identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 829382-10/111

title: Vinstmarginalbeskattning och god tro vid inköp av begagnade bilar och motorcyklar från annat EU-land, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-03-22

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-03-22, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Bestämmelserna om vinstmarginalbeskattning (VMB) vid försäljning av begagnade varor m.m. har tillkommit främst för att undvika dubbelt uttag av mervärdesskatt. VMB är ett undantag från de vanliga bestämmelserna i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. För att en skattskyldig återförsäljare ska ha rätt att använda VMB måste vissa förutsättningar vara uppfyllda.

text: Skatteverket anser att en prövning av rätten att använda VMB ska ske i två steg.

text: 1. En undersökning ska göras om ML:s bestämmelser för att använda VMB är uppfyllda. Om det inte går att fastställa om förutsättningarna är uppfyllda, dvs. det saknas vetskap om de faktiska förhållandena, ska en prövning i stället göras av om det är sannolikt att förutsättningarna för att använda VMB är uppfyllda. En skattskyldig återförsäljare har i princip inte rätt att använda VMB om förutsättningarna enligt ML inte är uppfyllda eller om det inte är sannolikt att dessa är uppfyllda.

text: 2. Om förutsättningar för att använda VMB saknas eller om det är sannolikt att så är fallet återstår det att ta ställning till om det finns några särskilda förhållanden som kan innebära att användning av VMB ändå bör godtas på grund av att den skattskyldige återförsäljaren har handlat i god tro.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet 2007-02-06, Vinstmarginalbeskattning och utländska begagnade bilar och motorcyklar, dnr

text: 131 68738-07/111

text: . Ställningstagandet innebär vissa förändringar och klarlägganden.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Regeringsrätten har i två domar,

text: RÅ 2009 ref. 40

text: (I och II) har bedömt tillämpning av god tro vid inköp av begagnade bilar från andra EU-länder. Den centrala frågan i båda målen var om återförsäljarna hade rätt att använda VMB i samband med vidareförsäljningen i Sverige av bilar som hade köpts in i Tyskland.

text: Med anledning av dessa domar har det väckts frågor om Skatteverkets syn på god tro vid inköp av begagnade bilar från andra EU-länder.

text: Det som sägs om personbilar och bilar i skrivelsen gäller även motorcyklar. Motorcyklar nämns dock inte särskilt.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Allmänt om VMB

text: VMB får under vissa förutsättningar användas vid en skattskyldig återförsäljares omsättning av begagnade varor. Det finns även särskilda bestämmelser om VMB för konstverk, samlarföremål och antikviteter.

text: VMB får användas om begagnade varor levererats till återförsäljaren inom EU från

text: - någon som inte är näringsidkare,

text: - en näringsidkare som ska redovisa mervärdesskatt med tillämpning av VMB enligt svenska bestämmelser eller enligt motsvarande bestämmelser i ett annat EU-land,

text: - en näringsidkare vars omsättning är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 24 §

text: ML eller motsvarande bestämmelser i ett annat EU-land eller

text: - en näringsidkare i ett annat EU-land vars omsättning understiger gränsen för redovisningsskyldighet i det landet och varan utgjort anläggningstillgång hos honom ( 9 akap.

text: 1 §

text: ML).

text: En skattskyldig återförsäljare får alltid använda ML:s vanliga bestämmelser i stället för VMB vid omsättning av begagnade varor även om förutsättningarna för att använda VMB är uppfyllda ( 9 akap.

text: 3 §

text: ML).

text: Vid omsättning till ett annat EU-land av ett nytt transportmedel tillämpas inte VMB ( 9 akap. 19 § och 1 kap.13 a§ ML).

text: När VMB används får skattens belopp eller underlag för beräkning av beloppet inte anges i fakturan ( 9 akap.

text: 16 §

text: ML).

text: Bestämmelserna i9 akap. ML motsvarar artiklarna

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet.

text: Fakturor ska vid användning av VMB i9 akap. ML innehålla en hänvisning till dessa bestämmelser, hänvisning till artikel

text: eller

text: , eller hänvisning till en annan uppgift om att VMB används (

text: 11 kap. 8 § 13

text: ML och artikel 226.14 i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 Återförsäljare gör inköp från ett annat EU-land

text: En avdragsberättigad näringsidkares inköp av varor som transporteras till Sverige från ett annat EU-land utgör normalt ett gemenskapsinternt förvärv, GIF ( 2 akap. 2-3 §§ ML). Ett sådant förvärv ska beskattas i Sverige och det är köparen som är skattskyldig för förvärvet (

text: 1 kap. 2 § första stycket 5

text: ML).

text: Inköpet i det andra EU-landet kan ske utan mervärdesskatt om köparen åberopar sitt svenska registreringsnummer för mervärdesskatt. Leverantören ska i dessa fall i fakturan ange att gemenskapsintern leverans skett (jfr 3 kap.30 a§ och

text: 11 kap. 8 § 4

text: ML, samt

text: artikel 138

text: resp. 226.4 i mervärdesskattedirektivet).

text: Utgående skatt på GIF:et ska beräknas på ett beskattningsunderlag som utgörs av inköpspriset samt eventuellt påförda punktskatter i leverantörslandet (

text: 7 kap. 3 § 3

text: ML).

text: En skattskyldig återförsäljare av bilar har oftast avdragsrätt för ingående skatt med samma belopp som den utgående skatten på nämnt GIF. Vid GIF som medför skattskyldighet för köparen utgörs ingående skatt av beloppet av den utgående skatt som den skattskyldige köparen ska redovisa till staten (

text: 8 kap. 2 § andra stycket

text: ML).

text: Från skatteplikt undantas GIF av begagnade varor om varorna sålts av en skattskyldig återförsäljare och omsättningen har beskattats i det EU-land där transporten till Sverige påbörjats enligt bestämmelser som motsvarar artiklarna 312-325 i mervärdesskattedirektivet, dvs. om beskattning skett enligt det andra landets motsvarighet till VMB (3 kap.30 f§ ML).

text: RÅ 2009 ref. 40

text: (I och II) gällde frågan om svenska återförsäljare av husbilar respektive bilar som hade köpts från tyska återförsäljare hade rätt att tillämpa VMB i samband med vidareförsäljningen av bilarna i Sverige.

text: Regeringsrätten konstaterade i båda målen att de tyska säljarna inte hade använt bestämmelserna om VMB. Det fanns därför inte förutsättningar för tillämpning av motsvarande svenska bestämmelser. Då återstod, enligt Regeringsrätten att ta ställning till om det fanns några särskilda förhållanden som kunde innebära att köparens hantering av inköpen ändå borde godtas.

text: Regeringsrätten hänvisade därvid till EU-domen

text: , Teleos, som rörde skattefrihet för gemenskapsinterna leveranser av varor. Domstolen hade uttalat att berörda myndigheter inte kunde ålägga en tillhandahållare som agerat i god tro och som hade förebringat bevisning som vid en första anblick hade styrkt hans rätt till undantag från skatteplikt för en leverans inom gemenskapen av varor, att vid en senare tidpunkt erlägga mervärdesskatt på dessa varor när sådan bevisning visat sig vara falsk. Det förutsatte att denne inte deltagit i undandragandet och att denne vidtagit alla erforderliga åtgärder som stod i hans makt för att försäkra sig om att den leverans inom gemenskapen som han hade genomfört inte lett till någon delaktighet i ett sådant undandragande.

text: Regeringsrätten ansåg att EU-domstolens uttalande om god tro även kunde tillämpas i situationer som avser VMB.

text: Regeringsrätten konstaterade att inte något av bolagen hade varit i god tro utan hade varit skyldiga att närmare undersöka förutsättningarna för att få använda VMB och avslog överklagandet från båda bolagen.

text: I

text: RÅ 2009 ref. 40

text: (I) anförde Regeringsrätten följande.

text: "I förevarande fall har bolaget tagit emot fakturor i vilka hänvisas både till underlaget avseende vinstmarginalbeskattning och till bolagets VAT-nummer. Förekomsten av bolagets VAT-nummer i fakturorna talar för att den tyske säljaren haft för avsikt att redovisa transaktionerna till beskattning enligt huvudregeln om gemenskapinterna förvärv. Till detta kommer att förekomsten av bolagets företrädares namnteckning på en faktura med avvikande innehåll som säljaren tagit in i sin bokföring avseende den ena bilen tyder på att bolaget haft kännedom om att det fanns olika versioner av fakturorna."

text: I

text: RÅ 2009 ref. 40

text: (II) anförde Regeringsrätten följande.

text: "I förevarande fall har bolaget tagit emot fakturor som i de flesta fall har stämplats med "§ 25a". I andra fall finns i fakturan angivet såväl att påslag skett med mervärdesskatt om 16 procent omedelbart följt av tillägget "§ 25a". Med dessa knapphändiga och i sig intetsägande samt i vissa fall motstridiga uttryckssätt går det inte att sluta sig till att de tyska säljarna har tillämpat systemet med vinstmarginalbeskattning. Till detta kommer i några fall oklarheter om vem som rätteligen är köpare av bilarna och i vissa andra fall oklarheter om de tyska säljarna med hänsyn till uppgifterna i de tyska fordonshandlingarna vid sina egna förvärv varit berättigade att använda sig av systemet med vinstmarginalbeskattning."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Allmänt

text: Vid varuhandel mellan näringsidkare i olika medlemsländer brukar normalt köparen bli skattskyldig för sitt inköp, s.k. GIF. Säljaren anger på fakturan att det är fråga om en gemenskapsintern försäljning. Köparen redovisar utgående skatt på sitt förvärv och bedömer sedan om avdragsrätt föreligger för skatten på förvärvet.

text: Bestämmelserna om VMB vid försäljning av begagnade varor m.m. har tillkommit främst för att undvika dubbelt uttag av mervärdesskatt. VMB är ett undantag från ML:s vanliga bestämmelser. För att få använda VMB måste förutsättningarna i9 akap.

text: 1 §

text: ML vara uppfyllda.

text: 1. En undersökning av om ML:s bestämmelser för att använda VMB är uppfyllda eller sannolikt är uppfyllda. Om det inte går att fastställa om förutsättningarna är uppfyllda, dvs. det saknas vetskap om de faktiska förhållandena, ska en prövning i stället göras av om det är sannolikt att förutsättningarna för att använda VMB är uppfyllda. En skattskyldig återförsäljare har i princip inte rätt att använda VMB om förutsättningarna enligt ML inte är uppfyllda eller om det inte är sannolikt att dessa är uppfyllda.

text: 2. Om förutsättningar för att använda VMB saknas eller om det är sannolikt att förutsättningarna saknas återstår det att ta ställning till om det finns några särskilda förhållanden som kan innebära att användning av VMB ändå bör godtas på grund av att den skattskyldige återförsäljaren har handlat i god tro.

text: 4.2 Bedömning av förutsättningarna för att få använda VMB

text: VMB får användas om förutsättningarna i9 akap.

text: 1 §

text: ML är uppfyllda. Det innebär att den inköpta bilen ska vara en begagnad vara. Dessutom måste säljaren vara något av följande;

text: - en privatperson,

text: - en näringsidkare som tillämpar VMB vid försäljning,

text: - en näringsidkare som undantar försäljningen från skatteplikt på grund av att det är en anläggningstillgång som näringsidkaren inte dragit av ingående skatt på vid sitt förvärv, eller

text: - en näringsidkare i ett annat EU-land vars omsättning understiger gränsen för redovisningsskyldighet i det landet och varan utgjort en anläggningstillgång hos honom.

text: När ett inköp har skett från en skattskyldig återförsäljare i ett annat EU-land räcker det inte att denne återförsäljare har haft rätt att använda VMB vid sin försäljning. Säljaren måste dessutom ha använt VMB vid försäljningen.

text: Om det inte går att fastställa om förutsättningarna för att använda VMB är uppfyllda, dvs. det saknas vetskap om de faktiska förhållandena, ska en prövning i stället göras av om det är sannolikt att förutsättningarna för att använda VMB är uppfyllda. En sådan bedömning ska ske i varje enskilt fall utifrån de objektiva omständigheter som framkommer. Bevisningen är fri i svensk process. Alla tänkbara omständigheter får framföras och åberopas som bevis. Det bör framhållas att vid bedömningen av de olika uppgifter som framkommit behöver inte en enskild omständighet vara avgörande. Det är alltid viktigt att samtliga omständigheter i det enskilda fallet tas med i bedömningen.

