identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 1261-99/120

title: Moms på handel med investeringsguld

text: Nytt: 2000-01-04

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Investeringsguld omarbetas till dentalguld, dnr

text: 130 285713-05/111

text: Sammanfattning

text: Till riksskatteverket har inkommit fyra frågor om hur momsen ska hanteras i anslutning till vissa transaktioner med investeringsguld. Nedan redovisa först de ställda frågorna därefter verkets svar.

text: FRÅGOR:

text: Allmänt

text: Branschkutym är att flertalet guldsmeder/detaljister har s.k. metallkonto dit de köper guld eller lämnar in guldskrot i olika former för att sedermera ta ut motsvarande mängd i hel eller semiförädlade varor. De flesta producenterna/grossisterna har följaktligen faktureringssystem där varje kunds "metallkonto" är integrerat med faktureringen.

text: Fråga 1

text: Kund köper guld från sitt metallkonto (ingen fysisk hantering). Vi har för avsikt att tillämpa omvänd skattskyldighet. Är det korrekt?

text: Fråga 2

text: Vi levererar varor enligt order, belastar kundens metallkonto och fakturerar omarbetningskostnaden och ev. frakt. Är det riktigt att fakturera 25% moms på omarbetningskostnad och frakt?

text: a) I de fall kunden enbart har guld på metallkonto och vi fakturerar det guld som saknas, skall vi då fakturera omarbetningskostnad med 25 % moms motsvarande den mängd innestående guld kunden har och resterande guld/ omarbetningskostnad med omvänd skattskyldighet? Till vilket skatteslag skall eventuell frakt knytas?

text: b) Är det möjligt att låta kunden få underskott på sitt metallkonto, för att senare köpa motsvarande mängd med omvänd skatts reglera skulden med någon form av guld?

text: Fråga 3

text: Vi säljer hela guldstycken utan metallkontering. Vi har för avsikt att tillämpa omvänd skattskyldighet. Är det korrekt?

text: Fråga 4

text: Allmänt

text: Vitguld innehåller ca 14% palladium som idag debiteras separat vid uttag av vidguldssmycken (vitguld är idag en fyrare metall än guld) om inte kunden har innestående palladium på sitt metallkonto.

text: Skall pallaadium belastas med 25% moms eller kan det bli föremål för omvänd skattskyldighet när det levereras i en legering som innehåller 75% guld och där i övrigt regeln omvänd skattskyldighet tillämpas?

text: Riksskatteverkets svar:

text: Fråga 1

text: Allmänt

text: Förutsatt att både säljare och köpare är näringsidkare och båda är eller skall - som en konsekvens av transaktionen – vara registrerade för mervärdesskatt här, föreligger s.k. omvänd skattskyldighet (dvs. är köparen skattskyldig) vid omsättning av - guldmaterial eller halvfärdiga produkter med en finhalt av minst 325 tusendelar, eller - vid omsättning av investeringsguld där säljaren har utnyttjat rätten till frivillig skattskyldighet. Med guldmaterial med en renhet av minst 325 tusendelar avses allt guld som svarar mot detta kriterium oavsett om guldet har formen av guldtackor, guldmynt eller någon annan form, såsom granulat eller demolerat guld.

text: Omsättning av guldtackor och guldmynt som uppfyller kriterierna för investeringsguld är skattefri. Omvänd skattskyldighet kan då endast bli aktuell om säljaren utnyttjat rätten till frivillig skattskyldighet.

text: Det förhållandet att det inte alltid är samma guld som sätts in på kontot som sedan omarbetas bör, av praktiska skäl, kunna bortses från.

text: Svar: Är ovannämnda förutsättningar uppfyllda är er avsikt helt rätt, dvs. att tillämpa omvänd skattskyldighet.

text: Fråga 2

text: Det är helt rätt att fakturera ut 25% moms på omarbetningskostnaden. Vad gäller fraktkostnaden kan denna hänföras till såväl omarbetningen som till själva guldet. I de fall det är möjligt att använda omvänd skattskyldighet på guldförsäljningen bör, av förenklingsskäl, beskattningsunderlaget för varuförsäljningen (dvs. guldet) även omfatta fraktkostnaden. Det innebär att säljaren inte tar ut moms på vare sig guldet eller frakten utan på fakturan lämpligen anger det belopp som skall omfattas av den omvända skattskyldigheten, t.ex. genom att på fakturan skriva: "Omvänd skattskyldighet enligt 1 kap. 2 § 4 momslagen för xxx kr av totalbeloppet."

text: Fråga 2a

text: Ni skall fakturera omarbetningskostnad hänförlig till den guldmängd som finns på kontot resterande del utgör försäljning av guld. Eftersom här ingår en guldleverans bör, av praktiska skäl, hela fraktkostnaden kunna hänföras till varuleveransen, se fråga 2 ovan.

text: Fråga 2 b

text: Det är i princip inte möjligt att låta kunden få underskott på sitt konto. Eventuell "utfyllnad" får ses som en varuförsäljning.

text: Fråga 3

text: Allt guldmaterial med en finhalt av minst 325 tusendelar kan omfattas - oavsett formen (smycken, tackor, mynt etc.) - av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet.

text: Fråga 4

text: Av praktiska skäl bör omvänd skattskyldighet kunna tillämpas på hela omsättningen av vitguldet, dvs. inklusive värdet av palladium.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 1266-99/100

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Ingen marginalbeskattning enligt 9 b kap. ML av en egenproducerad deltjänst

org: skv

text: Nytt: 2016-01-20

type: stycke

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagandet Upphävande av flera olika ställningstaganden, dnr

text: 131 26976-16/111

text: Sammanfattning

type: rubrik

text: I de fall det i en resetjänst ingår en egenproducerad deltjänst, ska värdet av denna avskiljas från det pris som resenären betalar.

text: EG-domstolen har genom domen i förenade målen

text: och

text: behandlat frågan om hur beskattning ska ske av en resetjänst i vilken det ingår både tjänster som köps in från utomstående och egenproducerade sådana. Målen gällde ett hotellföretag där hotellets gäster köpte ett "paket" som förutom sedvanliga hotelltjänster, vilka var egenproducerade, även innefattade busstransport från ett antal olika uppsamlingsplatser och en dagsutflykt med buss under hotellvistelsen, vilka tjänster köpts in från utomstående.

text: EG-domstolens syn på den mervärdesskattemässiga behandlingen av sådana egenproducerade deltjänster som ingår i en resetjänst får anses avvika från den tillämpning som hittills har gällt i Sverige. Egenproducerade deltjänster har här beskattats enligt samma principer som förvärvade tjänster.

text: Enligt RSV:s uppfattning medför domen för den svenska tillämpningen att i de fall det i en resetjänst ingår en egenproducerad deltjänst, ska värdet av denna avskiljas från det pris som resenären betalar. Beskattning av den avskilda egenproducerade deltjänsten ska ske med tillämpning av

text: mervärdesskattelagens (1994:200)

text: , ML:s, allmänna bestämmelser. Den återstående delen av resans pris ska bli föremål för beskattning enligt marginalmetoden (

text: 9 b kap.

text: ML). Denna tillämpning gäller oberoende av om beskattningsunderlaget bestäms utifrån faktisk marginal eller marginal enligt den schablon som alternativt används.

text: När det gäller frågan till vilket värde den egenproducerade deltjänsten ska avskiljas kan detta ske enligt två olika metoder:

text: A) en metod baserad på den faktiska kostnaden, dvs. vad det kostar att producera den egenproducerade deltjänsten, samt B) en metod baserad på det pris som vederbörande företag faktiskt tar ut för en egenproducerad deltjänst, exempelvis uthyrning av ett hotellrum.

