verksamheten bedrivs. Detta innebär att även exempelvis administrativ personal ska antecknas i de fall de utför sina arbetsuppgifter i den verksamhetslokal där den personalliggarpliktiga verksamheten bedrivs.

text: 4.3 Exempel

text: I det följande ges exempel på Skatteverkets bedömning avseende begreppet verksam i några olika situationer. Vid behov avser Skatteverket att återkomma med ytterligare exempel.

text: 4.3.1 Ej verksam – korta inhopp i verksamheten

text: Anna driver en restaurang med fem anställda. På eftermiddagarna sitter hennes 12-årige son Leo ofta i restauranglokalen och gör läxor. Det händer att han hjälper till med att duka av bord eller plocka disk. Är Leo verksam vid de tillfällena och ska uppgifter för honom dokumenteras i personalliggaren?

text: Skatteverkets bedömning: En bedömning får göras av arbetsinsatsens betydelse för verksamhetens bedrivande. I de fall då barn gör korta inhopp i en verksamhet anser Skatteverket att det oftast rör sig om insatser som är av obetydlig betydelse för verksamheten. Leo är i det här fallet inte verksam och uppgifter för honom ska inte dokumenteras i personalliggaren.

text: 4.3.2 Verksam – regelbundna eller mer varaktiga inhopp i verksamheten

text: Lilian är frisör och driver en salong med två anställda. Hennes dotter My, som är 15 år, arbetar tre timmar varje lördag med att bl.a. plocka upp varor i salongen. Är My verksam vid de tillfällena och ska uppgifter för henne dokumenteras i personalliggaren?

text: Skatteverkets bedömning: En bedömning får göras av arbetsinsatsens betydelse för verksamhetens bedrivande. I det här fallet får Mys arbetsinsats anses vara av betydelse för verksamheten. Hon utför regelbundet ett arbete som annars hade behövt utföras av någon annan. My är verksam vid de tillfällen då hon bl.a. plockar upp varor i salongen och uppgifter för henne ska dokumenteras i personalliggaren.

text: 4.3.3 Ej verksam – näringsidkaren administrerar verksamheten hemifrån

text: Karin driver en bilverkstad med fyra anställda. På förmiddagarna väljer hon ofta att arbeta hemifrån med företagets affärskorrespondens och bokföring. När hon är klar med det går hon ner till verkstadslokalen för att arbeta där. Är Karin verksam när hon arbetar i hemmet och ska uppgifter för henne dokumenteras i personalliggaren?

text: Skatteverkets bedömning: För att en person ska anses verksam i detta sammanhang krävs att arbetsuppgifterna utförs i den verksamhetslokal där den personalliggarpliktiga verksamheten bedrivs, i det här fallet där fordonsservicen bedrivs. Karin är inte verksam den tid då hon sköter företagets administration i hemmet. När hon kommer till verkstadslokalen ska uppgifter för henne dokumenteras i personalliggaren.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 202 266824-18/111

title: Personalliggare i verksamhetslokaler – arbete på annan plats än i den ordinarie verksamhetslokalen

text: 1 Sammanfattning

text: Vid bedömningen av hur dokumentationen i personalliggaren ska göras av ett arbetspass där den verksamma personen utför arbete utanför den ordinarie verksamhetslokalen, är utgångspunkterna följande.

text: En person ska dokumenteras i personalliggaren i den verksamhetslokal där hen är verksam under det aktuella arbetspasset. En näringsidkare kan bedriva verksamhet i flera verksamhetslokaler. Det förekommer då att personer under samma arbetspass arbetar exempelvis första halvan av ett arbetspass i en verksamhetslokal och andra halvan av arbetspasset i en annan verksamhetslokal. I den situationen ska de verksamma personerna skriva ut sig ur personalliggaren när de lämnar den första lokalen och skriva in sig i personalliggaren i den andra lokalen när de anländer dit för att fortsätta sitt arbetspass.

text: Personer som varaktigt arbetar på annan plats än näringsverksamhetens ordinarie verksamhetslokal ska ha med sig en personalliggare där arbetet utförs.

text: Personer som under ett arbetspass gör kortare avvikelser från näringsverksamhetens ordinarie verksamhetslokal behöver inte skriva ut sig ur personalliggaren.

text: En näringsidkare som är verksam i sin näringsverksamhet och påbörjar ett arbetspass på en plats för att sedan förflytta sig mellan olika verksamhetslokaler, behöver inte skriva in sig i respektive ut sig ur personalliggaren under arbetets gång. Det räcker i dessa situationer att skriva in sig i personalliggaren i den lokal där arbetspasset påbörjas och skriva ut sig i personalliggaren i den sista lokalen när arbetspasset avslutas där.