text: Den skattskyldige återförsäljaren, dvs. köparen, ska kunna visa att förutsättningarna för VMB är uppfyllda. Om varken kända omständigheter eller handlingar som hör till transaktionen ger anledning till misstanke eller osäkerhet om att förutsättningarna för VMB är uppfyllda, anser Skatteverket att köparen normalt har gjort vad som krävs för att få använda VMB.

text: 4.3 Bedömning av god tro

text: Om förutsättningarna för VMB inte är uppfyllda, eller om den skattskyldige återförsäljaren (köparen) inte har gjort sannolikt att så är fallet, återstår det att ta ställning till om det finns några särskilda förhållanden som kan innebära att användning av VMB trots detta bör godtas på grund av att köparen har handlat i god tro.

text: En bedömning av god tro ska endast ske utifrån de omständigheter som köparen har haft kännedom om eller borde ha haft kännedom om.

text: För att en köpare ska anses vara i god tro ska denne inte ha känt till eller haft anledning att misstänka att förutsättningarna för att använda VMB inte varit uppfyllda. Vidare ska köparen ha gjort vad som rimligen kan krävas utifrån normala affärsförhållanden för att försäkra sig om att förutsättningarna för att få använda VMB faktiskt förelåg.

text: I nedanstående punkter ges exempel på omständigheter som enligt Skatteverkets uppfattning medför att det kan ifrågasättas om den skattskyldige återförsäljaren, dvs. köparen, kan anses vara god tro. En bedömning måste dock ske i varje enskilt fall utifrån samtliga omständigheter som köparen har eller skulle kunna ha kännedom om.

text: Motstridiga uppgifter i fakturan, t.ex. köparens VAT-nummer i kombination med uppgift om att VMB har använts (VMB-hänvisning) eller öppet debiterad utländskt mervärdesskatt i kombination med VMB-hänvisning (jfr

text: RÅ 2009 ref. 40

text: Fakturan innehåller varken någon VMB-hänvisning eller köparens VAT-nummer.

text: Fordonets utländska registreringshandling anger näringsidkare som ägare trots att privatperson uppges som säljare.

text: Andra omständigheter som tyder på att den utländska återförsäljaren inte får använda VMB.

text: Privatperson i utlandet uppges vara säljare och uppgift om dennes identitet är ofullständig.

text: Kontantbetalning uppges ha skett till säljare som är privatperson och uppgift om dennes identitet är ofullständig.

text: Kvitto från privatperson innehåller uppgift om att VMB har använts.

text: Det måste dock än en gång poängteras att det alltid är en bedömning av samtliga omständigheter i det enskilda fallet som är avgörande.

text: 4.4 Exempel

text: Exempel 1

text: En tysk återförsäljare har förvärvat en bil från ett företag som debiterat mervärdesskatt. Det innebär att förutsättningarna för att få använda VMB inte är uppfyllda.

text: En svensk återförsäljare köper bilen från den tyska säljaren. I fakturan från den tyska säljaren finns ingen uppgift om att säljaren använt VMB. Den svenska återförsäljaren ska beskattas för ett skattepliktigt GIF när bilen förs till Sverige. Den svenska återförsäljaren fritas inte från skyldigheten att beskattas för GIF bara genom att underlåta att uppge sitt VAT-nummer. Den svenska köparen kan inte hävda god tro för att få tillämpa VMB eftersom hänvisning till bestämmelserna om VMB saknas i underlaget. Oavsett hur transaktionen hanteras i Tyskland blir köparen skyldig att förvärvsbeskatta sitt GIF.

text: Exempel 2

text: En tysk återförsäljare har förvärvat en bil från ett sjukvårdsföretag som inte debiterat mervärdesskatt. De faktiska omständigheterna innebär att förutsättningarna att få tillämpa VMB är uppfyllda.

text: En svensk återförsäljare köper bilen från den tyske återförsäljaren. Den tyska återförsäljaren vill av någon anledning inte använda de tyska VMB-bestämmelserna utan hanterar omsättningen som normal skattefri gemenskapshandel och anger den svenska köparens VAT-nummer i fakturan. Då den tyska återförsäljaren valt att inte använda VMB, får inte heller den svenska återförsäljaren använda VMB vid sin vidareförsäljning i Sverige. Den svenska köparen kan inte hävda god tro för att få tillämpa VMB eftersom det framgår av fakturan att säljaren hanterat försäljningen som gemenskapshandel.

text: Exempel 3

text: En tysk återförsäljare har förvärvat en bil från en privatperson. De faktiska omständigheterna innebär att förutsättningarna att få tillämpa VMB är uppfyllda.

text: En svensk återförsäljare köper bilen från den tyske återförsäljaren. Den tyska återförsäljaren använder de tyska VMB-bestämmelserna och anger detta i fakturan. Köparen får använda VMB vid sin vidareförsäljning av bilen i Sverige.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 829388-12/111

publisher: Skatteverket

status: upphävt

org: skv

text: Nytt: 2013-12-20

type: stycke

text: Detta ställningstagande har ersatts av ”Kontrolluppgiftsskyldighet för schablonintäkt och överföring till ett investeringssparkonto” dnr

text: 131 758113-13/111

text: I PDF-filen nedan följer en sammanställning av frågor som ställts från investeringsföretag m.fl. med anledning av att de ska lämna kontrolluppgifter avseende investeringssparkonto. Bedömningarna som redovisas är Skatteverkets uppfattning om hur lag (

text: ) om investeringssparkonto - ISKL och inkomstskattelag (

text: ) - IL ska tillämpas vid hanteringen av ett investeringssparkonto och de kontrolluppgifter som ska lämnas avseende schablonintäkt och överföringar till ett investeringssparkonto.

text: I filen finns flera hänvisningar och länkar till regeringen.se, skatteverket.se samt broschyrer.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 830638-10/111

title: Övergångsvis lösning avseende skattefrihet enligt 7 § första stycket 6 lagen (1994:1564) om alkoholskatt

text: Nytt: 2013-09-02

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Upphävande av stöddokument om övergångsvis lösning avseende skattefrihet enligt

text: 7 § första stycket 6 lagen (1994:1564)

text: om alkoholskatt dnr

text: 131 510887-13/111

text: Den 1 december 2010 beslutade riksdagen om en ny alkohollag. Den nya

text: alkohollagen

text: träder i kraft den 1 januari 2011. Samtidigt upphör

text: alkohollagen (1994:1738)

text: och lagen (

text: ) om försäljning av teknisk sprit m.m. att gälla.

text: Denaturering förutsättning för skattefrihet enligt

text: 7 § första stycket 6

text: LAS

type: rubrik

text: Alkoholskatt ska inte betalas för varor som ingår i en vara som inte är avsedd att ätas eller drickas, under förutsättning att ingående alkohol är denaturerad i enlighet med någon EG-medlemsstats krav,

text: 7 § första stycket 6 lagen (1994:1564)

text: om alkoholskatt (LAS).

text: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om denaturering av teknisk sprit och alkoholhaltiga preparat och i vilka fall denaturering får underlåtas,

text: 6 kap. 10 § 3 alkohollagen (2010:1622)

text: I den proposition i vilken den nya

text: alkohollagen

text: förslås (

text: prop. 2009/10:125

text: ) uttalas följande avseende relationen mellan föreskrifterna om denaturering och skatte befrielsen i LAS (sidan 125).

text: På samma sätt som i gällande system är det den företagare som vill åtnjuta skattebefrielse som har att visa att hans varor är denaturerade så att de uppfyller bestämmelserna i LAS. Ansvarig myndighet utfärdar föreskrifter om vilken denaturering som krävs för att varan ska få saluföras eller användas inom landet, och det kommer att ankomma på företagaren att visa att hans vara uppfyller kraven. En vara som uppfyller denatureringskraven i utfärdade föreskrifter, upp fyller också kravet i LAS. Skillnaden mot i dag blir att företagaren inte har ett tillstånd från Läkemedelsverket att visa upp, utan får istället använda sig av något annat dokument för att visa att rätt till skattebefrielse föreligger. Det må ankomma på Skatteverket att närmare utarbeta sina rutiner i detta avseende.

text: Än finns inte några föreskrifter och kommer inte heller att finnas den 1 januari 2011. Detta innebär att det inte kommer att finnas föreskrifter om denaturering när den nya

text: alkohollagen

text: träder i kraft och således inte heller några svenska krav avseende denaturering.

text: Tillämpning i avvaktan på föreskrifter

text: I avvaktan på föreskrifter om denaturering bör Skatteverket utgå från följande. De varor för vilka Läkemedelsverket tidigare godkänt denatureringen anses även fortsättningsvis vara denaturerade enligt svenska krav. Detta under förutsättning att inga förändringar görs i förhållande till godkänd denaturering. Detta synsätt gäller bara övergångsvis i avvaktan på att föreskrifter med denatureringskrav utfärdas. När föreskrifter med sådan krav utfärdats är det denatureringskraven i dessa föreskrifter som ska vara uppfyllda för att kravet i LAS ska anses vara uppfyllt.

text: Nya varor som inte tidigare omfattats av tillstånd från Läkemedelsverket kan inte anses vara denaturerade i enlighet med svenska krav innan sådana krav fastställts i föreskrifter. Skattefrihet enligt

text: 7 § första stycket 6

text: LAS förutsätter inte att den ingående alkoholen är denaturerad i enlighet med svenska krav, utan den ska vara denaturerad i enlighet med någon EU-medlemsstats krav. I avvaktan på att före skrifter om denaturering utfärdas är företagen alltså hänvisade till att visa att alkoholen är denaturerad i enlighet med någon annan EU-medlemsstats krav för skattefrihet enligt

text: 7 § första stycket 6

text: LAS.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 832107-09/111

status: gällande

title: När upphör andelar som är kvalificerade på grund av ett andelsbyte eller en partiell fission att vara kvalificerade om de även varit kvalificerade av annan anledning?

text: 1 Sammanfattning

text: Om det till en andel som mottagits vid andelsbyte eller partiell fission hör ett tjänstebelopp för utdelning får avräkning göras för utdelningar som tas upp som inkomst av tjänst enligt begränsningsreglerna i

text: 57 kap.

text: 20 b

text: och

text: 20 c §§

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: ,IL. Sådan avräkning får bara ske om andelen endast är s.k. särskilt kvalificerad.

text: En andel kan samtidigt vara både särskilt kvalificerad och kvalificerad enligt vanliga regler. Upphör andelen att vara vanligt kvalificerad och bara blir särskilt kvalificerad bör tidigare tjänstebeskattad utdelning få räknas av enligt begränsningsreglerna.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Personen N har genomfört ett andelsbyte av kvalificerade andelar i A AB mot andelar i B AB. De mottagna andelarna är då kvalificerade enligt

text: 57 kap. 7 §

text: IL, s.k. särskilt kvalificerade. Eftersom N är verksam i B AB, som är ett fåmansföretag, är de mottagna andelarna även kvalificerade enligt

text: 57 kap. 4 §

text: IL.

text: N upphör att vara verksam i B AB och andelarna anses då inte längre kvalificerade enligt

text: 57 kap. 4 §

text: IL efter karenstidens utgång. När upphör andelarna att vara särskilt kvalificerade och hur ska beräknade tjänstebelopp behandlas?

text: Samma frågeställning kan ställas vad avser kvalificerad andel som mottagits vid en partiell fission.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 57 kap. 7 § första stycket

text: IL framgår att mottagen andel vid ett andelsbyte anses kvalificerad om den bortbytta andelen var kvalificerad. Motsvarande gäller andel som mottagits vid en partiell fission om mottagaren omedelbart före fissionen ägt kvalificerad andel i det överlåtande företaget.

text: En andel som är kvalificerad enligt

text: 57 kap. 7 § första stycket

text: IL brukar benämnas "särskilt kvalificerad" för att särskilja sådan kvalifikation från kvalifikation enligt

text: 57 kap. 4 §

text: IL.

text: Om den vid ett andelsbyte avyttrade andelen var kvalificerad ska det enligt48 akap.8 a och 8 b §§ IL göras en beräkning av vad som skulle ha tagits upp som inkomst av tjänst om värdet av den mottagna andelen ansetts som utdelning. Ett belopp lika med tjänstebeskattad del utgör tjänstebelopp för utdelning för mottagen andel.

text: Även vid en partiell fission ska det beräknas ett tjänstebelopp för utdelning för mottagen andel om en andel i det överlåtande företaget är kvalificerad,

text: 48 kap. 18 d §

text: IL.