text: Det belopp som erhålls enligt A eller B ovan ska reducera priset som kunden betalar, dvs pris - värdet av egenproducerad deltjänst - priset för inköpt tjänst = marginalen. Genom detta beräkningssätt minskar marginalen och därmed även mervärdesskatten jämfört med hittills gällande beräkningssätt.

text: Metod A förutsätter att företagets faktiska kostnader för att producera den egna deltjänsten bestäms. Från resans totalpris skall därefter avskiljas så stor procentuell andel som den egenproducerade deltjänstens faktiska kostnader utgör av samtliga deltjänsters totala faktiska kostnader. En resenär får t.ex. betala 5 000 kr för en bussresa som reseföretaget genomför med egna bussar. Företagets kostnader för transporten utgör 3 000 kr och kostnaden för upphandlade hotellrum utgör 1 000 kr. Den egna tjänstens kostnader (3 000 kr) utgör då 75 % av samtliga deltjänsters kostnader ( 4 000 kr). Det innebär i detta fall att 3 750 kr (75 % av 5 000 kr) skall avskiljas från resans totalpris och beskattas med tillämpning av ML:s allmänna bestämmelser.

text: Vid val mellan metoderna behöver den skattskyldige inte använda sig av "faktisk kostnad metod" (metod A) om det är möjligt att identifiera den del av paketet som avser egenproducerade deltjänster med utgångspunkt från faktiskt pris härför.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 101054-05/111

title: Jämkning av kostnadsklasspoäng för gremmeniellasvampskador vid AFT 05

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagande dnr.

text: 202 371947-17/111

text: 1 Sammanfattning

text: Angrepp av gremmeniellasvamp på tallskog ska vid den allmänna fastighetstaxeringen 2005 (ATF 05) beaktas inom ramen för jämkning av kostnadsklasspoäng. I de fall angreppen endast innebär temporär tillväxtnedsättning ska Skatteverkets allmänna råd om grunderna för taxeringen och värdesättningen vid 2005 års allmänna och senare års särskilda fastighetstaxeringar av lantbruksenheter (SKV A 2004:10) tillämpas. Av det allmänna rådet framgår att maximal jämkning för skogsskador är fem extra kostnadsklasspoäng. I de fall då angreppen är så stora att dessa föranleder behov av föryngringsavverkning innan den angripna skogen uppnått lägsta ålder för föryngringsavverkning enligt Skogsstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (

text: SKSFS 1993:2

text: ) ska dock extra kostnadsklasspoäng tilldelas med ledning av följande:

text: En extra kostnadsklasspoäng skall tilldelas för varje år som återstår till lägsta ålder för föryngringsavverkning enligt Skogsstyrelsens föreskrifter och allmänna råd.

text: Exempel: Om föryngringsavverkning måste ske ca 20 år före lägsta ålder för föryngringsavverkning jämkas kostnadsklasspoängen med 20 extra kostnadsklasspoäng.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Inom vissa landsdelar förekommer vid beskaffenhetstidpunkten för AFT 05 spridda angrepp av gremmeniellasvamp på tallskog. I huvudsak gäller detta inom Värmlands och Dalarnas län. Angrepp förekommer dock, i mindre omfattning, även inom de omkringliggande länen.

text: Frågan gäller hur skog angripen av gremmeniellasvamp ska hanteras vid AFT 05, samt under vilka förutsättningar Skatteverkets allmänna råd om skogsskador (SKV A 2004:10) gäller vid angrepp av gremmeniellasvamp.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: De allmänna grunderna för jämkning av kostnadsklasspoäng framgår av 9 § Skatteverkets föreskrifter om värderingen vid allmän fastighetstaxering av lantbruksenheter 2005 (

text: SKVFS 2004:11

text: ) och Skatteverkets allmänna råd om grunderna för taxeringen och värdesättningen vid 2005 års allmänna och senare års särskilda fastighetstaxeringar av lantbruksenheter (SKV A 2004:10).

text: Av de allmänna råden (SKV A 2004:10, avsnitt 5.1) framgår att svampskador bör föranleda extra kostnadsklasspoäng i de fall skadorna är särskilt omfattande i förhållande till vad som normalt förekommer inom värdeområdet. Större ökning av kostnadsklasspoängen än med fem extra kostnadsklasspoäng för skogsskador bör dock inte ske.

text: 4 Bedömning

text: Föreligger angrepp av gremmeniellasvamp ska dessa beaktas inom ramen för jämkning av kostnadsklasspoäng. Beroende av angreppens storlek innebär skadan olika grad av tillväxtförluster. I de fall då angreppen är av sådan omfattning att de inte innebär att den angripna skogen i dess helhet tvingas till att avverkas, föryngringsavverkas, i förtid gäller det allmänna rådet om max fem extra kostnadsklasspoäng. Är angreppen däremot av sådan omfattning att den angripna skogen i dess helhet måste avverkas, föryngringsavverkas, i förtid är inte det allmänna rådet om maximalt fem extra kostnadsklasspoäng tillämpligt, eftersom det enbart avser fall då skadorna föranleder temporär/övergående tillväxtnedsättning.

text: Med förtida avverkning menas här att föryngringsavverkning måste ske innan lägsta ålder för föryngringsavverkning enligt Skogsstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (

text: SKSFS 1993:2

text: ). Avverkning på grund av angrepp av gremmeniellasvamp aktualiseras när barrförlusten uppgår till 80-90 procent. Värdereduktionen är starkt beroende av hur långt innan lägsta ålder för föryngringsavverkning som avverkning måste ske. Extra kostnadsklasspoäng ska tilldelas med ledning av följande i de fall då föryngringsavverkning måste ske före lägsta ålder för föryngringsavverkning:

text: Styrsignalen ska tillämpas vid den allmänna fastighetstaxeringen av lantbruksenheter 2005.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 103335-05/111

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete
Socialavgifter

status: gällande

title: Fri hälso- och sjukvård genom försäkring som tecknats av arbetsgivare

text: 1 Sammanfattning

text: 1.1 Sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tecknats i samband med tjänst

text: Om en sjuk- eller olycksfallsförsäkring har tagits i samband med tjänst ska utfallande belopp beskattas med undantag för ersättning för ej offentligt finansierad vård. Detta innebär att patientavgiften i den offentliga vården samt resor i samband med sjukvård, ersättning för förlorad arbetsinkomst och andra ersättningar från försäkringen beskattas.

text: Försäkringsbolaget ska i egenskap av utgivare av skattepliktig ersättning betala arbetsgivaravgifter och lämna kontrolluppgift på ersättningen.

text: Arbetsgivaren får avdrag för den del av försäkringspremien som avser offentlig vård och andra skattepliktiga ersättningar från försäkringen. Om försäkringen omfattar såväl privat som offentlig vård ska premien proportioneras.

text: 1.2 Sjuk- eller olycksfallsförsäkring som inte tecknats i samband med tjänst

text: Om en sjuk- eller olycksfallsförsäkring inte tecknats i samband med tjänst är det premien som är underlag för beskattning och arbetsgivaravgifter i den mån försäkringen avser att täcka skattepliktiga förmåner, såsom offentligt finansierad vård, resor till och från sjukvårdsinrättning och förlorad arbetsförtjänst. Utfallande belopp beskattas inte.

text: Arbetsgivaren får avdrag för den del av premien som avser att täcka skattepliktiga förmåner och betalar arbetsgivaravgifter på motsvarande belopp.

text: Om försäkringen omfattar såväl privat som offentlig vård, ska premien proportioneras på en skattefri och en skattepliktig del.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det finns olika former av sjukvårdsförsäkringar på marknaden. Här nedan beskrivs fyra typfall, av vilka skattekonsekvenserna för de två första, A och B, behandlas närmare i detta dokument.