text: En samlad bedömning får göras i varje enskilt fall för att avgöra vilket som är det lämpligaste sättet att dokumentera arbetspass i personalliggare.

text: 2 Frågeställning

text: I en personalliggare, som ska finnas tillgänglig i verksamhetslokalen, ska nödvändiga identifikationsuppgifter för de personer som är verksamma i näringsverksamheten löpande dokumenteras. Från och med den 1 juli 2018 ska personalliggare föras i fler verksamheter och kretsen av personer som ska omfattas av dokumentationskravet utökas.

text: Lagändringarna har resulterat i ett antal frågor. Verksamma personer i en näringsverksamhet kan under ett arbetspass utföra arbete utanför det som kan betraktas som verksamhetens ordinarie verksamhetslokal. Fråga uppkommer då om hur arbetspasset ska dokumenteras.

text: Frågeställningen gäller inte personalliggare på byggarbetsplatser utan gäller bara personal-liggare i verksamhetslokaler.

text: 3 Gällande rätt

text: 3.1 Vem ska föra personalliggare?

text: Systemet med personalliggare har från och med den 1 juli 2018 utvidgats. Den som bedriver restaurangverksamhet, fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet, kropps- och skönhetsvårdsverksamhet eller tvätteriverksamhet ska föra en personalliggare (

text: 39 kap. 11 § första stycket skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL). I

text: 39 kap. 2 § första stycket

text: SFL definieras dessa verksam-heter.

text: Näringsverksamhet som huvudsakligen avser annan verksamhet än restaurangverksamhet, fordonsserviceverksamhet, livsmedels- och tobaksgrossistverksamhet, kropps- och skön-hetsvårdsverksamhet eller tvätteriverksamhet anses inte som sådan verksamhet (

text: 39 kap. 2 § andra stycket

text: SFL). I dessa fall finns inte någon skyldighet att föra personalliggare över-huvudtaget.

text: Skyldigheten att föra personalliggare gäller inte heller för enskild näringsverksamhet där bara näringsidkaren, dennes make/maka eller barn under 16 år är verksamma, eller för fåmans-företag eller fåmanshandelsbolag där bara företagsledaren, dennes make/maka eller barn under 16 år är verksamma (

text: 39 kap. 11 § andra stycket

text: SFL).

text: 3.2 Vad ska personalliggaren innehålla?

text: Den som ska föra en personalliggare ska i denna dokumentera nödvändiga identifikations-uppgifter för näringsidkaren. I personalliggaren ska även nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras för de personer som är verksamma i en verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare (

text: 39 kap. 11 § tredje stycket

text: SFL).

text: Vad som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare har från och med den 1 juli 2018 utvidgats vid s.k. blandad verksamhet. Om en näringsidkare bedriver både verksamhet som omfattas av skyldigheten att föra personalliggare och annan verksamhet i samma verksamhetslokal, ska nödvändiga identifikationsuppgifter löpande dokumenteras i personalliggaren även för de personer som är verksamma i den andra verksamheten (

text: 39 kap. 11 § tredje stycket

text: SFL).

text: Med verksamhetslokal avses utrymmen som huvudsakligen används i verksamhet som medför eller kan antas medföra bokföringsskyldighet enligt

text: bokföringslagen (1999:1078)

text: eller som bedrivs av en annan juridisk person än ett dödsbo. Med verksamhetslokal avses även markområden, transportmedel, förvaringsplatser och andra utrymmen som disponeras eller kan antas disponeras i verksamheten (

text: 3 kap. 18 §

text: SFL).

text: Om en personalliggare ska föras, ska även nödvändiga identifikationsuppgifter för den enskilda näringsidkaren eller företagsledaren i ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag löpande dokumenteras i personalliggaren när denne är verksam i verksamheten. Även upp-gifter för näringsidkarens eller företagsledarens make/maka eller barn under 16 år som är verksamma i verksamheten ska löpande dokumenteras (

text: 39 kap. 11 § fjärde stycket

text: SFL). Detta gäller från och med 1 juli 2018.