text: I

text: 57 kap. 20 b § första stycket

text: IL anges att utdelning på en andel som bara är kvalificerad enligt 7 § samma kapitel inte längre ska tas upp som inkomst av tjänst när ett belopp lika med det till andelen hörande tjänstebeloppet för utdelning vid andelsbyten tagits upp som inkomst av tjänst. En ackumulerad beräkning av utdelningar som tagits upp som inkomst av tjänst får göras. När taket för tjänstebeloppet nåtts så ska andelen inte längre anses som kvalificerad.

text: För andel till vilken det hör ett tjänstebelopp för utdelning vid partiell fission finns motsvarande bestämmelse i

text: 57 kap. 20 c §

text: IL.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Bestämmelser om framskjuten beskattning vid byte av kvalificerad andel infördes år 2002 och bestämmelserna om partiella fissioner år 2006.

text: För att säkerställa beskattning enligt

text: 57 kap.

text: IL infördes den bestämmelse som nu finns i

text: 57 kap. 7 § första stycket

text: IL, att mottagen andel ska anses kvalificerad. Syftet, som får anses vara det samma vid båda lagstiftningstillfällena, är att utdelningar och kapitalvinster inte ska beskattas lindrigare på grund av andelsbytet eller den partiella fissionen,

text: prop. 2006/07:2 s. 82

text: Bestämmelserna i 57 kap. 20 b och 20 c §§ IL infördes samtidigt och för att beloppsmässigt begränsa den omfattning i vilken utdelning på andel som enbart är särskilt kvalificerad ska tas upp som inkomst av tjänst (

text: prop. 2006/07:2

text: ). Utdelning på, vid ett andelsbyte eller vid en partiell fission, mottagen andel ska tas upp i inkomstslaget tjänst i samma omfattning som om andelsbytet eller den partiella fissionen beskattats som utdelning omedelbart. Av uttrycket "bara" i 57 kap. 20 b och 20 c §§ IL framgår att taket för tjänstebeskattningen inte gäller i fall andelen samtidigt är kvalificerad på annan grund än ett andelsbyte eller en partiell fission (vanligt kvalificerad). Den särskilda kvalifikationen kan således inte upphöra om andelen även är vanligt kvalificerad.

text: Först när den vanliga kvalifikationen upphör gäller bestämmelserna i 57 kap. 20 b och 20 c §§ IL. Frågan är då om avräkning får göras för utdelning som tagits upp som inkomst av tjänst under år då andelen också var vanligt kvalificerad.

text: Bestämmelserna om andelsbyten och partiella fissioner bygger på en kontinuitetsteknik som avser såväl värdet på andelarna som den skattemässiga karaktären. Mottagna andelar får samma skattemässiga värde och beskattas på samma sätt som de bortbytta andelarna eller andelarna i det överlåtande företaget.

text: Om andelsbytet eller den partiella fissionen inte genomförs så kommer utdelningar att beskattas som inkomst av tjänst till den del de överstiger beräknade gränsbelopp fram till det att andelen upphör att vara kvalificerad. Får avräkning inte göras för utdelning som har tagits upp som inkomst av tjänst under år då en mottagen andel var såväl vanligt kvalificerad som särskilt kvalificerad leder andelsbytet eller den partiella fissionen till en mindre förmånlig beskattning. Enligt Skatteverkets uppfattning torde inte detta ha varit lagstiftarens syfte med de aktuella bestämmelserna.

text: En jämförelse kan göras med bestämmelsen i

text: 57 kap. 7 c §

text: IL. Bestämmelsen reglerar vad som ska ske med tjänstebelopp för utdelning då ägare av särskilt kvalificerade andelar säljer andelarna till ett annat fåmansföretag som denne äger andelar i. Om ett tjänstebelopp för utdelning hör till de sålda andelarna ska detta minskas med utdelning som tagits upp som inkomst av tjänst och därefter fördelas på säljarens andelar i det företag som förvärvat andelarna. Denna avräkning begränsas inte enligt lagtexten till fall där de sålda andelarna endast är särskilt kvalificerade. Avräkning sker således även om de sålda andelarna är vanligt kvalificerade.

text: När en andel upphör att vara vanligt kvalificerad och bara blir särskilt kvalificerad bör därför tidigare tjänstebeskattad utdelning få räknas av från tjänstebeloppet för utdelning. Den särskilda kvalifikationen upphör när taket för tjänstebeloppet för utdelning uppnåtts. Den särskilda kvalifikationen kan således tidigast upphöra samtidigt som den vanliga kvalifikationen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 835162-09/111

title: Omsättningsland - näringsidkare agerar i denna egenskap; Mervärdesskatt

text: Nytt: 2018-01-25

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Beskattningsland för tjänster och bevisbördans placering, mervärdesskatt, dnr

text: 202 460649-17/111

text: 1 Sammanfattning

text: Följande gäller när en svensk näringsidkare tillhandahåller tjänster till en utländsk köpare och när en svensk näringsidkare förvärvar tjänster från en utländsk säljare.

text: När en svensk näringsidkare tillhandahåller en tjänst som omfattas av huvudregeln för bedömning av omsättningsland vid tillhandahållanden till en näringsidkare ska säljaren kunna visa att köparen är näringsidkare. Säljaren måste dessutom vara i god tro att köparen gör sitt inköp i egenskap av näringsidkare. Säljaren ska i normalfallet anses vara i god tro om säljaren har utrett att köparen är näringsidkare med hjälp av t.ex. registreringsnumret till mervärdesskatt i ett annat EU-land. Endast när det är fråga om sådana tjänster som normalt tillhandahålls även till annan än näringsidkare ska säljaren begära att köparen särskilt intygar att han gör förvärvet i egenskap av näringsidkare.

text: När en svensk näringsidkare köper en tjänst som omfattas av huvudregeln för bedömning av omsättningsland vid tillhandahållanden till näringsidkare så ska denne anses ha gjort inköpet i egenskap av näringsidkare när

text: säljaren kan antas ha varit i god tro vad gäller avsikten med inköpet.

text: Detta ställningstagande gäller från och med den 1 januari 2010 och har tagits fram på grund av ändrad lagstiftning.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Med anledning av att bestämmelserna avseende omsättningsland för tjänster ändras från och med den 1 januari 2010 har fråga uppkommit om vad som avses med att en näringsidkare ska agera i denna egenskap.

text: Vidare redogörs för vilka överväganden en svensk säljare måste göra för att förvissa sig om att en utländsk köpare förvärvar i egenskap av näringsidkare. Slutligen redogörs för vad som gäller när en svensk näringsidkare förvärvar tjänster från en utländsk säljare.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Lissabonfördraget som trädde i kraft den 1 december 2009 medför att benämningen EG (Europeiska Gemenskapen) ersätts av EU (Europeiska Unionen). I

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, anges EG då lagen ännu inte har anpassats till Lissabonfördraget. Skatteverket använder i detta ställningstagande genomgående EU med undantag för delar av avsnittet gällande rätt.

text: De paragrafer i ML och de artiklar i

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, som nämns i detta ställningstagande gäller bestämmelserna i deras lydelse från och med den 1 januari 2010 om inget annat anges.

text: Enligt

text: 5 kap. 5 §

text: ML är en tjänst som tillhandahålls en näringsidkare som agerar i denna egenskap omsatt inom landet om näringsidkaren antingen har sitt säte här i landet eller har ett fast etableringsställe till vilket tjänsten tillhandahålls. Om tjänsten tillhandahålls ett fast etableringsställe som näringsidkaren har i ett annat land är tjänsten omsatt utomlands. Motsvarande bestämmelse i mervärdesskattedirektivet är

text: artikel 44

text: Av punkt 4 i skälen till

text: rådets direktiv 2008/8/EG

text: framgår att huvudregeln för tillhandahållande av tjänster till en beskattningsbar person bör i överensstämmelse med gängse regler inte gälla sådana tillhandahållanden som tas emot av en beskattningsbar person eller av dennes personal för personligt bruk.

text: Enligt

text: prop. 2009/10:15

text: s.94 f . ska säljaren om denne inte med säkerhet kan identifiera förvärvaren av tjänsten som en näringsidkare som agerar i denna egenskap tillämpa huvudregeln för tillhandahållanden till någon annan än näringsidkare, dvs.

text: 5 kap. 6 §

text: ML. Om det är fråga om ett förvärv som ska användas både i den ekonomiska verksamheten och för privat bruk bör tjänsten omfattas av

text: 5 kap. 5 §

text: ML.

text: Av

text: prop. 2009/10:15 s. 95

text: framgår att begreppet "agerar i denna egenskap" bör förstås mot bakgrund av att en person kan agera i olika egenskaper. Som exempel anges en taxiförare som vid besök hos en frisör inte köper en tjänst i egenskap av näringsidkare men vid reparation av taxibil gör ett förvärv i denna egenskap. Syftet är att tjänster som förvärvas av en näringsidkare eller dennes personal för personligt bruk inte omfattas av huvudregeln i

text: 5 kap. 5 §

text: ML.

text: Vidare framgår av

text: prop. 2009/10:15 s. 95

text: att utgångspunkten för hur den som säljer en tjänst ska avgöra om förvärvaren av den är näringsidkare som agerar i denna egenskap är köparens registreringsnummer till mervärdesskatt. Säljaren måste dessutom vara i god tro att så verkligen är fallet. Det innebär att han måste ha vidtagit varje rimlig åtgärd för att försäkra sig om att förvärvaren gör förvärvet i egenskap av näringsidkare. Till grund för god tro kan ligga vad kunden uppger om tjänstens användning i kombination med användandet av en redan existerande verifikationsprocedur. Det innebär dock inte att säljaren alltid måste begära en sådan förklaring av köparen, utan detta ska ske endast i de fall tjänstens natur påkallar det. I vissa fall kan god tro säkerställas genom att tjänstens natur indikerar att den normalt används av en näringsidkare.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Ett förvärv som till någon del är att hänföra till en näringsidkares verksamhet är ett förvärv som görs av näringsidkaren i denna egenskap. Det behöver inte vara fråga om ett förvärv till en näringsidkare vars verksamhet medför skattskyldighet till mervärdesskatt utan det avgörande är att förvärvet över huvud taget görs till någon del av en näringsidkares verksamhet. Förvärv som en näringsidkare i sin helhet gör för privat bruk ska inte anses göras i dennes egenskap av näringsidkare.

text: 4.1 En svensk näringsidkare tillhandahåller tjänster till en utländsk köpare

text: När en svensk näringsidkare tillhandahåller en sådan tjänst som omfattas av

text: 5 kap. 5 §

text: ML ska säljaren kunna visa att köparen är näringsidkare. Säljaren ska dessutom kunna visa att köparen gör sitt inköp såsom näringsidkare, dvs. agerar i denna egenskap. När en köpare anger sitt registreringsnummer till mervärdesskatt har köparen normalt visat att denne är näringsidkare. I normalfallet får köparens registreringsnummer till mervärdesskatt dessutom anses tillräckligt för att säljaren ska kunna vara i god tro när det gäller om köparen gjort förvärvet i egenskap av näringsidkare. Endast när det är fråga om sådana tjänster som normalt tillhandahålls även till annan än näringsidkare ska säljaren begära att köparen särskilt intygar att han gör förvärvet i egenskap av näringsidkare.

text: God tro föreligger när säljaren har vidtagit varje rimlig åtgärd för att försäkra sig om att förvärvaren gör förvärvet i egenskap av näringsidkare. Skatteverket gör den bedömningen att begära in ett intyg endast kan anses vara en sådan rimlig åtgärd när det är fråga om sådana försäljningar av tjänster som normalt används även för privat bruk. Vid försäljningar av tjänster som normalt endast används i ekonomisk verksamhet anser Skatteverket att köparens registreringsnummer till mervärdesskatt är tillräckligt såsom rimlig åtgärd för att anses vara i god tro. Detta gäller under förutsättning att det inte finns andra omständigheter som säljaren haft kännedom om som gör att säljaren inte kan anses vara i god tro.

text: 4.2 En svensk näringsidkare förvärvar tjänster från en utländsk säljare

text: 5 kap. 5 §

text: ML så ska köparen anses ha gjort detta i egenskap av att vara näringsidkare när köparen till säljaren angett sitt registreringsnummer till mervärdesskatt och säljaren är i god tro. När dessa förutsättningar är uppfyllda ska tjänsten anses omsatt inom landet enligt

text: 5 kap. 5 §

text: ML oavsett till vad näringsidkaren ska använda tjänsten. Detta innebär att även om det visar sig att tjänsten ska användas för privat bruk så ska köparen anses ha agerat såsom näringsidkare när