text: A/ Sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som tecknats i samband med tjänst enligt

text: 10 kap. 7 § inkomstskattelagen

text: B/ Övriga sjukvårdsförsäkringar, dvs. sjuk- och olycksfallsförsäkringar utan sådant samband med tjänst som sägs under A. Arbetsgivaren är försäkringstagare och betalar premien. Den anställde är den försäkrade.

text: C/ Anställds egen försäkring för täckande av sjukvårdskostnader. Den anställde är själv såväl försäkringstagare som den försäkrade. Om premien för en sådan försäkring betalas av arbetsgivaren är det att se som kontant lön som ska beskattas oavsett hur vården finansieras.

text: D/ Arbetsgivarens egen försäkring för täckande av kostnader för anställdas sjukvård. Arbetsgivaren är försäkringstagare och har själv rätt till försäkringsersättningen. Den anställde erbjuds förmån av fri vård av arbetsgivaren. Vårdersättningen till den anställde behandlas på samma sätt som om arbetsgivaren betalar vården utan försäkring.

text: I det följande redovisas hur de två första försäkringsformerna A och B ska behandlas skattemässigt.

text: - Är det premien eller utfallande belopp avseende offentligt finansierad vård som ska beskattas och ligga till grund för arbetsgivaravgifter?

text: - Vem av arbetsgivaren eller försäkringsbolaget är det som ska betala arbetsgivaravgifter?

text: - Har arbetsgivaren avdragsrätt för hela eller del av premien alternativt vårdersättningen?

text: I detta dokument används emellanåt offentlig vård för att beteckna offentligt finansierad vård och privat vård för att beteckna vård som inte är offentligt finansierad.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Hälso- och sjukvård

text: Enligt

text: 11 kap. 18 § inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL) är förmån av hälso- och sjukvård som inte är offentligt finansierad skattefri. Vård som är offentligt finansierad är däremot skattepliktig enligt allmänna regler. Det skattepliktiga beloppet för sjukvården motsvarar i praktiken patientavgiften i den offentliga vården.

text: Enligt

text: 16 kap. 22 §

text: IL är utgifter för hälso- och sjukvård i Sverige som inte är offentligt finansierad inte avdragsgilla. Utgifter för offentligt finansierad vård ska däremot dras av.

text: 3.2 Sjuk- och olycksfallsförsäkring som tecknats i samband med tjänst

text: I 10 kap. 2 § punkt 3 IL sägs att som tjänst behandlas rätt till ersättning på grund av sådana sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som tecknats i samband med tjänst. Härav följer att det är det utfallande beloppet som utgör förmånen i dessa fall. Utfallande belopp är skattepliktiga med de undantag som anges i

text: 11 kap. 18 §

text: IL.

text: För att en försäkring ska anses ha tecknats i samband med tjänst ska enligt

text: 10 kap. 7 §

text: IL premierna ha betalats av arbetsgivaren och anmälan ha gjorts till försäkringsbolaget att den tecknats i samband med tjänst.

text: Enligt

text: 11 kap. 42 §

text: IL är ersättning för utgifter inom den icke offentligt finansierade vården skattepliktig bara om ersättningen betalas i form av livränta på grund av sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som tecknats i samband med tjänst. Privat sjukvård på grund av sådan försäkring är således i övriga fall skattefri.

text: 3.3 Försäkringar som inte tecknats i samband med tjänst

text: Enligt

text: 8 kap. 15 §

text: IL är ersättningar vid sjukdom eller olycksfall som betalas ut på grund av en försäkring som inte tecknats i samband med tjänst skattefria. Detta innebär att utfallande belopp i dessa fall är skattefria. Detta gäller såväl ersättning för själva sjukvården som ersättning för resor etc.

text: Om arbetsgivaren tecknar sådana försäkringar till förmån för anställda är det premien som utgör förmånen.

text: 3.4 Skyldighet att betala arbetsgivaravgifter

text: Enligt

text: 2 kap. 1 § socialavgiftslagen

text: (2000:980, SAL) är den som utger avgiftspliktig ersättning skyldig att betala arbetsgivaravgifter.

text: Enligt

text: 2 kap. 10 §

text: SAL är avgiftspliktig ersättning förutom löner, arvoden, förmåner och andra ersättningar för arbete, även annat som utges med anledning av ett avtal om arbete.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tecknats i samband med tjänst

text: 10 kap. 7 §

text: IL premierna helt ha betalats av arbetsgivaren. Ett eventuellt bruttolöneavdrag räknas inte som betalning och medför därför inte att en anställd ska anses ha betalat en del av premien. För att en försäkring ska anses ha tecknats i samband med tjänst krävs dessutom enligt

text: 10 kap. 7 §

text: IL att arbetsgivaren ska ha gjort en anmälan till försäkringsbolaget om att den tecknats i samband med tjänst. Detta bör göras i samband med att försäkringen tecknas eller förlängs och framgå av försäkringsavtalet.

text: I förarbetena till bestämmelsen om förmån av hälso- och sjukvård (

text: prop. 1994/95:182 s. 43

text: ) sägs att förmån av fri offentligt finansierad hälso- och sjukvård ska beskattas som intäkt av tjänst och att även ersättningar från försäkringar som tagits i samband med tjänst därför bör beskattas i de fall de täcker offentligt finansierad vård.

text: I fråga om sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband med tjänst består förmånen för den anställde av utfallande belopp. Det utfallande beloppet är skattepliktigt bl.a. om det avser offentligt finansierad vård. Det skattepliktiga beloppet motsvarar i det fallet patientavgiften.

text: Vidare sägs i propositionen (s. 27) att den skattemässiga bedömningen av kostnader och förmåner som har samband med sjukvård, t.ex. resor, följer vanliga regler. Om försäkringen förutom själva vården även täcker kringkostnader såsom resor och förlorad arbetsförtjänst beskattas ersättningen enligt samma regler som om arbetsgivaren hade gett ut den. Även s.k. ideella ersättningar såsom för sveda och värk beskattas enligt praxis när de har sin grund i ett anställningsförhållande (jfr

text: RÅ 1987 ref. 10

text: ). Det innebär att även sådana ersättningar är skattepliktiga om de betalas ut från en försäkring tagen i samband med tjänst.

text: När det gäller avgiftsskyldigheten bör försäkringsbolaget anses som utgivare av ersättningen. När försäkringsbolaget betalar ut en försäkringsersättning kan det inte ses som en betalningsförmedling för arbetsgivarens räkning på samma sätt som när en bank betalar ut lönen för arbetsgivarens räkning. Försäkringsersättningen har sin grund i den anställdes tjänst men utges av försäkringsbolaget. Jämförelse kan göras med

text: RÅ 2000 ref. 29

text: enligt vilket konkursbo har ansetts som avgiftsskyldigt för arbetsgivaravgifter på utdelning i konkurs avseende lön till tidigare anställda hos konkursgäldenären. Stöd för denna uppfattning finns även i

text: RÅ 2002 not. 41

text: av vilket rättsfall följer att avgiftsskyldighet föreligger för en bank för belopp som banken utbetalat på grund av att banken ställt säkerhet för ett bolags åtagande att betala lön. Försäkringsbolaget är därför i egenskap av utgivare av ersättningen skyldigt att betala arbetsgivaravgifter på ersättningar som är minst 1000 kr per mottagare och år. Försäkringsbolaget ska också lämna kontrolluppgift på belopp som uppgår till minst 100 kr.

text: Arbetsgivaren får avdrag för den del av erlagd försäkringspremie som avser offentlig vård och andra skattepliktiga ersättningar från försäkringen. Om försäkringen även avser privat vård får avdrag enbart ske för den del av premien som avser offentlig vård samt andra skattepliktiga ersättningar som täcks av försäkringen. Premien måste i det fallet proportioneras enligt vad som sägs nedan (se under ”Blandade” försäkringar).