text: Vad som avses med nödvändiga identifikationsuppgifter framgår av skatteförfarande-förordningen (

text: ). En personalliggare ska innehålla bl.a. namn och personnummer eller samordningsnummer för de personer som är verksamma i näringsverksamheten samt tidpunkten då respektive arbetspass påbörjas eller avslutas. Dessa uppgifter ska avse varje verksamhetsdag och ska dokumenteras i omedelbar anslutning till att arbetspasset påbörjas och avslutas. Uppgifterna ska bevaras under två år efter utgången av det kalenderår då det för näringsverksamheten gällande beskattningsåret har gått ut (

text: 9 kap. 5 §

text: skatteförfarande-förordningen. Även andra uppgifter får antecknas i personalliggaren om detta inte hindrar Skatteverkets kontroll (

text: 5 § andra stycket

text: Skatteverkets föreskrifter [

text: SKVFS 2015:6

text: ] om personalliggare).

text: Personalliggaren ska finnas tillgänglig för Skatteverket i verksamhetslokalen (

text: 39 kap. 12 § första stycket

text: SFL). Skatteverket får besluta om kontrollbesök för att kontrollera att den som är eller kan antas vara skyldig att föra en personalliggare fullgör sina eventuella skyldigheter (

text: 42 kap. 8 § första stycket

text: SFL). Kontrollavgift ska tas ut om Skatteverket vid kontrollbesök finner att den som är skyldig att dokumentera identifikationsuppgifter i en personalliggare inte fullgör sin skyldighet. Detsamma gäller om personalliggaren inte hålls tillgänglig för Skatteverket i verksamhetslokalen (

text: 50 kap. 3 §

text: SFL).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Syftet med personalliggare

text: Systemet med personalliggare för vissa verksamheter infördes den 1 januari 2007. Syftet med systemet med personalliggare är bl.a. att minska skattefusk och skatteundandragande (

text: prop. 2005/06:169 s. 33

text: f. och

text: prop. 2017/18:82 s. 19

text: f.). Dokumentation av arbetskraften genom en personalliggare är ett sätt att kunna kontrollera redovisade inkomster, skatteavdrag och arbetsgivaravgifter (

text: prop. 2005/06:169 s. 34

text: ). Skyldigheten att föra personalliggare har en allmänpreventiv effekt och utgör en åtgärd för att rätt uppgifter ska lämnas till Skatteverket och för Skatteverkets kontrollverksamhet i syfte att säkra ett korrekt uttag av skatter och avgifter (

text: prop. 2017/18:82 s. 21

text: Kontrollen bör inriktas på arbetskraften och äga rum där det svarta arbetet utförs, dvs. på arbetsplatserna (

text: prop. 2005/06:169 s. 35

text: ). Syftet med Skatteverkets kontrollbesök är att kontrollera att det finns en personalliggare tillgänglig i verksamheten som uppfyller föreskrivna krav. I det ligger att Skatteverket ska kontrollera att de personer som vid kontrollbesöket är verksamma också är upptagna i personalliggaren. Det handlar alltså om att få en omedelbar bild av om dokumentationsskyldigheten efterlevs (

text: prop. 2010/11:165 s. 877

text: 4.2 Skyldighet att dokumentera närvaro under ett arbetspass

text: Om en personalliggare ska föras, ska nödvändiga identifikationsuppgifter för personer som är verksamma i näringsverksamheten löpande dokumenteras i personalliggaren. Utgångspunkten är att en person ska dokumenteras i personalliggaren i den verksamhetslokal där hen är verksam under det aktuella arbetspasset. Med arbetspass menas en sammanhållen arbetstid inklusive tid för normala pauser.

text: En inte ovanlig situation är att verksamma personer under ett arbetspass mer eller mindre långvarigt lämnar den ordinarie verksamhetslokalen för att utföra olika uppdrag. Det kan också vara så att arbetet under ett arbetspass är fördelat mellan flera olika verksamhetslokaler. I dessa situationer kan man i vissa fall behöva dokumentera arbetspasset i mer än en personalliggare.

text: Vid bedömningen av hur ett arbetspass ska dokumenteras måste syftet med systemet med personalliggare beaktas. Syftet med systemet med personalliggare är bl.a. att minska skattefusk och skatteundandragande samt ge Skatteverket ett verktyg för att kunna kontrollera beskattningen. Skatteverket anser att dokumentationen ska göras på ett sådant sätt att Skatteverkets möjligheter till överblick vid ett kontrollbesök så långt som möjligt tillgodoses, men kraven på dokumentation får inte innebära en orimlig administrativ börda för företagaren. Större vikt ska läggas vid att identifikationsuppgifterna för en verksam person överhuvudtaget är dokumenterade i en personalliggare i näringsverksamheten än i vilken personalliggare uppgifterna är dokumenterade. En effektiv och mindre tidskrävande kontroll är till fördel både för Skatteverket och för enskilda.