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 836426-09/111

title: Sekretess i skaderegleringsverksamheten

text: OBS! Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande från den 1 oktober 2004, dnr

text: 130 571214-04/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverkets skaderegleringsverksamhet och Skatteverkets övriga verksamheter får anses utgöra självständiga verksamhetsgrenar i förhållande till varandra.

text: Enligt huvudregeln gäller en mycket stark presumtion för offentlighet i Skatteverkets skaderegleringsverksamhet.

text: Om Skatteverkets huvudkontor i sin skaderegleringsverksamhet får en uppgift från en annan självständig verksamhetsgren inom myndigheten — eller från en annan myndighet — och uppgiften är sekretessbelagd där till skydd för enskilds intresse gäller sekretessen också hos huvudkontoret. Detta gäller dock inte om uppgiften tas in i en handling som har upprättats i skaderegleringsverksamheten.

text: Interna svar inom Skatteverket i skadeståndsärenden ska begränsas till att innehålla endast en beskrivning av vad som har skett i det ärende som ligger till grund för skadeståndsyrkandet. Någon uppfattning i själva skadeståndsfrågan ska inte uttalas i yttrandet.

text: Sekretess gäller inte för beslut i skaderegleringsärenden.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Bestämmelserna i

text: 40 kap.

text: och

text: 7 §§

text: offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, behandlar sekretess i skaderegleringsverksamhet hos myndighet. Fråga har uppkommit om hur bestämmelsen ska tillämpas hos Skatteverket.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 8 kap. 2 §

text: OSL framgår att vad som föreskrivs om sekretess mot andra myndigheter i OSL och om överföring av sekretess mellan myndigheter gäller också mellan olika verksamhetsgrenar inom en myndighet när de är att betrakta som självständiga i förhållande till varandra.

text: Enligt

text: 40 kap. 6 § första stycket

text: OSL gäller sekretess i skaderegleringsverksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider betydande men om uppgiften röjs.

text: Av

text: 40 kap. 7 §

text: OSL framgår att, om en myndighet i sin skaderegleringsverksamhet får en uppgift från en annan myndighet och uppgiften är sekretessbelagd där till skydd för enskilds intresse, sekretessen gäller också hos den mottagande myndigheten. Om uppgiften förekommer i en handling som har upprättats med anledning av skaderegleringsverksamheten gäller sekretessen hos den mottagande myndigheten endast om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider betydande men om uppgiften röjs.

text: Enligt

text: 40 kap. 6 § andra stycket

text: OSL gäller inte sekretess för beslut i skaderegleringsärende.

text: Bestämmelsen i dåvarande 7 kap. 45 § sekretesslagen (som numera motsvaras av bestämmelserna i 40 kap. 6 och 7 §§ OSL) behandlas i avsnitt 3 i promemorian Några frågor om sekretess (

text: Ds 2002:29

text: ) och i avsnitten 9 och 15.1 i propositionen Några frågor om sekretess, m.m. (2003/04:93).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Självständig verksamhetsgren,

text: 8 kap. 2 §

text: OSL

text: Skatteverkets skaderegleringsverksamhet och Skatteverkets övriga verksamheter är skilda slags verksamheter som styrs av helt separata regelsystem. De får därför anses utgöra självständiga verksamhetsgrenar i OSL:s mening i förhållande till varandra. Konsekvenserna av detta framgår nedan under rubriken "Sekretess till skydd för enskilds intresse för uppgift som har erhållits från en annan myndighet ...".

text: 4.2 Sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden,

text: 40 kap. 6 § första stycket

text: OSL

text: Sekretess gäller i Skatteverkets skaderegleringsverksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider betydande men om uppgiften röjs. Detta kvalificerade raka skaderekvisit innebär en mycket stark presumtion för offentlighet vilket i sin tur innebär att endast särskilt känsliga uppgifter kan hemlighållas. Som exempel på sådan uppgifter nämns i

text: prop. 2003/04:93 s. 91

text: "integritetskänsliga uppgifter i läkarintyg och sådana uppgifter i förteckningar över enskild egendom som avser värdefull egendom som typiskt sett är stöldbegärlig".

text: 4.3 Sekretess till skydd för enskilds intresse för uppgift som har erhållits från annan myndighet,

text: 40 kap. 7 §

text: OSL

text: Om Skatteverket i sin skaderegleringsverksamhet får en uppgift från en annan myndighet och uppgiften är sekretessbelagd där till skydd för enskilds intresse gäller sekretessen också hos Skatteverket.

text: Som framgår ovan under rubriken "Självständig verksamhetsgren ..." får Skatteverkets skaderegleringsverksamhet anses utgöra en i förhållande till Skatteverkets övriga verksamheter självständig verksamhetsgren. Detta innebär att OSL:s regler om överföring av sekretess mellan myndigheter gäller även i förhållandet mellan de nämnda verksamheterna.

text: Konsekvensen av det nu anförda blir, om huvudkontoret i sin handläggning av ett skadeståndsärende får del — genom ett internt "remissvar" inom Skatteverket eller genom ett svar på en intern förfrågan inom verket — av sekretessbelagda uppgifter ur exempelvis beskattningsverksamheten, att sekretessen för uppgifterna gäller även i skaderegleringsärendet.

text: Det sagda får anses gälla endast under förutsättning att de uppgifter som tillställs huvudkontoret kan sägas ingå i sekretesskyddad "ordinarie" verksamhet, exempelvis beskattningsverksamhet. Om uppgifterna i stället ska anses ingå i skaderegleringsverksamheten talar mycket för att sekretessen för de aktuella uppgifterna inte överförs till huvudkontoret. Bl.a. av detta skäl ska interna svar inom Skatteverket i skadeståndsärenden begränsas till att innehålla endast en beskrivning av vad som har skett i det ärende som ligger till grund för skadeståndsyrkandet. Någon uppfattning i själva skadeståndsfrågan ska således inte uttalas i yttrandet.

text: Om huvudkontoret tar in en uppgift, som har erhållits genom ett internt "remissvar" inom Skatteverket, genom ett svar på en intern förfrågan inom verket eller från en annan myndighet, i en handling som huvudkontoret har upprättat i skaderegleringsverksamheten gäller sekretess för uppgiften med endast ett kvalificerat rakt skaderekvisit, se ovan under rubriken "Sekretess för uppgift om enskilds personliga förhållanden ...". Det har därvid ingen betydelse om starkare sekretess gäller för uppgiften när den förekommer i den "ordinarie" verksamheten.

text: 4.4 Sekretess för beslut,

text: 40 kap. 6 § andra stycket

text: OSL


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 836430-09/111

title: EG-förordningarnas förhållande till 10 kap. 28 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen

text: Nytt: 2021-10-21

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2021-10-06, dnr.

text: OBS! Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande från den 13 januari 2005, dnr

text: 130 6975-05/111

text: 1 Sammanfattning

text: Uppgiftsskyldighet som följer av en EG-förordning, bryter sekretessen enligt

text: 10 kap. 28 § första stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit om uppgiftsskyldighet som följer av en EG-förordning enligt

text: 10 kap. 28 § första stycket

text: OSL bryter sekretessen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 10 kap. 28 § första stycket

text: OSL förskrivs att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till annan myndighet om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning.

text: Lagrådet anför i

text: prop. 1999/2000:126

text: ("En ny tullag") s. 283, under rubriken "Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen" bl.a. följande:

text: "Det kan tilläggas att enligt

text: 2 kap. 2 § andra stycket tryckfrihetsförordningen

text: skall frågor om sekretess regleras i en särskild lag, dvs. sekretesslagen (nuvarande OSL; redaktionell kommentar ), eller i annan lag vartill den särskilda lagen hänvisar. På samma skäl som anförs under 1 kap. 6 § bör EG-förordningar även i förevarande sammanhang kunna likställas med svensk lag."

text: "Under 1 kap. 6 §" anför Lagrådet (s. 272 i samma proposition), under rubriken "Förslaget till tullag", bl.a. följande:

text: "Med tanke på att riksdagen överlåtit beslutanderätten på normgivningsområdet till EG:s organ bör EG-förordningar kunna anses likställda med svensk lag."

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Med stöd av Lagrådets ovannämnda uttalanden anser Skatteverket att uppgiftsskyldighet, som följer av en EG-förordning, enligt

text: 10 kap. 28 § första stycket

text: OSL bryter sekretessen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 836434-09/111

title: Sekretess för anställdas mobiltelefonnummer

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2021-11-01, dnr

text: OBS! Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande från den 26 mars 2007, dnr

text: 131 177273-07/111

text: 1 Sammanfattning

text: Sekretess gäller med ett omvänt skaderekvisit — vilket innebär sekretess som huvudregel — för uppgift om nummer till Skatteverkets anställdas mobiltelefoner. Sådana telefonnummer kan därför inte lämnas ut till en extern mottagare utan en sekretessprövning. Det sagda gäller både nummer till privata mobiltelefoner och nummer — hämtade från exempelvis Lotus Notes Visitkort — till tjänstemobiltelefoner och tillämpas vid utlämnande såväl av andra anställdas som egna mobiltelefonnummer.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har uppkommit om uppgift om nummer till Skatteverkets anställdas privata mobiltelefoner och tjänstemobiltelefoner är hemligt.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 39 kap. 3 § andra stycket offentlighets- och sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL, föreskrivs att sekretess gäller i den personaladministrativa verksamheten — i den utsträckning som regeringen meddelar föreskrifter om det — hos en myndighet där personalen särskilt kan riskeras att utsättas för våld eller lida annat allvarligt men. De uppgifter som enligt lagrummet omfattas av denna sekretess är bl.a. uppgift om enskilds bostadsadress, hemtelefonnummer, personnummer och andra jämförbara uppgifter avseende personalen.

text: Sekretessen gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgiften avser eller närstående till denne lider men. Detta s.k. omvända skaderekvisit innebär att huvudregeln är att sekretess gäller för uppgifterna.

text: Enligt

text: 10 § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641)

text: gäller den nämnda sekretessen bl.a. hos Skatteverket.

text: Av förarbetena (

text: prop. 2003/04:93 s. 48

text: ) till den motsvarande bestämmelsen (7 kap. 11 § fjärde stycket) i

text: sekretesslagen (1980:100)

text: framgår att med "andra jämförbara uppgifter angående personalen" avses bl.a. "uppgifter som möjliggör att personalen kan nås utanför arbetet", t.ex. "uppgifter om ... privata mobiltelefonnummer".

text: Kammarrätten i Stockholm prövade i en dom den 5 mars 2007 (mål nr 264-07) frågan om sekretess skulle gälla för uppgift om nummer till åklagares tjänstemobiltelefoner. Kammarrätten uttalade bl.a. följande:

text: Beträffande numren till åklagarnas tjänstemobiler finner kammarrätten med hänsyn till vad som framkommit om dessa abonnemang att numren, som möjliggör kontakt med åklagarna i hemmet, utgör sådan uppgift om personalen som omfattas av bestämmelsen i 1 a § sekretessförordningen (nuvarande

text: ; redaktionell anmärkning ). Med hänsyn härtill och då det inte står klart att uppgifterna kan röjas utan att den som uppgiften rör eller någon närstående till honom eller henne lider men, gäller sekretess för mobiltelefonnumren.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Av det ovan anförda propositionsuttalandet framgår att sekretess gäller enligt

text: 39 kap. 3 § andra stycket

text: OSL för uppgifter om bl.a. anställdas privata mobiltelefonnummer. Vidare har, som framgår ovan, Kammarrätten i Stockholm ansett att den nämnda sekretessen gäller också för uppgifter om nummer till anställdas tjänstemobiltelefoner.

text: Den aktuella sekretessen för uppgift om nummer till Skatteverkets anställdas mobiltelefoner gäller med ett omvänt skaderekvisit, vilket innebär sekretess som huvudregel. Sådana telefonnummer kan därför inte lämnas ut till en extern mottagare utan en sekretessprövning. Det sagda gäller både nummer till privata mobiltelefoner och nummer — hämtade från exempelvis Lotus Notes Visitkort — till tjänstemobiltelefoner och tillämpas vid utlämnande såväl av andra anställdas som egna mobiltelefonnummer.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 839177-09/111

title: Andelsbyte med kontant tilläggsköpeskilling

text: 1 Sammanfattning

text: Erhålls kontant tilläggsköpeskilling för vid ett andelsbyte bortbytta andelar tillämpas regeln om tillkommande belopp i

text: 44 kap. 28 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Tilläggsköpeskillingen beskattas det år den erhålls eller då storleken på det tillkommande beloppet kan beräknas.