text: 4.2 Sjuk- och olycksfallsförsäkringar som inte tecknats i samband med tjänst

text: Om försäkringen inte uppfyller villkoren för att ha tagits i samband med tjänst, är det i stället premien som är underlag för beskattning och avgifter i den mån försäkringen avser att täcka offentligt finansierad vård samt andra förmåner i samband med sjukdom eller olycksfall och som är skattepliktiga om de tillhandahålls direkt av arbetsgivaren.

text: Vid sidan av vården kan andra kostnader och förmåner täckas av försäkringen, t.ex. resor till och från en sjukvårdsinrättning. Den skattemässiga bedömningen av sådana kostnader och förmåner ska enligt förarbetena följa vanliga regler (

text: prop. 1994/95:182 s. 27

text: ). Ersättningar som täcker bortfall av en skattepliktig inkomst, t.ex. förlorad arbetsinkomst är normalt skattepliktiga. Resor i samband med sjukvård är privata resor som ska beskattas om arbetsgivaren ersätter dem. Om ersättning för förlorad arbetsförtjänst eller kostnader för resor täcks via försäkring ska detta således påverka hur stor den skattepliktiga delen av premien är.

text: Arbetsgivaravgifterna ska i detta fall betalas av arbetsgivaren på den skattepliktiga delen av premien. Arbetsgivaren får avdrag för motsvarande del av premien.

text: Om försäkringen avser såväl privat vård som offentlig vård m.m. måste premien proportioneras enligt vad som sägs nedan (se under ”Blandade” försäkringar).

text: 4.3 ”Blandade” försäkringar

text: Om en försäkring ska täcka såväl privat som offentligt finansierad sjukvård, måste premien proportioneras. Arbetsgivaren bör med försäkringsbolagets hjälp kunna förete ett underlag för en rättvisande fördelning av försäkringspremien på en skattefri och en skattepliktig del. Om fördelningen inte visas, måste en uppskattning göras av hur premien fördelar sig på en skattefri och en skattepliktig del med utgångspunkt från vad försäkringen avser att täcka.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 105323-05/111

title: Psykoterapeutisk uppdragsverksamhet har inte naturlig anknytning till ändamålet

text: 1 Sammanfattning

text: Ideella föreningar med psykosociala ändamål har bedömts som allmännyttiga och inskränkt skattskyldiga. Deras självständiga näringsverksamheter består vanligen till en del av verksamhet som har naturlig anknytning till ändamålet och till en del verksamhet av uppdragskaraktär. Uppdragsverksamheten bedrivs på en konkurrensutsatt marknad på affärsmässiga villkor och kan därför inte anses ha naturlig anknytning till ändamålet. Skattskyldigheten avgörs i dessa fall av om inkomsten huvudsakligen är hänförlig den verksamhet som har naturlig anknytning till ändamålet. I sådana fall är all inkomst skattefri. Om inte föreligger skattskyldighet för all inkomst.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det har uppmärksammats att det inte råder enhetlig rättslig behandling av ideella föreningar med psykosociala ändamål i landet. Föreningarna i fråga har som gemensamt ändamål att hjälpa människor i kris, bedriva utbildning och handledning för människovårdande arbete samt medverka i samtal som berör livsåskådning, personlig utveckling och relationer. Föreningarna har både anställd och ideellt arbetande personal.

text: Ändamålet uppfyller föreningarna förutom med sedvanlig ideell föreningsverksamhet genom att utan vinstsyfte bedriva psykoterapeutisk utbildning, terapeutisk verksamhet av varierande slag som delvis är gåvo- och bidragsfinansierad och genom föreläsningssammankomster där inga eller ringa avgifter utgår. De erhåller vanligtvis anslag och gåvor från organisationer och enskilda för sin ändamålsenliga verksamhet.

text: Vid sidan av den egentliga ändamålsenliga verksamheten åtar sig föreningarna mot avgift också att genomföra utbildning, terapi, seminarier och personalfrämjande insatser på uppdrag av organisationer m.fl. Uppdragen ligger genomgående inom ramen för ändamålet och utförs i stort av samma personal men genomförs på marknadsmässig grund och finansierar till viss del den ändamålsenliga verksamheten. Omfattningen av dessa åtaganden varierar mellan föreningarna.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ideella föreningar är som huvudregel enligt

text: 6 kap.

text: och

text: 4 §§

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, oinskränkt skattskyldiga för alla inkomster.

text: Av

text: 7 kap. 7 §

text: IL följer att en ideell förening som uppfyller vissa där angivna villkor är skattskyldig bara för inkomst av sådan näringsverksamhet som avses i

text: 13 kap. 1 §

text: IL. Av andra stycket framgår att skattskyldighet heller inte föreligger för kapitalvinster och kapitalförluster om kravet i första stycket är uppfyllt. Vidare anger lagrummet att skattskyldighet inte föreligger för inkomst som kommer från en självständig näringsverksamhet om inkomsten till huvudsaklig del kommer från verksamhet som har naturlig anknytning till föreningens allmännyttiga ändamål. Till verksamhet som har naturlig anknytning räknas verksamhet som är ett direkt led i främjandet av sådana ändamål som uppräknas i

text: 8 §

text: IL, eller som har annan naturlig anknytning till sådana ändamål.

text: Prövning av om inkomsten till huvudsaklig kommer från en självständig näringsverksamhet ska göras utifrån begreppet förvärvskälla, som det användes före 1 juli 1990 i 18 § av den upphävda

text: kommunalskattelagen (1928:370)

text: , KL. Se

text: prop. 1976/77:135 s. 85

text: f.

text: I ett flertal avgöranden har Regeringsrätten (RR) bedömt om huvudsaklighetsbedömning ska göras.

text: RÅ 2000 ref. 14

text: gällde ett studieförbund som förutom det ändamålsenliga allmännyttiga folkbildningsarbetet bedrev uppdragsutbildning. RR fann att studieförbundets utbildningsverksamhet i allt väsentligt hade samma organisation, personal och innehåll och att någon skiljelinje inte kunde dras mellan uppdragsutbildning och annan utbildning. Med hänsyn till detta fann RR att all utbildningsverksamhet vid en tillämpning av dåvarande

text: 18 §

text: KL skulle ha ansetts ingå i en och samma förvärvskälla. I

text: RÅ 1987 ref. 153

text: berördes särskilt konkurrenssituationen. RR konstaterade i det fallet att föreningen efter anbud och i konkurrens med andra erhållit det aktuella uppdraget (bevakning av en campingplats). Mot bl.a. denna bakgrund ansågs verksamheten varken ha naturlig anknytning till föreningens allmännyttiga ändamål eller kunna hänföras till hävdvunna finansieringskällor.

text: I

text: RÅ 1998 ref. 10

text: prövade RR om den ändamålsenliga verksamheten som den allmännyttiga ideella föreningen bedrev uppfyllde kraven för näringsverksamhet. RR anförde att avsaknaden av ett vinstsyfte inte behöver hindra att verksamheten betraktas som näringsverksamhet, förutsatt att den inte har en alltför begränsad omfattning.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Föreningarnas ändamål är allmännyttigt och de uppfyller normalt övriga krav för att vara inskränkt skattskyldiga. De flesta av de olika verksamheterna som de bedriver torde ha en omfattning och finansiering som medför att de bör klassificeras som näringsverksamhet (jfr

text: 13 kap. 1 §

text: IL och

text: RÅ 1998 ref. 10

text: ). En slutlig prövning måste ske utifrån omständigheterna i det enskilda fallet.