text: Följande exempel kan ges som hjälp vid bedömningen:

text: En näringsidkare kan bedriva verksamhet i flera verksamhetslokaler. Det förekommer då att personer under samma arbetspass arbetar exempelvis första halvan av arbetspasset i en verksamhetslokal och andra halvan av arbetspasset i en annan verksamhetslokal. I den situationen ska de verksamma personerna skriva ut sig ur personalliggaren när de lämnar den första lokalen och skriva in sig i personalliggaren i den andra lokalen när de anländer dit för att fortsätta sitt arbetspass.

text: Det förekommer att personer under ett arbetspass varaktigt arbetar på annan plats än näringsverksamhetens ordinarie verksamhetslokal, t.ex. utesäljare för livsmedelsgrossistverksamhet, fordonsserviceverksamhet som bedrivs från en servicebil, massör som gör kundbesök, cateringpersonal m.fl. För den här kategorin av personer ska en personalliggare finnas med ute med den som utför arbetet.

text: Det förekommer att personer under ett arbetspass gör kortare avvikelser från näringsverksamhetens ordinarie verksamhetslokal, t.ex. för provkörning av bil som servats, för leverans av pizza, för att besikta bil, för att åka och inhandla något till verksamheten etc. I dessa fall ska den verksamma personen inte skriva ut sig utan vara fortsatt inskriven i personalliggaren i näringsverksamhetens ordinarie verksamhetslokal.

text: 4.3 Särskilt om näringsidkarens skyldighet att dokumentera närvaro

text: Som framgår ovan ska även nödvändiga identifikationsuppgifter för näringsidkare respektive företagsledare i vissa fall löpande dokumenteras i personalliggaren. En näringsidkare som är verksam i sin egen näringsverksamhet rör sig oftare och på ett annat sätt mellan sina olika verksamhetslokaler jämfört med andra personer i verksamheten. Det kan dels röra sig om en näringsidkare som har sin verksamhet i anslutning till sitt hem och då utför mycket av arbetet i näringsverksamheten i hemmet. Det kan också röra sig om en näringsidkare som driver sin näringsverksamhet i flera olika lokaler, exempelvis tre restauranger. Det kan i dessa situationer vara svårt att avgöra i vilka fall och vid vilken tidpunkt som näringsidkaren ska skriva in respektive ut sig i de aktuella personalliggarna.

text: Om en näringsidkare som är verksam i sin näringsverksamhet påbörjar ett arbetspass på en plats och sedan förflyttar sig mellan olika verksamhetslokaler, behöver hen inte skriva in respektive ut sig under arbetets gång. Det räcker i dessa situationer att skriva in sig i personalliggaren i den lokal där arbetspasset påbörjas och skriva ut sig i personalliggaren i den sista lokalen när arbetspasset avslutas där.

text: Exempel – näringsidkare med verksamheten i anslutning till bostaden

text: Kalle driver en restaurangverksamhet i anslutning till sin bostad. Verksamheten har två anställda. Kalle själv arbetar med alla delar av verksamheten. En vanlig dag kan se ut så här – på förmiddagen arbetar han i restaurangen med att göra iordning och sälja frukosträtter. När morgonrusningen är över varvar han arbetet i restaurangen med administrativa uppgifter, som att besvara mail och sköta bokföring. Dessa uppgifter utför han oftast i sin bostad. Det är också vanligt att han får åka iväg för att göra mindre inköp till verksamheten. När lunchrusningen börjar arbetar han återigen i restaurangen med matlagning och servering. Restaurangen stänger klockan 15 och efter det städar Kalle upp i lokalerna. Hur ska Kalle dokumentera sina arbetspass i personalliggaren?

text: Skatteverkets bedömning: Kalle driver en personalliggarpliktig verksamhet och har anställda. Han är därför skyldig att föra personalliggare och i den också löpande dokumentera nödvändiga identifikationsuppgifter avseende sig själv för den tid han är verksam. I det här fallet räcker det med att Kalle skriver in sig i personalliggaren som finns i restauranglokalen när han påbörjar arbetet på morgonen i restaurangen och skriver ut sig ur samma liggare när restaurangen har stängt och han har avslutat sitt arbete där.

text: Vid behov avser Skatteverket att återkomma med ytterligare exempel.