text: Kapitalvinstberäkningen på grund av tillkommande belopp görs med utgångspunkt i förhållandena vid andelsbytet och med tillämpning av de beräkningsregler som gällde vid den tidpunkten. Ny beräkning av kapital- respektive tjänstebelopp enligt bestämmelserna i

text: 48 a kap.

text: IL ska göras.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: År 1 genomförs ett andelsbyte med kvalificerade andelar i ett fåmansföretag. Viss del av ersättningen för de bortbytta andelarna erhålls i pengar. Kapitalbelopp och tjänstebelopp för utdelning respektive kapitalvinst beräknas. Ersättningen i pengar beskattas i inkomstslaget kapital.

text: År 2 erhåller den skattskyldige ytterligare ersättning (tilläggsköpeskilling) som fås i pengar för de bortbytta andelarna.

text: Ska taxeringen för år 1 omprövas med anledning av att tilläggsköpeskilling erhålls i pengar?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 48 a kap.

text: IL ska det vid andelsbyte, om de bortbytta andelarna är kvalificerade, göras en beräkning av de belopp som skulle ha tagits upp i inkomstslaget kapital (kapitalbeloppet) och i inkomstslaget tjänst om bestämmelserna om framskjuten beskattning inte varit tillämpliga.

text: Ett belopp lika med vad som skulle ha tagits upp som inkomst av tjänst, om värdet av mottagen andel ansetts som utdelning, utgör ett tjänstebelopp för utdelning för den mottagna andelen,

text: 48 a kap. 8 b § första stycket

text: IL. Det ska även beräknas ett tjänstebelopp för kapitalvinst för den mottagna andelen,

text: 48 a kap. 8 b § andra stycket

text: IL.

text: Av

text: 48 a kap. 9 §

text: IL framgår att ersättning i pengar ska tas upp som kapitalvinst det beskattningsår då andelsbytet sker. Om den bortbytta andelen var kvalificerad så tas ersättningen upp i inkomstslaget kapital i den utsträckning ersättningen ryms inom kapitalbeloppet. Eventuell överskjutande del av ersättningen i pengar tas upp i inkomstslaget tjänst.

text: I

text: 44 kap.

text: IL finns de grundläggande bestämmelserna om kapitalvinst. Enligt huvudregeln ska kapitalvinster tas upp som inkomst det beskattningsår då tillgången avyttras,

text: 44 kap. 3 §

text: IL.

text: I

text: 44 kap. 28 §

text: IL finns en särskild bestämmelse för de fall ersättningen inte är bestämd utan beroende av en framtida händelse, varför den slutliga kapitalvinsten inte kan beräknas. Av bestämmelsen framgår att om någon del av ersättningen är känd under avyttringsåret så beskattas den då, medan tillkommande belopp ska beskattas det år då storleken på det tillkommande beloppet kan beräknas. Kapitalvinstberäkningen på grund av tillkommande belopp ska göras med utgångspunkt i förhållandena vid avyttringen och med tillämpning av de beräkningsregler som gällde vid den tidpunkten.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Bestämmelsen om att ersättning i pengar ska tas upp till beskattning vid tidpunkten för andelsbytet infördes ursprungligen i den upphävda lagen (

text: ) om inkomstbeskattning vid gränsöverskridande omstruktureringar inom EG. I

text: 23 § nämnda lag

text: anges att som realisationsvinst avseende det beskattningsår, då avyttringen av andelar i det förvärvade bolaget skett, ska räknas den del av ersättningen som utgörs av pengar. I förarbetena,

text: prop. 1994/95:52

text: , uttalas att för denna realisationsvinst gäller vanliga regler. Såvitt Skatteverket kunnat finna så kommenteras inte bestämmelsen i

text: 48 a kap. 9 §

text: IL i dess förarbeten,

text: prop. 2001/02:46 s. 63

text: , på annat sätt än att kontant ersättning ska tas upp till beskattning som kapitalvinst det beskattningsår då andelsbytet sker.

text: Ordalydelsen i

text: 48 a kap. 9 §

text: IL och kommentaren i förarbetena,

text: prop. 2001/02:46 s. 63

text: , kan tyda på att en tillkommande ersättning i pengar ska beskattas det år som andelsbytet gjordes.

text: Enligt Skatteverkets bedömning framgår dock inte annat än att de allmänna reglerna för beskattningstidpunkten i

text: 44 kap.

text: IL är tillämpliga. En särreglering av kontant tilläggsköpeskilling vid andelsbyten bör klart ha framgått av lagtexten eller av förarbetena. Syftet med bestämmelsen i

text: 48 a kap. 9 §

text: IL torde därför endast vara att, genom omedelbar beskattning, undanta kontant ersättning från reglerna om framskjuten beskattning. Bestämmelsen i

text: 44 kap. 28 §

text: IL får därmed, enligt Skatteverkets uppfattning, anses tillämplig på sådan kontant tilläggsköpeskilling.

text: År 2 görs en ny beräkning av kapital- respektive tjänstebeloppen enligt

text: 48 a kap.

text: IL med tillämpning av bestämmelserna i dess lydelse år 1. Beräkningen görs med hänsyn till den totala ersättningen som erhållits under år 1 och år 2. Den del av tilläggsköpeskillingen som betalas i pengar tas upp till beskattning år 2. Om den år 1 beskattade kontanta ersättningen understiger kapitalbeloppet så beskattas den tillkommande kontanta ersättningen i inkomstslaget kapital till den del den ryms inom det kvarvarande utrymmet. Överskjutande del tas upp som inkomst av tjänst. Någon omprövning av tidigare taxering avseende andelsbytet sker således inte.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 851834-12/111

title: Återvinning enligt 4 kap. 10 § konkurslagen (1987:672) av förtida inbetalning på skattekontot

text: 1 Sammanfattning

text: Om en förtida inbetalning görs till skattekontot under den månad då skatter eller avgifter förfaller till betalning, är det Skatteverkets uppfattning att inbetalningen generellt sett är att se som ordinär och därmed inte återvinningsbar.

text: Vid bedömningen av om en inbetalning är att se som ordinär eller inte, är det även viktigt att alltid granska gäldenärens betalningsmönster.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: En konkursförvaltare har begärt återvinning av ett bolags inbetalning till eget skattekonto som gjorts kort tid innan bolaget försattes i konkurs på egen begäran. Konkursförvaltaren har åberopat

text: 4 kap. 10 § konkurslagen

text: (KonkL).

text: Den aktuella inbetalningen om ca 49 500 kr bokfördes på skattekontot den 3 juli 2012. Bolaget försattes i konkurs den 11 juli 2012 och den 12 juli förföll skatter och avgifter om ca 32 800 kr till betalning (avseende mervärdesskatt för maj, arbetsgivaravgifter och avdragen skatt för juni samt debiterad preliminärskatt för juli). Den 17 augusti förföll ytterligare skatter och avgifter om ca 25 500 kr till betalning (avseende mervärdesskatt för juni samt debiterad preliminärskatt för augusti). Dessa senare skatter sattes delvis ned av den aktuella inbetalningen.Av skattekontot framgår att gäldenären under i stort sett hela 2011 och fram till juni 2012 haft för vana att betala en eller flera dagar efter förfallodagen

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vid en konkurs ska betalning av en skuld som har skett senare än tre månader före fristdagen gå åter bland annat om den har gjorts i förtid, och om den inte med hänsyn till omständigheterna ändå kan anses som ordinär (

text: 4 kap. 10 §

text: KonkL).

text: Återvinningsreglerna tar i allmänhet sikte på att ingripa mot sådana rättshandlingar som görs för att kringgå följderna av en väntad konkurs. Vanliga, löpande betalningar har däremot ansetts ordinära och därmed skyddade från återvinning.

text: Beträffande betalning av skatter och avgifter gäller ett generellt förbud mot återvinning, dock endast i fråga om sådana betalningar som avsett förfallna belopp (

text: 4 kap. 1 § andra stycket

text: KonkL). Återvinning med stöd av

text: 4 kap. 10 §

text: KonkL kan därmed aktualiseras beträffande en skatt som betalats i förtid, även om det i förarbetena uttalats att frågan om en skattebetalning ska anses som ordinär torde få betydelse bara i sällsynta fall (

text: prop. 1975:6 s. 228

text: Lagstiftarens tanke med

text: 4 kap. 10 §

text: KonkL är att återvinning bör kunna ske av objektivt sett onormala betalningar. Omsättnings-intresset kräver att vanliga, normala affärstransaktioner inte drabbas. Ordinära betalningar bör därför få stå sig även om de skett i förtid och strax före konkursutbrottet. Som exempel på ordinära betalningar ("vanliga löpande betalningar") nämns i förarbetena bland annat amorteringar på lån m.m. samt betalning av hyra och skatt (

text: prop. 1975:6 s 224

text: Allmänt sett bör utgångspunkten för bedömningen av om en betalning skett i förtid vara vad som kan anses vara den normala förfallodagen med utgångspunkt från parternas avtal samt deras förhållanden och sedvanor i övrigt

text: Utgångspunkten för bedömningen av om den förtida betalningen kan anses som icke ordinär är om betalningen avviker från det vanliga mönstret och om det utifrån en helhetsbedömning av samtliga relevanta omständigheter kan bedömas att betalningen i det aktuella fallet har påverkats av den förestående konkursen. Om exempelvis gäldenären brukar betala fakturorna först på förfallodagen, kan en förtida betalning, trots att sådana allmänt sett är vanligt förekommande, i ett enskilt fall ändå anses som icke ordinär. Se i övrigt Lennander, Återvinning i konkurs, 3 uppl., 2004 s. 229 ff. samt Lennander "Vad är en ordinär betalning? Ett bidrag till tolkningen av 4:10 KL" i Festskrift till Lars Welamson s 390-413.

text: Vid vilken tidpunkt skatter och avgifter ska betalas regleras i

text: 62 kap.

text: skatteförfarandelagen

text: (2011:1244, SFL). Där framgår när en viss skatt eller avgift senast ska betalas. Däremot har den betalningsskyldige alltid rätt att betala tidigare än på förfallodagen. Skatteverket är därför skyldigt att ta emot alla betalningar till skattekontot och även att tillgodoräkna intäktsränta vid ett eventuellt överskott på kontot fram till dess att förfallodagen inträder och skatten eller avgiften registreras på skattekontot. Detta innebär att den betalningsskyldige har möjlighet att infria sin betalningsskyldighet genom en inbetalning till skattekontot så snart det står klart hur mycket som ska redovisas för en viss redovisningsperiod. När det gäller slutlig skatt som överstiger 30 000 kr krävs för övrigt att den betalas redan före redovisningstidpunkten för att kostnadsränta inte ska behöva betalas (

text: 65 kap. 6 §

text: SFL). Med hänsyn till det är det tveksamt om en sådan betalning ens kan kategoriseras som förtida i den mening som krävs för en tillämpning av bestämmelsen i

text: 4 kap. 10 §

text: KonkL.

text: Även om systemet för skattebetalning alltså möjliggör och i visst avseende förutsätter att betalning sker före förfallodagen måste det samtidigt beaktas att en betalning till skattekontot inte kan destineras till en viss skatt eller avgift. Förtida betalningar kan därmed, på grund av senare inträffade betalningsunderlåtelser, komma att tas i anspråk för betalning av andra mellankommande skatter eller avgifter.

text: 4 Bedömning

text: Den särskilda reglering som gäller för betalning av skatter och avgifter innebär enligt Skatteverkets uppfattning att det finns ett begränsat utrymme för att behandla en förtida betalning av skatt som icke ordinär. Bestämmelserna i SFL, som möjliggör en betalning så snart redovisningsperioden löpt ut, bör ha en sådan tyngd att endast mycket tydliga avvikelser i det enskilda fallet från vad som tidigare förevarit bör kunna leda till att en betalning före förfallodagen betraktas som icke ordinär.