text: Näringsverksamhet som är ett direkt led i främjandet av det allmännyttiga ändamålet och som har naturlig anknytning till detta är psykoterapi- och handledarutbildning som bedrivs på självkostnadsbasis samt psykoterapi och samtalsstöd som tillhandahålls under marknadsmässigt pris och som bidragsfinansieras. Gåvor och bidrag som givits för att bekosta denna del ingår i verksamhetens resultat. För inkomst hänförlig sådan näringsverksamhet föreligger i princip inte skattskyldighet.

text: Verksamhet som sker på uppdrag och med beaktande av beställarnas egna önskemål bedrivs på affärsmässiga villkor i konkurrens med andra näringsidkare. Det är fråga om tillhandahållanden enligt avtal med företag, organisationer, landsting, försäkringskassor m.fl. om olika personalfrämjande insatser. Det gäller även externa konferenser, kurser och föreläsningar som marknadsanpassats och där marknadsmässiga priser tas ut. Denna form av näringsverksamhet kan inte ses som ett led i främjande av det allmännyttiga ändamålet. Skattskyldighet föreligger i princip för denna näringsverksamhet.

text: De ovan nämnda verksamheterna bedrivs vanligen i allt väsentligt på samma sätt och de administreras enhetligt. De bör därför hänföras till en och samma självständiga näringsverksamhet, i likhet med tillämpningen av dåvarande

text: 18 §

text: KL (jfr

text: RÅ 2000 ref. 14

text: ). För skattefrihet krävs att den självständiga näringsverksamhetens bruttoinkomster från verksamhet som har naturlig anknytning uppgår till huvudsaklig del, dvs. till 70 – 80 procent av den totala omsättningen. De år som den är mindre ska den självständiga näringsverksamheten beskattas i sin helhet. I de fall huvudsaklighetsbedömningen leder till skattskyldighet för hela näringsverksamheten så kan detta medföra att den totala näringsverksamheten visar underskott. Detta får dras av följande år.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 10712-02/100

title: Skatteavdrag vid utbetalning av ränta från fåmansföretag till delägare

text: Sammanfattning

text: Om det i ett låneavtal mellan ett fåmansföretag (bolag) och en delägare avtalats om att bolaget ska betala ränta i pengar för lånet, bör bolaget bokföra utfallande räntebelopp som löpande affärshändelser i enlighet med avtalet. Riksskatteverket (RSV) anser att det vid denna tidpunkt föreligger en skyldighet för bolaget att göra skatteavdrag på det utfallande räntebeloppet.

text: Gällande rätt

text: En ny lag om självdeklarationer och kontrolluppgifter (

text: ), LSK, trädde i kraft den 1 januari 2002 och innebär i vissa fall en utvidgad kontrolluppgiftsskyldighet. Med anledning av den nya lagen har frågor uppkommit om även skyldigheten att göra skatteavdrag har utvidgats i samma utsträckning.

text: I

text: 5 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483)

text: ,SBL, framgår att den som betalar ut sådan ersättning för arbete, ränta eller utdelning som ska tas upp som intäkt är skyldig att göra skatteavdrag vid varje tillfälle då utbetalning sker. Vidare framgår av

text: 5 kap. 8 §

text: SBL att skatteavdrag, om inte annat följer av 9 §, ska göras från sådan ränta och utdelning som lämnas i pengar och som kontrolluppgift ska lämnas för enligt LSK.

text: Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om det kan anses att ränta har betalats ut till en delägare genom att bolaget i sitt bokslut bokför hela räntebeloppet som en skuld till delägaren eller hela räntebeloppet förs till ett avräkningskonto.

text: RSV:s bedömning

text: Om det i ett låneavtal mellan ett bolag och en delägare avtalats om att ränta ska utgå bör bolaget bokföra det utfallande räntebeloppet som en affärshändelse vid den tidpunkt som räntan enligt avtalet ska falla ut. De uppgifter som är nödvändiga för att beräkna räntans storlek är normalt tillgängliga vid denna tidpunkt och inte beroende av att bokslut upprättats.

text: Enligt RSV:s uppfattning ska ränta alltså beskattas för det år då räntan enligt avtal är förfallen till betalning, oavsett om räntan har utbetalats eller inte. I de fall det inte finns någon bestämd förfallodag, anses räntan tillgänglig för lyftning vid den tidpunkt då gäldenären i sin redovisning bokför upplupen räntekostnad, dvs. vid utgången av räkenskapsåret. Bolaget ska lämna kontrolluppgift på räntan för det kalenderår då skattskyldigheten inträder.

text: RSV anser därför att bolaget, inom ramen för SBL:s bestämmelser, får anses ha betalat ut räntan i de situationer som nämns ovan. Skyldighet att göra skatteavdrag enligt 5 kap. 1 och 8 §§ SBL föreligger alltså. Det undantag från skyldigheten att göra skatteavdrag som finns i

text: 5 kap. 9 § 11

text: SBL är, enligt RSV:s uppfattning, inte tillämplig på dessa ränteutbetalningar.

text: För bolaget innebär det sagda att när skattskyldigheten för räntan inträder ska 30 % av beloppet redovisas och betalas in till skattemyndigheten enligt vanliga regler och återstoden (70 %) betalas ut eller bokförs som en ökning av företagets skuld till ägaren.

text: RSV:s ställningstagande får till följd att delägaren tillgodoräknas skatteavdraget som preliminär skatt och denna kommer då att avräknas mot slutlig skatt för samma inkomstår.

text: RSV:s ställningstagande kan jämföras med situationen när en bank per den 31 december varje år tillgodoför ränta på inlånat kapital på insättarens konto. Sådana bankräntor anses disponibla den dagen (jfr.

text: 41 kap. 8 § inkomstskattelagen

text: , 1999:1229). Banken gör då skatteavdrag, om inte räntan är mindre än 100 kronor (se

text: 5 kap. 9 § 1

text: SBL).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 108187-05/111

title: Arbetsgivaravgifter för svensk arbetsgivare på ersättning från utländsk utbetalare

text: Nytt: 2023-06-12

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-05-25, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Regeln om att en arbetsgivare i Sverige ska betala arbetsgivaravgifter på ersättning som getts ut av en utländsk utbetalare, om ersättningen har sin grund i en anställning hos arbetsgivaren i Sverige, ska tillämpas även vid uppdragsförhållanden. Regeln tillämpas även om anställningen eller uppdraget har upphört när skatteplikt uppkommer för mottagaren.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Enligt

text: 2 kap. 3 § socialavgiftslagen (2000:980)

text: , SAL, ska en arbetsgivare i Sverige hos vilken en person är anställd, under vissa förutsättningar betala arbetsgivaravgifter på avgiftspliktiga ersättningar som utges av en utländsk utbetalare. Förutsättningarna är att ersättningen har sin grund i en anställning i Sverige och att ett anställningsförhållande saknas till den utländske utbetalaren. Bestämmelsen är främst tänkt för optioner som utges från ett utländskt moderbolag till anställda i ett svenskt dotterbolag, men den är tillämplig på alla typer av ersättningar.

text: Fråga har uppkommit om även styrelseledamöter och andra uppdragstagare omfattas av regeln samt vem som är avgiftsskyldig i de fall den svenske arbetsgivaren hos vilken ersättningen har sin grund inte längre är arbetsgivare när avgiftsskyldigheten uppkommer. Kan avgiftsskyldigheten i så fall övergå på den (f.d.) anställde eller på den utländske utgivaren? Frågan kan uppkomma t.ex. när den anställde har slutat sin anställning eller arbetsgivaren har fusionerats med ett annat bolag, gått i konkurs eller likviderats.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt huvudregeln i

text: 2 kap. 1 §

text: SAL är det den som utger avgiftspliktig ersättning som ska betala arbetsgivaravgifter, även om inget anställnings- eller uppdragsförhållande finns mellan utbetalare och mottagare. Enligt

text: 2 kap. 3 §

text: SAL gäller dock ett undantag om en avgiftspliktig ersättning utges av en fysisk person som är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person och ersättningen har sin grund i en anställning i Sverige hos någon annan än den som utgett ersättningen. I så fall ska avgifterna betalas av den svenske arbetsgivaren.