text: I det aktuella fallet har betalningen den 3 juli 2012 kommit att avräknas mot skatter och avgifter med förfallodag den 12 juli samt den 17 augusti 2012. Bortsett från en mycket liten del avseende preliminär skatt för tiden efter konkursutbrottet (och som skulle kunna undanröjas) har dessa skatter och avgifter varit såväl uppkomna som redovisningsklara vid tidpunkten för betalningen. Med hänsyn till vad som allmänt gäller vid betalning av skatter och avgifter anser Skatteverket att den del av inbetalningen som kommit att reglera skatter och avgifter som förföll till betalning nio dagar senare, dvs. den 12 juli, måste ses som en ordinär betalning, som inte är återvinningsbar. Med hänsyn till hur gäldenären tidigare skött sina skattekontoinbetalningar är det mera tveksamt om även den del av betalningen som kommit att avräknas mot mervärdesskatt som förföll till betalning den 17 augusti är att anse som ordinär. I denna del kan betalningen sägas avvika från gäldenärens tidigare betalningsmönster på ett så tydligt sätt att betalningen enligt Skatteverkets uppfattning kan ses som icke ordinär och därmed återvinningsbar. Detta skulle i det aktuella fallet innebära att (49 500 kr — 32 800 kr) 16 700 kr är återvinningsbart.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 853390-11/111

title: Upphävande av ställningstagande Kvittning av ersättning enligt ersättningslagen mot skatte- och avgiftsfordringar

text: Obs! Detta ställningstagande upphäver Skatteverkets ställningstagande den 23 juni 2005, dnr

text: 130 355558-05/111

text: , rörande kvittning av ersättning enligt ersättningslagen mot skatte- och avgiftsfordringar upphör att gälla från och med den 1 januari 2012. Genom

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL, har det införts en bestämmelse om förbud mot kvittning. Skatteverket får inte fullgöra skyldigheten att betala ut beviljad ersättning för kostnader för ombud, biträde eller utredning genom att kvitta fordran på ersättning mot den enskildes sammanlagda skatteskuld (

text: 71 kap. 4 §

text: SFL). Bestämmelsen ska tillämpas från och med den 1 januari 2012. Till följd av den nya bestämmelsen är ställningstagandet inte längre aktuellt och ska därför upphöra att gälla.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 853917-12/111

title: Rättegångskostnader i överklagade utsökningsmål

text: SAMMANFATTNING

text: I överklagade utsökningsmål ska Skatteverket även i fortsättningen som huvudregel hävda att bestämmelserna om rättegångskostnader i

text: 18 kap

text: Rättegångsbalken

text: (RB) inte är tillämpliga när Skatteverket är part. Detta gäller oavsett om det är gäldenären själv eller tredje man som är motpart till Skatteverket. Undantaget är det fallet att Kronofogdemyndigheten (KFM) har utmätt gäldenärens domfästa fordran hos tredje man och denne efter utmätningen blir gäldenär i ett särskilt utsökningsmål (enskilt mål).

text: FRÅGESTÄLLNING

text: I ett ärende där enskilda är motparter till varandra får domstolen tillämpa bestämmelserna om rättegångskostnader i

text: 18 kap.

text: RB (32 § lagen, 1996:242, om domstolsärenden). Bestämmelsen är tillämplig bl.a. i överklagade utsökningsmål.

text: Högsta domstolen (HD) har i

text: NJA 1998 s. 443

text: och

text: NJA 2000 s. 109

text: kommit fram till att bestämmelsen inte är tillämplig när ett beslut om utmätning för skatter och böter överklagats. I det första målet var gäldenären motpart till Skatteverket. I det andra målet var en tredje man motpart till Skatteverket.

text: HD har i ett pleniavgörande den 14 december 2012,

text: Ö 3509-10

text: , fastställt ett hovrättsavgörande där en klagande tredje man tillerkänts ersättning för rättegångskostnader av Skatteverket. Frågan är nu hur detta avgörande ska tillämpas jämfört med de publicerade NJA-avgörandena.

text: BEDÖMNING

text: Bakgrunden till 2012 års avgörande är följande:

text: I både ett allmänt och ett enskilt mål hade KFM utmätt gäldenärens fordran på tredje man. Eftersom utmätningsgäldenärens fordran var fastställd genom dom beslöt KFM att göra utmätning hos tredje mannen. Denne gjorde invändning mot verkställigheten och åberopade kvittning. Sedan KFM lämnat kvittningsinvändningen utan bifall överklagade tredje mannen till tingsrätten som biföll hans överklagande. Tingsrättens beslut överklagades av Skatteverket och e-målsborgenären. Hovrätten lämnade överklagandet utan bifall och förpliktade samtidigt Skatteverket och e-målsborgenären att solidariskt betala tredje mannens rättegångskostnader. Skatteverket överklagade hovrättens beslut i den del det avsåg rättegångskostnaderna. HD har nu avslagit verkets överklagande. (Avgörandet är inte enhälligt.)

text: I avgörandet har HD:s majoritet betonat att det aktuella ärendet handlar om verkställighet mot tredje man avseende betalningsskyldighet för en privaträttslig skuld, där Skatteverket på grund av utmätning har trätt i den enskilde fordringsborgenärens ställe (dvs. den ursprunglige utmätningsgäldenären) och sökt verkställighet av fordringen för hans räkning. I ett sådant fall bör staten anses som enskild vid tillämpningen av

text: 32 § ärendelagen

text: , trots att fordringen utmätts för betalning av skatteskulder.

text: HD:s majoritet har påpekat en skillnad mellan 2012 års avgörande och de två nämnda NJA-fallen. Det kan inte av HD:s motivering läsas ut att HD tagit avstånd från

text: NJA 1998 s. 443

text: och

text: NJA 2009 s. 109

text: . Dessa avgöranden får därför fortfarande anses vara vägledande när det som överklagats är en utmätning i allmänt mål. Har däremot denna utmätning, liksom i 2012 års fall, medfört att tredje man blivit gäldenär i ett enskilt mål ska bestämmelserna om rättegångskostnader i

text: 18 kap.

text: RB tillämpas i det sistnämnda utsökningsmålet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 854217-12/111

title: Forum för överklagande av beslut avseende utlämnande av allmän handling till enskild

text: 1. Sammanfattning

text: Dokumentet har uppdaterats med anledning av att

text: sekretesslagen (1980:100)

text: har ersatts av offentlighets- och

text: sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL.

text: Överklagande av beslut avseende utlämnande av allmän handling till enskild ska ske hos Kammarrätten i Stockholm. Detta sammanhänger med domstolarnas inställning att Skatteverket anses beläget i Solna kommun.

text: 2. Bakgrund och frågeställning

text: Skatteverket är fr.o.m. den 1 januari 2004 en myndighet. Verket har sina ledningsfunktioner och övrig verksamhet som inte handhas av de olika regionerna koncentrerade till Solna kommun. Detta har bl.a. kommit till uttryck i förordningen (

text: ) med instruktion för Skatteverket och i Skatteverkets arbetsordning.

text: Med anledning av Skatteverkets nya organisation har fråga uppkommit om rätt forum för överklagande av ärenden avseende utlämnande av allmän handling till enskild.

text: 3. Gällande rätt m.m.

text: Bestämmelser om allmän handling finns i

text: 2 kap.

text: i

text: tryckfrihetsförordningen

text: I OSL finns bestämmelser om bl.a. sekretessen för allmänna handlingar. I

text: 6 kap. 8 §

text: OSL anges hur ett överklagande av beslut ska ske när en myndighet avslagit en enskilds begäran att få ta del av allmän handling eller lämna ut allmän handling med förbehåll som inskränker den enskildes rätt att förfoga över handlingen. Överklagande ska enligt bestämmelsen ske hos kammarrätten.

text: Av

text: 1 § förordningen (1977:937)

text: om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m. framgår bl.a. att frågan om hos vilken kammarrätt ett överklagande av en förvaltningsmyndighets beslut ska ske, avgörs av var den myndighet som har meddelat beslutet är belägen.

text: Regeringsrätten har i dom den 24 maj 2006, mål nr

text: , beträffande Arbetsmiljöverket, konstaterat att verket har sina ledningsfunktioner och övrig verksamhet som inte handhas av distrikten koncentrerade till Solna kommun. Av detta följer, enligt Regeringsrätten, att verket är beläget i Solna kommun och att ifrågavarande beslut därmed har fattats i Solna kommun. Kammarrätten i Stockholm är därmed rätt forum för överklagande.

text: Kammarrätten i Jönköping har i en dom den 3 augusti 2006, mål nr 2143-06 kommit till motsvarande slutsats avseende var Skatteverket ska anses vara beläget.

text: 4. Skatteverkets bedömning

text: Överklaganden, med stöd av

text: 6 kap. 8 §

text: OSL, av ärenden avseende utlämnande av allmän handling till enskild eller utlämnande av allmän handling med förbehåll som inskränker den enskildes rätt att förfoga över handlingen ska, med hänsyn till domstolarnas inställning att Skatteverket ska anses vara beläget i Solna kommun, ske hos Kammarrätten i Stockholm.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 854335-12/111

nyckelord:
Mervärdesskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete
Skattetillägg & andra sanktionsavgifter

text: Nytt: 2025-03-03

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) trädde i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet är inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet finns kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML .

text: Ställningstagandet gäller när bestämmelsen om befrielse från skattetillägg i

text: 51 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL, är tillämplig. I de fall befrielse från skattetillägg ska bedömas enligt

text: 15 kap. 10 § skattebetalningslagen (1997:483)

text: , SBL, tillämpas i stället ställningstagandet ”Skattetillägg vid avdrag för felaktigt debiterad mervärdesskatt” med diarienummer 131 783128-10/111.

text: 1 SAMMANFATTNING

text: En köpare ska delvis befrias från skattetillägg som tas ut på grund av att denne dragit av felaktigt debiterad mervärdesskatt, om säljaren redovisat och betalat in beloppet till staten. Befrielse ska som huvudregel ske ned till en fjärdedel. Om en fjärdedels skattetillägg överstiger 140 000 kr ska skattetillägget i stället sättas ned till 140 000 kr.

text: Någon nedsättning av skattetillägget ska inte ske om det finns skäl att anta att köparen och säljaren, i syfte att undanhålla skatt, kommit överens om att säljaren felaktigt ska debitera köparen mervärdesskatt.

text: 2 BAKGRUND OCH FRÅGESTÄLLNING

text: I

text: RÅ 2009 ref. 73

text: hade säljaren felaktigt debiterat mervärdesskatt. Köparen hade av sitt moderbolag köpt tillgångar som omfattades av

text: mervärdesskattelagens (1994:200)

text: , ML:s, fastighetsbegrepp och som därför var undantagna från skatteplikt. Köparen hade dragit av den felaktigt debiterade mervärdesskatten som säljaren redovisat och betalat in till staten. Högsta förvaltningsdomstolen undanröjde skattetillägget eftersom tillägget inte ansågs stå i rimlig proportion till köparens försummelse. Domstolen motiverade detta bl.a. med att risken för skattebortfall framstod som synnerligen begränsad.

text: Innebär rättsfallet att hel befrielse från skattetillägget alltid ska medges om en köpare dragit av felaktigt debiterad mervärdesskatt som redovisats och betalats av säljaren? Har det någon betydelse för frågan om befrielse att de inblandade parterna ingår i samma intressegemenskap?

text: 3 GÄLLANDE RÄTT M.M.

text: Sedan den 1 januari 2008 är, enligt 1 kap. 1 § tredje stycket, 2 e § och 13 kap. 27 § ML, en säljare som felaktigt debiterat mervärdesskatt skyldig att betala in beloppet till staten. För att säljaren ska få tillbaka det inbetalda beloppet krävs att han utfärdar en kreditnota till köparen (

text: 13 kap. 28 § första stycket

text: ML). Vidare är en köpare som fått avdrag för beloppet skyldig att återföra det om han mottagit en kreditnota (13 kap. 26 § första och andra styckena ML).

text: En skattskyldig ska helt eller delvis befrias från särskild avgift om det är oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp (

text: 51 kap. 1 §

text: SFL). Av paragrafens andra stycke framgår det att man särskilt ska beakta om avgiften inte står i rimlig proportion till felaktigheten eller underlåtenheten.

text: Bestämmelsen i

text: 51 kap. 1 §

text: SFL ska tillämpas på uppgifter som ska lämnas efter utgången av 2011. Den innehåller, till skillnad från sin föregångare i

text: 15 kap. 10 §

text: SBL, inte några nedsättningsnivåer som ska tillämpas vid delvis befrielse från skattetillägget. Enligt

text: 51 kap. 1 §

text: SFL kan således skattetillägget sättas ned helt eller till vilket belopp eller vilken nivå som helst.