text: Mottagare av sådan förmån är enligt

text: 15 kap.

text: 5 §§

text: lagen (

text: ) om självdeklarationer och kontrolluppgifter skyldig att underrätta utgivaren senast månaden efter det att han har utnyttjat förmånen. Inkomsten är pensionsgrundande för mottagaren även om inga arbetsgivaravgifter betalas.

text: 3.1 Frågan om uppdragstagare omfattas

text: Regeln infördes ursprungligen den 1 juli 1998 i lag (

text: ) om socialavgifter. I förarbetena

text: prop. 1997/98:133

text: anges (sid. 44) att en förutsättning för att den svenske arbetsgivaren ska vara ansvarig för arbetsgivaravgifterna i de nu aktuella fallen bör vara att denne på något sätt medverkat till uppkomsten av förmånen eller ersättningen. Förmånen eller ersättningen bör ha sin grund i tjänsten. Vidare anges (sid. 45) att det i samband med skattereformen uttalades att inom avgiftsområdet likställs arbetsgivar/arbetstagarförhållande med uppdragsgivar/uppdragstagarförhållande och att de nu föreslagna bestämmelserna även kommer att omfatta uppdragsförhållanden. Motsvarande uttalande görs även i författningskommentaren till den nya regeln (sid. 50).

text: Vid överförandet till SAL, som trädde i kraft den 1 januari 2001, skedde endast en redaktionell omarbetning av lagtexten. I författningskommentaren,

text: prop. 2000/01:8

text: sid. 98, anges inget syfte att ändra regelns materiella innebörd.

text: 3.2 Frågan om avgiftsplikt när anställningen har upphört

text: Skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter enligt SAL är inte avhängig av att ett anställnings- eller uppdragsförhållande föreligger vid tidpunkten för utgivandet av ersättningen. En utbetalares skyldighet att betala arbetsgivaravgifter för ersättningar upphör således inte i och med att ett anställnings- eller uppdragsförhållande upphör.

text: Fusion innebär i bolagsrättslig mening att ett eller flera bolag går upp i ett annat bolag och de överlåtande bolagen upplöses utan likvidation. Det övertagande företaget tar över det eller de överlåtande företagens tillgångar, skulder och andra förpliktelser, dvs. företaget träder in i de överlåtande företagens skattemässiga situation.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt Skatteverkets bedömning ska regeln tillämpas även i uppdragsförhållanden i enlighet med regeringens uttalanden i förarbetena. Detta följer de allmänna principerna för skyldigheten att betala arbetsgivaravgifter, och innebär att regeln är tillämplig även för styrelseledamöter m.fl.

text: Enligt Skatteverkets bedömning är vidare den ursprungliga arbetsgivaren, eller uppdragsgivaren, fortsatt avgiftsskyldig för ifrågavarande ersättningar även om mottagaren inte längre är anställd hos arbetsgivaren när ersättningen erhålls eller skatteplikt i övrigt uppkommer. Även om den f.d. anställde t.ex. fått en ny anställning hos en annan arbetsgivare eller gått i pension ska han anmäla erhållen ersättning eller förmån till sin ursprungliga arbetsgivare som ska betala arbetsgivaravgifter (alt. särskild löneskatt på förvärvsinkomster). Det finns ingen grund för att göra en eventuell ny arbetsgivare, den utländske utgivaren eller den f.d. anställde själv ansvarig för avgifterna i denna situation.

text: Om arbetsgivaren upphört att existera via fusion är det det övertagande företaget som har övertagit avgiftsskyldigheten. Om arbetsgivaren är en juridisk person som har försatts i konkurs eller likviderats kan några avgifter inte tas ut.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 108311-05/111

title: Avsättning för vinstandel på lagringsmedium som försåld vara lagras på och som företaget återköper för debiterat pris

text: Nytt: 2025-12-08

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2025-12-05, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Vid försäljning av en produkt tillsammans med ett lagringsmedium och där det är sannolikt att företaget kommer att återköpa lagringsmediet finns två olika möjligheter att redovisa transaktionen. Utgör lagringsmediet inte en väsentlig del av värdet av den totala leveransen kan hela försäljningsintäkten redovisas. Någon reservering för vinstandelen på lagringsmediet ska då inte göras om åtagandet om återköp inte är ett förlustkontrakt. Utgör värdet av lagringsmediet en väsentlig del av den totala leveransen skall dock ingen försäljningsintäkt på lagringsmediet redovisas.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett företag säljer tråd av olika dimensioner som levereras på spolar av olika storlek och material. Vid leverans av tråd faktureras även spolen med en vinstmarginal på 35 %. Säljaren lämnar ett åtagande att köpa tillbaka spolen för samma pris som debiterats köparen. Köparen har dock ingen skyldighet att sälja tillbaka spolen. Företaget gör en avsättning för åtagandet att köpa tillbaka spolarna. Avsättningen motsvarar vinstandelen på dessa. Andelen återköpta spolar av dem som sålts beräknas till 90 %.

text: Frågor:

text: 1. Är intäkten i sin helhet konstaterad redan vid försäljningen av tråd och spole, och därmed möjlig att beskatta?

text: 2. Ska företaget göra en avsättning för åtagandet att köpa tillbaka försålda spolar, med vinstandelen på dessa, och därmed få skattemässigt avdrag för den?

text: 3. Är bestämmelserna om kontraktsnedskrivning i

text: 17 kap. 22 § inkomstskattelagen

text: (IL) tillämpliga? Om ja, hur görs i sådant fall prisjämförelsen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Särskilda skatteregler om när inkomst från varuförsäljning ska tas upp saknas. Inkomsten ska därför tas upp som intäkt det beskattningsår som inkomsten hänför sig till enligt god redovisningssed.

text: Hur försäljning av varor ska redovisas framgår av Bokföringsnämndens allmänna råd

text: BFNAR 2003:3

text: Intäkter och Redovisningsrådets rekommendation RR 11 Intäkter.

text: I

text: BFNAR 2003:3

text: punkt 19 sägs att om flera transaktioner hör samman på ett sådant sätt att de utgör en affärshändelse vars ekonomiska innebörd inte kan förstås utan att samtliga transaktioner beaktas, ska företaget pröva frågan om det haft en inkomst sammantaget för dessa transaktioner. Motsvarande innehåll finns i RR 11 punkt 13. När det gäller redovisning av olika transaktioner leder också väsentlighetsprincipen till att man i många fall bör se till transaktionernas huvudsakliga innebörd.

text: Båda rekommendationerna anger också som ett av villkoren för att försäljning av varor ska redovisas som intäkt att säljaren till köparen överfört de väsentliga risker och förmåner som är förknippade med varornas ägande. Det ska också enligt bägge rekommendationerna vara sannolikt att de ekonomiska fördelar som det säljande företaget ska få av transaktionen kommer att tillfalla detta. I RR 11 bilaga 1 behandlas den situationen att säljaren har ett åtagande att återköpa varorna. Där sägs att när säljaren i allt väsentligt fortfarande åtnjuter de ekonomiska fördelar och bär de ekonomiska risker som är hänförliga till ägandet av varorna utgör transaktionen en lånetransaktion även om äganderätten formellt har överförts. Transaktionen ger därmed inte upphov till någon intäkt.

text: Frågan om när avsättningar för framtida utgifter ska göras regleras i redovisningsrådets rekommendation RR 16 Avsättningar, ansvarsförbindelser och eventualtillgångar.

text: Ett företag ska redovisa en avsättning i balansräkningen när

text: - det har ett åtagande (legalt eller informellt) som en följd av en inträffad händelse,

text: - det är troligt att ett utflöde av resurser som utgör ekonomiska fördelar kommer att krävas för att reglera åtagandet och

text: - en tillförlitlig uppskattning av beloppet kan göras.

text: Om ett företag har ett förlustkontrakt ska en avsättning beräknas och redovisas för åtagandet enligt kontraktet. Ett kontrakt är ett förlustkontrakt om företagets oundvikliga utgifter för att uppfylla sina åtaganden överstiger de förväntade ekonomiska fördelarna.

text: En särskild skattebestämmelse om kontraktsnedskrivning finns i

text: 17 kap. 22 §

text: IL. Den innebär att nedskrivning får göras av värdet på varor som beställts men inte levererats. Avdrag får göras för mellanskillnaden mellan avtalat pris och aktuellt inköpspris vid beskattningsårets utgång.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Utgör värdet av den levererade trådspolen inte ett väsentligt belopp i den totala försäljningen av tråd och spole bör även denna del intäktsföras. I detta fall är dessutom trådspolarna att betrakta som emballage till tråden varför en sammantagen intäkt för tråd och spole bör redovisas. Om företaget beräknar att kunna sälja de återköpta trådspolarna för samma pris som de sålts för föreligger inte ett förlustkontrakt och någon avsättning för vinstandelen ska inte göras.

text: Faktureringen av spolen ska dock inte intäktsföras om den utgör ett väsentligt belopp av den totala transaktionen. Fakturerat och betalt belopp ska då bokföras som skuld. Lagervärdet av levererade spolar ska bokföras som fordran. Om det sedermera framstår som sannolikt att kunden kommer att behålla spolen ska skulden tas upp som intäkt och fordran kostnadsföras.

text: Reglerna om kontraktsnedskrivning i

text: 17 kap. 22 § inkomstskattelagen

text: är inte tillämpliga i den aktuella situationen eftersom något avtal om inköp (återköp) ännu inte träffats med kunden.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 108331-05/111

title: Databas för personal- och verksamhetsplanering inom skatteverksamheten

text: Nytt: 2023-01-31

text: Detta ställningstagande har upphört att gälla. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2022-11-07, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: I skatteverksamheten är det tillåtet att behandla personuppgifter avseende personalen under förutsättning att det kan ske helt och hållet inom ramen för de ändamål som anges i skattedatabaslagen. Det betyder i praktiken att personuppgifter om tjänstemän kan behandlas i syfte att följa upp skatteverksamheten och planera för de åtgärder som kan behöva vidtas i framtiden. Det finns inga rättsliga hinder för att en sådan behandling sker tillfälligt i lokala system. Däremot måste myndigheten då

text: tillse att uppgifterna inte används för andra ändamål än de ursprungliga

text: sörja för säkerheten vid behandlingen

text: gallra de elektroniska uppgifterna inom viss tid

text: beakta den informationsskyldighet som föreligger i förhållande till den registrerade.

text: I den personaladministrativa verksamheten är det tillåtet att inom ramen för

text: personuppgiftslagens

text: bestämmelser behandla personuppgifter avseende personalen. Skatteverket måste då klart och tydligt ha bestämt ändamålet med behandlingen och tillse att

text: personuppgiftsbehandlingen är tillåten enligt

text: 10 § personuppgiftslagen

text: uppgifterna inte används för andra ändamål än de ursprungligen fastställda

text: säkerhetsbestämmelserna beaktas vid behandlingen

text: uppgifterna gallras inom viss tid

text: beakta den informationsskyldighet som föreligger i förhållande till den registrerade (personalen).

text: Det är inte tillåtet att behandla uppgifter ur beskattningsdatabasen för personaladministrativa ändamål.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har ställts om det från rättslig synvinkel är tillåtet att behandla personuppgifter avseende såväl skatteverksamheten som den personaladministrativa verksamheten och om det i så fall även kan ske i lokala personal- och planeringsdatabaser.

text: Ändamålen med behandlingen av personuppgifter kan beskrivas som såväl uppföljning av effektivitet och kvalitet i beskattningsverksamheten som uppföljning av effektivitet och kvalitet i enskilda handläggares arbete.

text: Frågeställningen kan sägas resa tre huvudfrågor nämligen

text: Vilka rättsliga grundförutsättningar gäller för behandling av uppgifter avseende uppföljning av beskattningsverksamheten? Se avsnitt 4.1.

text: Vilka rättsliga grundförutsättningar gäller för behandling av personuppgifter i den personaladministrativa verksamheten? Se avsnitt 4.2

text: Finns det några hinder för att personuppgifter hänförliga till såväl beskattningsverksamheten som den personaladministrativa verksamheten behandlas gemensamt? Se avsnitt 4.3.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Personuppgiftslagen (1998:204)

text: , PuL, omfattar främst all behandling av personuppgifter som är helt eller delvis automatiserad.

text: Personuppgiftslagen

text: är generellt tillämplig. Om det i annan lag eller i en förordning finns särskilda bestämmelser som avviker från

text: personuppgiftslagen

text: , ska de bestämmelserna gälla (

text: 2 §

text: PuL).

text: För Skatteverkets del finns för vissa av verkets verksamheter särregler i s.k. registerförfattningar.

text: Vid behandling av uppgifter om enskilda i Skatteverkets beskattningsverksamhet tillämpas lagen (

text: ) om behandling av uppgifter i Skatteverkets beskattningsverksamhet (SdbL), nedan även benämnd skattedatabaslagen.

text: När uppgifter behandlas enligt skattedatabaslagen ska ändamålsbestämmelserna i 1 kap. SdbL tillämpas. I 4 § anges ändamålet för användningen av uppgifter i beskattningsverksamheten. I sammanhanget är punkt 9 i paragrafen av intresse. Där framgår att uppgifter får behandlas för tillhandahållande av information som behövs för tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av beskattningsverksamheten.

text: För den personaladministrativa verksamheten hos Skatteverket saknas registerlagsbestämmelser innebärande att

text: personuppgiftslagen

text: ska tillämpas när personuppgifter behandlas.

text: De grundläggande kraven på behandling av personuppgifter i 9 § PuL gäller oavsett om behandlingen sker i beskattningsverksamheten eller i den personaladministrativa verksamheten (1 kap. 3 § 3 SdbL). Här märks särskilt att personuppgifter får samlas in bara för särskilda uttryckligt angivna och berättigade ändamål (9 § c PuL).

text: När behandlingen av personuppgifter sker i den personaladministrativa verksamheten måste den – för att vara tillåten – kunna hänföras till något av de fall som anges i 10 § PuL. Paragrafen innehåller en uttömmande uppräkning av i vilka fall behandling av personuppgifter är tillåten.

text: Oavsett om behandlingen av personuppgifter sker i den personaladministrativa verksamheten eller i skatteverksamheten ska vissa i sammanhanget viktiga bestämmelser i

text: personuppgiftslagen

text: tillämpas. Som exempel kan nämnas

text: personuppgiftslagens

text: bestämmelser om säkerheten vid behandling (

text: 2 kap. 3 § 4

text: SdbL jämförd med

text: 32 §§

text: PuL). Ytterligare exempel är

text: personuppgiftslagens

text: bestämmelser om information till den registrerade (

text: 3 kap. 1 §

text: SdbL jämförd

text: och

text: 27 §§

text: PuL).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Uppföljning av beskattningsverksamheten

text: När det gäller behandling av uppgifter i beskattningsverksamheten ska skattedatabaslagen tillämpas. Det innebär att ändamålsbestämmelserna i 1 kap. 4 § SdbL måste beaktas. Punkt 9 i lagrummet tar sikte på den interna kontrollen av och tillsyn över den löpande verksamheten. Det innebär att det är tillåtet för Skatteverket att behandla uppgifter för att följa upp verksamheten och planera för åtgärder som kan behöva att vidtas i framtiden.