text: I

text: RÅ 2009 ref. 73

text: uttalade Högsta förvaltningsdomstolen att köparens förfarande, att utan egen granskning eller bedömning förlita sig på den faktura som säljaren ställt ut, var förståeligt men medförde inte att bolagets felaktiga redovisning av mervärdesskatt framstod som ursäktlig. Domstolen konstaterade att köparens felaktiga redovisning av den ingående skatten inte medfört något skattebortfall, eftersom säljaren redovisat och betalat in den på fakturan felaktigt angivna mervärdesskatten till staten. Risken för skattebortfall i en situation som den i målet aktuella ansågs i det närmaste vara obefintlig med den numera gällande lagstiftningen. Trots att målet avsåg tid före den 1 januari 2008, dvs. före nu gällande lagstiftning, ansåg Högsta förvaltningsdomstolen att risken för skattebortfall varit synnerligen begränsad, eftersom Skatteverket vid den i målet aktuella tiden (mars 2005) som huvudregel ställde som villkor att säljaren för att få tillbaka felaktigt debiterad mervärdesskatt utfärdade en kreditnota. Mot denna bakgrund och med beaktande av omständigheterna i övrigt ansåg Högsta förvaltningsdomstolen att det påförda skattetillägget, 590 632 kr, inte stod i rimlig proportion till köparens försummelse och uttalade följande.

text: ”Ett skattetillägg som framstår som oproportionerligt ska enligt SBL antingen undanröjas i sin helhet eller sättas ned till hälften eller en fjärdedel. En nedsättning till en fjärdedel innebär i detta fall att skattetillägget uppgår till knappt 150 000 kr. Enligt Regeringsrättens mening står inte heller detta belopp i rimlig proportion till bolagets försummelse. Vid sådant förhållande ska skattetillägget undanröjas.”

text: 4 SKATTEVERKETS BEDÖMNING

text: Helt skattetillägg - inte i rimlig proportion till felet

text: Högsta förvaltningsdomstolen betonar i

text: RÅ 2009 ref. 73

text: att den felaktiga redovisningen av den ingående skatten inte medfört något skattebortfall. Vidare är enligt domstolen risken för skattebortfall i det närmaste obefintlig när köparen gjort avdrag för felaktigt debiterad mervärdesskatt som redovisats och betalats av säljaren, eftersom det finns krav på att säljaren måste utfärda en kreditnota för att återfå mervärdesskatten. Dessa omständigheter synes ha haft avgörande betydelse för Högsta förvaltningsdomstolens uppfattning att ett helt skattetillägg inte stod i rimlig proportion till köparens försummelse och att skattetillägget därför skulle sättas ned helt eller delvis.

text: Normalt nedsättning till en fjärdedels skattetillägg

text: En fjärdedels skattetillägg skulle i rättsfallet ha uppgått till 147 658 kr. Eftersom Högsta förvaltningsdomstolen ansåg det nödvändigt att konstatera att en fjärdedels skattetillägg inte stod i rimlig proportion till försummelsen är det enligt Skatteverkets mening rimligt att anta att domstolen inte skulle ha medgett hel befrielse oberoende av skattetilläggets storlek. Skattetillägget bör således i dessa situationer sättas ned till en fjärdedel under förutsättning att ett sålunda nedsatt skattetillägg står i rimlig proportion till felaktigheten. Enligt den i rättsfallet tillämpliga befrielsebestämmelsen –

text: 15 kap. 10 §

text: SBL – hade Högsta förvaltningsdomstolen efter att den konstaterat att en fjärdedels skattetillägg inte stod i rimlig proportion till försummelsen emellertid ingen annan möjlighet än att helt befria köparen från skattetillägget.

text: Nedsättning till 140 000 kr

text: Enligt befrielsebestämmelsen i

text: 51 kap. 1 §

text: SFL är det numera möjligt att sätta ned skattetillägget till vilken nivå eller till vilket belopp som helst. I en situation som den i rättsfallet är det således möjligt att i stället för hel befrielse sätt ned skattetillägget till ett belopp som står i rimlig proportion till försummelsen. Exakt var gränsen går för att ett skattetillägg ska anses stå i rimlig proportion till en felaktighet liknande den i rättsfallet är inte möjligt att utläsa av domen. Av försiktighetsskäl anser Skatteverket att denna gräns bör sättas något lägre än det belopp som var aktuellt i rättsfallet. Gränsen bör därför sättas vid 140 000 kr, vilket innebär att om ett skattetillägg efter nedsättning till en fjärdedel skulle överstiga 140 000 kr ska skattetillägget sättas ned till 140 000 kr.

text: Parter i intressegemenskap

text: Högsta förvaltningsdomstolen lyfter inte särskilt fram att den aktuella transaktionen skedde mellan två bolag i samma koncern. Skatteverkets uppfattning är därför att befrielse från skattetillägg ska ske på samma sätt och i samma omfattning när det är fråga om en transaktion mellan två från varandra helt fristående parter som när det är fråga om parter i intressegemenskap.

text: Syfte att undanhålla skatt

text: Av rättsfallet framgår att köparen utgått från och förlitat sig på den faktura som säljaren ställt ut. Köparen synes således inte ha varit medveten om att mervärdesskatten varit felaktigt debiterad. Skatteverket anser att domen bör tolkas på så sätt att någon nedsättning av skattetillägget inte ske om det finns skäl att anta att säljaren i samförstånd med köparen, i syfte att undanhålla skatt, felaktigt debiterat köparen mervärdesskatt.

text: Andra liknande situationer

text: Skatteverkets uppfattning är att det ovan redovisade synsättet ska gälla i alla liknande situationer när köparen dragit av felaktigt debiterad mervärdesskatt som redovisats och betalats av säljaren. Som exempel på sådana situationer kan nämnas överlåtelse av verksamhet, lokalupplåtelse, omvänd skattskyldighet och för högt angiven skattesats.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 855655-12/111

title: Utlämnande av uppgifter till tillståndsmyndighet i serveringstillståndsärenden

text: Nytt: 2023-11-24

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-11-14, dnr.

text: 1. Sammanfattning

text: Dokumentet har uppdaterats med anledning av att

text: sekretesslagen (1980:100)

text: har ersatts av offentlighets- och

text: sekretesslagen (2009:400)

text: , OSL.

text: När en kommun begär att få ut uppgifter med anledning av ett serverings- tillståndsärende får Skatteverket endast lämna ut uppgifter om det sker i enlighet med offentlighets- och

text: sekretesslagens

text: bestämmelser. Det innebär att Skatteverket endast kan lämna ut uppgifter som finns förvarade hos Skatteverket och då med utgångspunkt från den begäran som kommunen inkommit med. Däremot saknas det rättsliga förutsättningar för Skatteverket som sådant att lämna ut uppgifter i form av värderande yttranden till kommunerna angående lämpligheten för viss sökande att kunna få serveringstillstånd. Jämför dock med vad som sägs i avsnitt 3 om sakkunniguppdrag.

text: 2. Frågeställning

text: Rättsavdelningen har tillfrågats om det är tillåtet att Skatteverket till kommuner lämnar ut uppgifter i serveringstillståndsärenden i form av värderande uttalanden.

text: 3. Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 6 kap 5 §

text: OSL, ska myndighet på begäran av annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över i den mån hinder inte möter på grund av bestämmelse om sekretess eller av hänsyn till arbetets behöriga gång.

text: I

text: 9 kap. 8 § fjärde stycket alkohollagen (2010:1622)

text: regleras den uppgiftsskyldighet som åvilar Skatteverket när kommunen behöver uppgifter för sin tillståndsprövning eller tillsyn. Bestämmelsen har följande lydelse: "På begäran av en tillsynsmyndighet ska polismyndigheter samt Skatteverket och andra myndigheter som uppbär eller driver in skatter eller avgifter lämna uppgifter som tillsynsmyndigheten behöver för sin tillståndsprövning eller tillsyn".

text: Formellt sker ett utlämnande av de begärda uppgifterna till den del dessa omfattas av sekretess hos Skatteverket - med stöd av

text: 10 kap. 28 §

text: OSL. I det lagrummet anges bl.a. att sekretess inte hindrar att uppgift lämnas till annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning.

text: I detta sammanhang kan det upplysningsvis påpekas att Skatteverket tidigare tagit ställning till att det är möjligt för verket att i ett särskilt beslut utse en tjänsteman som sakkunnig åt en annan myndighet, t.ex. en kommun. Inom ramen för ett sådant sakkunniguppdrag är det möjligt för en skattetjänsteman att biträda kommunen med att i t.ex. ett sakkunnigutlåtande värdera/bedöma de uppgifter som en kommun förfogar över i tillståndsärenden enligt

text: alkohollagen

text: . I samband med sakkunniguppdraget får dock tjänstemannen inte lämna ut uppgifter som är sekretessbelagda hos Skatteverket. I handledningen för skatterevision (SKV 621 utgåva 2) utvecklas närmare de förutsättningar som gäller för uppdrag som sakkunnig.

text: 4. Bedömning

text: Av föregående avsnitt följer att Skatteverket - med anledning av en kommuns begäran enligt

text: alkohollagen

text: - endast kan lämna ut uppgifter som verket förfogar över och som kommunen begärt att få tillgång till.

text: Några hinder att lämna ut sekretessbelagda uppgifter föreligger inte med hänsyn till den sekretessbrytande regleringen i

text: 10 kap. 28 §

text: OSL jämförd med 9 kap. 8 §fjärde stycket

text: alkohollagen

text: Vid hanteringen av utlämnandefrågor ska sekretessrutinen med diarienummer 131 836439-09/111 tillämpas. Sekretessrutinen är publicerad i intranätet under arbetsområde Sekretess, IT-rätt och PuL.

text: Sammanfattningsvis innebär det ovanstående att Skatteverket inte får lämna ut uppgifter i form av värderande omdömen om skattskyldigas förhållanden och förehavanden.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 855917-10/111

text: OBS! Se Skatteverkets kommentar till Högsta förvaltningsdomstolens domar den 4 december 2017, mål nr

text: och 1554-17 . Genom HFD:s domar är Skatteverkets ställningstagande Tillämpning av regeln om skattebefrielse för ombordanställda (2010-12-30, dnr. 855917-10/11) överspelat.

text: Ändring av tidigare ställningstagande, Skatteverket 2006-04-13, dnr

text: 131 710684-05/111

text: 1 Sammanfattning

text: Bedömningen av om fartyget "huvudsakligen går i oceanfart", som det anges i

text: 3 kap. 12 §

text: IL, ska göras med utgångspunkt i fartygets gång under hela året. Med "huvudsakligen" avses cirka 75 procent.Denna skrivelse ersätter Skatteverkets ställningstagande 2006-04-13, Tillämpning av regeln om skattebefrielse för ombordanställda (dnr

text: 131 710684-05/111

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har ställts om för vilken tidsperiod bedömningen ska göras av om fartyget till huvudsaklig del går i oceanfart? Vad avses med huvudsaklig del? Är tiden eller distansen i respektive fart avgörande?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 3 kap 12 § andra stycket

text: IL anges att den som har anställning ombord på ett utländskt fartyg som huvudsakligen går i oceanfart inte är skattskyldig för inkomst av anställningen om

text: - vistelsen utomlands varar i minst 183 dagar sammanlagt under en tolvmånadersperiod, och

text: - arbetsgivaren hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Rekvisitet "huvudsakligen går i oceanfart" kan tolkas på två sätt. Det första alternativet innebär att prövningen görs med utgångspunkt i fartygets gång under hela året, det andra innebär att prövningen ska göras för varje tjänstgöringsperiod ombord. Skatteverket har i det genom denna skrivelse upphävda ställningstagandet (dnr

text: 131 710684-05/111

text: ) angett att det med hänsyn till lagstiftningens utformning, ligger närmast till hands att göra prövningen enligt det sistnämnda alternativet. I ett flertal domar, bl.a. meddelade av Kammarrätten i Göteborg (mål nr 6962-09 och 7181-09), har dock bedömningen gjorts att prövningen ska ske med utgångspunkt i fartygets gång under hela året. Samma sak gäller i den av samma kammarrätt meddelade domen i mål nr 5205-07. I sistnämnda fall har Skatteverket nekats prövningstillstånd i Regeringsrätten. Med beaktande av utgången i nämnda domar finner Skatteverket, vid en samlad bedömning, att övervägande skäl talar för att bedömningen ska göras utifrån fartygets gång under hela året.

text: Med "huvudsaklig del" avses cirka 75 procent (jfr. prop. 1999/2000 del 1 s. 504).

text: Om vistelsen utomlands dessutom sammanlagt varat i minst 183 dagar under en tolvmånadersperiod och arbetsgivaren hör hemma i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet är samtliga förutsättningar för skattebefrielse uppfyllda.

text: 131 710684-05/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 859029-12/111

title: Husarbete - skattereduktion för läxhjälp och annat skolarbete

text: Detta ställningstagande upphör att gälla den 1 augusti 2015 och ersätts av ställningstagandet Barnpassning i kombination med läxläsning, dnr.

text: 131 408313-15/111

text: 1 Sammanfattning

text: Förälder eller annan vårdnadshavare kan medges skattereduktion för husarbete för läxhjälp och annat skolarbete till barn som går i grundskola och gymnasieskola. Läxläsningen och skolarbetet ska ha ett direkt samband med barnets skolgång. Arbetet ska ha utförts i barnets bostad och betalats av den som har underhållsskyldighet för barnet.

text: Skattereduktion medges inte för läxhjälp och annat skolarbete till person som deltar i kommunal vuxenutbildning.

text: 2 Frågeställning

text: Från den 1 januari 2013 kan man få skattereduktion för läxläsning och annat skolarbete som utförs i bostaden. Frågor har uppkommit om hur de nya reglerna ska tolkas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Rätt till skattereduktion för husarbete, har efter begäran, de som vid beskattningsårets utgång har fyllt 18 år, är obegränsat skattskyldiga och har haft utgifter för utfört hushållsarbete, se

text: 67 kap. 11 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: Som hushållsarbete räknas bland annat barnpassning som utförs i eller i nära anslutning till bostaden, se

text: 67 kap. 13 § 6

text: IL.

text: Från den 1 januari 2013 införs en ny regel som innebär att den som anlitar någon för att hjälpa barn i grundskola och gymnasium med läxor och annat skolarbete har rätt till skattereduktion för husarbete. Regeln har införts i en egen punkt, se

text: 67 kap. 13 § 8.

text: IL. Av författningskommentaren framgår att arbetet ska utföras i eller i nära anslutning till bostaden och avse hjälp med läxor och annat skolarbete som hänför sig till läroplaner, kursplaner och ämnesplaner för skolformerna i fråga,

text: prop. 2012/13:14

text: , avsnitt 7.

text: Med skolor avses vid skattereduktion för husarbete grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola, gymnasieskola och gymnasiesärskola, se

text: 67 kap. 13 § 8.

text: IL och 10 — 13, 15 och

text: 18 kap.

text: samt

text: 24 kap.

text: 7 §§

text: skollagen (2010:800)

text: Föräldrar ska svara för underhåll åt barnet. Underhållsskyldigheten upphör när barnet fyller arton år. Går barnet i skolan (grundskola eller gymnasium) efter det att han eller hon fyllt 18 år är föräldrarna underhållsskyldiga under den tid som skolgången pågår, dock längst till barnet fyllt 21 år, se

text: 7 kap. 1 § Föräldrabalken (1949:381)

text: 4 Bedömning

text: Före den 1 januari 2013 har skattereduktion för hushållsarbete medgetts för barnpassning där barnvakten hjälper barnet med läxorna. Skattereduktion för läxläsning har medgetts för barn i grundskolan förutsatt att arbetet är utfört i bostaden och det inte avser arbete som utförs av privatlärare.

text: Från den 1 januari 2013 har förälder eller annan vårdnadshavare, som har underhållsskyldighet för sitt barn, rätt till skattereduktion för arbetskostnad för hjälp med läxor och annat skolarbete för barn som är elev i grundskola och gymnasieskola förutsatt att arbetet utförts i barnets bostad. Kommunal vuxenutbildning omfattas inte av reglerna om skattereduktion för hjälp med läxläsning och annat skolarbete.

text: Vad räknas som skolarbete?

text: Som skolarbete räknas arbete som hänför sig till läroplan, kursplan och ämnesplan för skolformen i fråga. Det innebär att skattereduktion kan medges för all hjälp med skolämnen som har direkt koppling till barnets skolgång. Även hjälp med skolämnen som inte är traditionella läsämnen kan ge rätt till skattereduktion förutsatt att ämnet omfattas av barnets läroplan, kursplan eller ämnesplan samt att hjälpen har en direkt koppling till skolarbetet och ges i barnets bostad.

text: Arbetet ska vara utfört i eller i nära anslutning till bostaden

text: För att skattereduktion för läxläsning och annat skolarbete ska kunna medges krävs att det är utfört i eller i nära anslutning till bostaden. Med bostad menas i detta sammanhang den bostad där barnet bor. Om barnet bor växelvis hos sina föräldrar får han eller hon anses ha två bostäder. Om barnet dessutom bor i eget boende på eller i nära anslutning till skolan i veckorna så får han eller hon även anses ha en bostad där. För hushållsarbete gäller att arbetet även får vara utfört i nära anslutning till bostaden. I nära anslutning till bostaden hänför sig arbete som utförs på tomt som tillhör bostaden. Ridbanor och tennisbanor räknas inte till tomt när det gäller rätt till skattereduktion för husarbete.

text: Vem har rätt till skattereduktion för kostnader för hjälp med läxläsning och annat skolarbete?

text: Förälder eller annan vårdnadshavare som har underhållsskyldighet för barn kan få skattereduktion för arbetskostnad för läxläsning och annat skolarbete som barnet behöver förutsatt att arbetet är utfört i barnets bostad.

text: Övriga förutsättningar för skattereduktion måste vara uppfyllda

text: För att skattereduktion för hjälp med läxor och annat skolarbete ska kunna medges krävs att övriga förutsättningar för skattereduktion i 67 kap. 11-19 §§ IL är uppfyllda. Exempelvis kan skattereduktion inte medges om statliga eller kommunala bidrag lämnats för hjälp med skolarbete.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 859121-09/111

title: Kapitalvinst - försäkring för säljarens ansvar för fel på såld fastighet

text: 1 Sammanfattning

text: Säljarens utgifter för en försäkring som täcker ansvar för s.k. dolda fel på såld fastighet, är avdragsgilla vid beräkning av kapitalvinsten.

text: Nedsättning av köpeskillingen för fel på såld fastighet medför att kapitalvinsten ska sänkas med motsvarande belopp. Utfallande belopp av försäkringen ska då tas upp som en intäkt i kapitalvinstberäkningen, vilket sammantaget medför att kapitalvinsten sänks med ett belopp som motsvarar försäkringens självrisk.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det händer att köparen efter tillträdet upptäcker s.k. dolda fel på fastigheten, vilka säljaren ansvarar för enligt 4:19

text: Jordabalken

text: (JB). I ställningstagande 2009-09-15 "Kapitalvinst — säljarens utgifter för fel på såld privatbostadsfastighet" (dnr

text: 131 704914-09/111

text: ) har Skatteverket behandlat de skattemässiga konsekvenserna då säljaren i efterhand kompenserar köparen för fel på fastigheten.

text: Säljaren kan dock teckna en försäkring avseende sitt ansvar för fel enligt 4:19 JB, vilket ger ett visst skydd mot köparens eventuella anspråk om nedsättning av priset.

text: Frågorna gäller, dels om säljaren har rätt till avdrag för sina utgifter att teckna försäkringen, dels hur erhållen ersättning vid försäkringsfall ska hanteras vid inkomstbeskattningen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Civilrätt

text: Om fastigheten inte stämmer överens med vad som följer av avtalet eller om den annars avviker från vad köparen med fog kunnat förutsätta vid köpet har köparen rätt att göra avdrag på köpeskillingen eller häva köpet, 4:19 JB. Köparen har dessutom rätt till ersättning för skada, om felet eller förlusten beror på säljarens försummelse, eller om fastigheten vid köpet avvek från vad säljaren får anses ha utfäst, 4:19 JB.

text: Som fel räknas inte vad köparen borde ha upptäckt vid en undersökning av fastigheten som varit påkallad med hänsyn till fastighetens skick och omständigheterna i övrigt vid köpet (köparens undersökningsplikt). Köparen kan alltså endast åberopa s.k. dolda fel, såvida inte säljaren har utfäst annat, 4:19 JB. Efter tio år från tillträdet kan köparen inte längre reklamera fel på fastigheten, 4:19 b JB.

text: Skatterätt

text: Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnad, 42 kap. 1 § Inkomstskattelag (

text: ) (IL).

text: Vid beräkning av kapitalvinst ska försäljningsintäkten minskas med utgifter för försäljningen,

text: 44 kap. 13 §

text: IL.

text: Regeringsrätten har i olika fall ansett att advokat— och rättegångskostnader varit motiverade och föranledda av åtgärder för att förvärva eller bibehålla inkomst av tjänst och därför varit avdragsgilla (

text: RÅ 1993 ref. 34

text: RÅ 1975 ref. 101

text: , RÅ 1969 Fi 1189).

text: Regeringsrätten har vid återbetalning av köpeskilling för fel på fastigheten även satt ner taxeringen för säljarens advokat— och rättegångskostnader (

text: RÅ 1994 not.299

text: RÅ 1998 not.169

text: I

text: RÅ 1992 ref. 102

text: hade mäklaren medverkat till att fastigheten sålts under sitt marknadsvärde. Säljaren erhöll ett belopp ur mäklarens ansvarsförsäkring, vilket beskattades som en tillkommande köpeskilling.

text: Försäkringsersättningar och andra ersättningar för skada eller liknade på tillgång är skattefria,

text: 8 kap. 22 §

text: IL. Om fastighetsägaren har fått sådan skattefri ersättning är utgifter för förbättringsarbeten inte avdragsgilla till den del de täckts av ersättningen. Har ersättningen överstigit utgifterna, ska anskaffningsutgiften minskas med det överskjutande beloppet,

text: 45 kap. 26 §

text: IL.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Avdrag för utgift att teckna försäkringen

text: En grundläggande princip vid inkomsttaxeringen är att utgifter för att förvärva och bibehålla skattepliktiga inkomster är avdragsgilla. Försäkringen avser att täcka säljarens lagstadgade ansvar enligt 4:19 JB för fel på fastigheten. Försäkringen syftar alltså till att skydda säljaren från att tvingas återbetala en del av den ursprungligen erhållna köpeskillingen och därmed bibehålla den skattepliktiga försäljningsinkomsten enligt köpeavtalet.

text: Skatteverket anser därför att säljarens utgifter för att teckna en sådan försäkring kan dras av vid kapitalvinstberäkningen såsom en utgift för försäljningen.

text: Beskattning av utbetald försäkringsersättning

text: Försäkringen täcker det ansvar som säljaren har enligt 4:19 JB och kan därmed liknas vid en ansvarsförsäkring. Försäkringen omfattar inte skada på tillgång som ägs av försäkringshavaren, varför försäkringsersättningen inte ska vara skattefri enligt

text: 8 kap. 22 §

text: IL.

text: Vid ett dolt fel i fastigheten är köparen berättigad till en nedsättning av köpeskillingen (prisavdrag) och säljaren ska då i sin kapitalvinstberäkning sänka försäljningsintäkten med det återbetalade beloppet. Köparens anskaffningsutgift ska också sänkas med motsvarande belopp.

text: Utgångspunkten är att försäkringsersättning är skattepliktig om premien för försäkringen har varit avdragsgill och försäkringen avser att täcka förlust av en skattepliktig intäkt. Detta innebär att utfallande belopp av försäkringen ska tas upp som en intäkt i kapitalvinstberäkningen.

text: Nettokonsekvensen blir alltså att kapitalvinsten ska sänkas med självrisken för försäkringen. Därutöver har säljaren rätt att minska kapitalvinsten för erlagd ersättning avseende fel som inte har täckts av försäkringen, enligt vad som anges i Skatteverkets ställningstagande 2009-09-15 "Kapitalvinst — säljarens utgifter för fel på såld privatbostadsfastighet".

text: Åskådningsexempel

text: A har sålt en fastighet till B, som hävdar att det finns fel på fastigheten. A anmäler detta till sitt försäkringsbolag, som kommer överens med B att utbetala 200 000 kr som en nedsättning av priset och A betalar en själrisk med 20 000 kr. Därutöver tvingas A att själv återbetala 100 000 kr för ett fel som inte omfattades av försäkringen. A ska vid sin beräkning av kapitalvinsten sänka försäljningsintäkten med 300 000 kr som motsvarar den totala nedsättningen av priset, och samtidigt ta upp försäkringsersättning med 180 000 kr (200 000 kr — självrisken 20 000 kr). Sammantaget ska A sänka kapitalvinsten med 120 000 kr (självrisk 20 000 kr + egen återbetalning 100 000 kr). B ska sänka sin anskaffningsutgift med 300 000 kr som motsvarar den sammanlagda nedsättningen av priset.

text: Vid väsentliga fel kan köparen häva köpet och fastigheten återgår till säljaren. Försäkringen kan vid sådana fall istället omfatta säljarens utgifter för att åtgärda felet. Försäkringen skiftar således karaktär från att avse säljarens ansvar enligt 4:19 JB till att avse fel eller skada på en egen fastighet, varför försäkringsersättningen i de fallen bör vara skattefri enligt

text: 8 kap. 22 §

text: IL.