text: Det är således tillåtet att behandla uppgifter som redan finns registrerade i beskattningsdatabasen inklusive där förekommande uppgifter om handläggare. En förutsättning för detta är givetvis att det sker i beskattningsverksamheten och att det görs inom ramen för i föregående stycke omnämnda ändamål.

text: Det ska dock observeras att det finns en begränsning beträffande den personkrets som får förekomma i beskattningsdatabasen. I 2 kap. 2 § SdbL anges nämligen att i databasen får uppgifter behandlas om personer som omfattas av verksamhet enligt 1 kap. 4 § 1–8 SdbL. Uppgifter om handläggare får således inte registreras i beskattningsdatabasen enbart i syfte att användas för tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten.

text: För att undvika missförstånd ska det dock framhållas att när beskattningsdatabasen innehåller uppgifter om vem som handlägger ett ärende är dessa att se som administrativa uppgifter i beskattningsverksamheten. Ett sådant synsätt förutsätter dock att uppgifterna behandlas i enlighet med de ändamål som gäller för beskattningsdatabasen (

text: prop. 2000/01:33 s. 103

text: Det är vidare tillåtet att i en lokal databas behandla uppgifter som hämtas ur beskattningsdatabasen. Det är även tillåtet att sambearbeta uppgifter med uppgifter som tillförs den lokala databasen - t.ex.uppgifter om handläggare - men givetvis under förutsättning att behandlingen sker i beskattningsverksamheten för tillåtna ändamål. Behandlingen i den lokala databasen anses inte ske inom beskattningsdatabasen om uppgifterna inte används gemensamt i verksamheten (2 kap. 1 § SdbL). Det innebär att uppgifterna får vara åtkomliga för endast en mycket begränsad krets personer, t.ex. närmast ansvariga chefer.

text: Under den i föregående stycke nämnda förutsättningen är bestämmelserna i 1 kap. SdbL tillämpliga på behandlingen vilket samtidigt ger ett visst utrymme för att tillfälligt registrera uppgifter som normalt inte finns tillgängliga i beskattningsdatabasen. Som exempel på det senare kan nämnas uppgifter om vilka specialkunskaper en handläggare besitter.

text: När en behandling sker utanför beskattningsdatabasen måste gallringsbestämmelsen i 1 kap 8 § SdbL tillämpas. Huvudregeln är då att personuppgifterna måste gallras senast ett år efter att ”ärendet har avslutats”, dvs. i uppföljningsfallen senast ett år efter avslutad uppföljning.

text: Det är viktigt att

text: personuppgiftslagens

text: bestämmelser angående säkerhet och information till den registrerade beaktas (se avsnitt 3).

text: 4.2 Uppföljning av handläggande personal

text: När uppgifter om handläggare – dvs. personuppgifter – behandlas för personaladministrativa ändamål ska

text: personuppgiftslagens

text: bestämmelser tillämpas. Som exempel på personaladministrativa ändamål kan nämnas bedömning av handläggares effektivitet och kompetens.

text: En grundläggande förutsättning för att behandling av personuppgifter ska få ske i den personaladministrativa verksamheten är att behandlingen kan hänföras till något av de fall som anges i 10 § PuL.

text: Till att börja med kan konstateras att behandlingen är tillåten om den registrerade lämnat sitt samtycke (10 § PuL). Nedan bortses fortsättningsvis från behandlingar där samtycke finns.

text: Utan samtycke får uppgifterna bara behandlas när behandlingen är nödvändig för vissa i 10 § PuL angivna syften. Behandlingen kan exempelvis ha sin grund i ett avtal mellan arbetsgivaren och arbetstagaren och är då tillåten (punkt a). Vidare kan behandlingen vara tillåten för att arbetsgivaren ska kunna fullgöra en rättslig skyldighet (punkt b). Behandlingen kan också vara tillåten efter en intresseavvägning (punkt f) i paragrafen.

text: När det gäller uppföljning av handläggares effektivitet av rent personaladministrativa skäl är det främst den senast nämnda punkten i

text: personuppgiftslagen

text: som är tillämplig vid bedömningen av om behandlingen är tillåten. Innebörden av bestämmelsen är att Skatteverket efter en intresseavvägning kan komma fram till att det finns lagligt stöd för behandlingen. Av det aktuella lagrummet framgår nämligen att behandlingen är tillåten om den är nödvändig för att ett ändamål som rör ett berättigat intresse hos den personuppgiftsansvarige ska kunna tillgodoses om detta intresse väger tyngre än den registrerades intresse av skydd mot kränkning av den personliga integriteten.

text: Det är omständigheterna i varje enskilt fall som avgör om myndighetens - dvs. arbetsgivarens intresse - väger över de anställdas intresse av att deras personuppgifter inte ska behandlas.

text: Av verksamhetsskäl är det nödvändigt med viss uppföljning av personalen. Mot den bakgrunden är det rimligt att verkets uppföljningsintresse i stor utsträckning får anses väga tyngre än de anställdas skydd mot den kränkning av den personliga integriteten som en behandling skulle kunna tänkas innebära

text: I sammanhanget kan det nämnas att Datainspektionen i en rapport (Datainspektionens rapport 2003:3 s. 16) påpekat att fackliga överenskommelser som rör behandling av personuppgifter i personalkontrollsyfte kan väga tungt vid en intresseavvägning. Detta påpekande innebär dock inte – enligt den nämnda rapporten – att en arbetstagarorganisation kan samtycka för medlemmars räkning.

text: I detta sammanhang är det viktigt att påpeka att innan personuppgifter samlas in om anställda måste det tydligt ha bestämts för vilka ändamål som uppgifterna ska användas (9 § första stycket c PuL). Det är inte tillräckligt att som ändamål bestämma att uppgifterna kan komma att användas för personalkontroll. Syftet med personalkontrollen måste alltså framgå.

text: Det är inte tillåtet att använda de registrerade uppgifterna för ändamål och syften som är oförenliga med de ursprungligen fastställda (9 § första stycket d PuL).

text: Vid behandling av personuppgifter avseende personalen måste

text: personuppgiftslagens

text: bestämmelser angående kraven på information (

text: och

text: 24 §§

text: ), gallringsrutiner (

text: 9 § första stycket

text: i) samt skydd mot obehörig åtkomst (

text: 31 §

text: ) beaktas.

text: 4.3 Gemensam behandling av personuppgifter hänförliga till beskattningsverksamheten respektive personaladministrativa verksamheten

text: Avsikten med de nu aktuella databaserna är uppföljning av det som skulle kunna uppfattas som såväl beskattningsverksamheten som den personaladministrativa verksamheten. Som framgår av det nedanstående har dock det fastställda ändamålet för behandlingen betydelse för möjligheten att behandla uppgifter gemensamt.

text: 4.3.1 Gemensam behandling när ändamålet är uppföljning av beskattningsverksamheten

text: Det ligger i sakens natur att uppgifter om den handläggande personalen (personuppgifter) måste behandlas i skatteverksamheten inom ramen för tillåtna ändamål enligt skattedatabaslagen om uppgifterna har en naturlig anknytning till den materiella beskattningsverksamheten. I Registerförfattningsutredningen betänkande

text: SOU 1999:105 s. 242

text: påpekas exempelvis att det inte finns några hinder för att administrativa uppgifter behandlas i samma datasystem som de uppgifter vilka används gemensamt för den materiella verksamheten

text: Med administrativa uppgifter i beskattningsverksamheten avses enligt det ovan nämnda betänkandet bland annat uppgifter om vem som handlägger ett ärende eller uppgifter om vilka specialkunskaper en handläggare besitter. Uppgifter om en handläggare utgör visserligen personuppgift om handläggaren själv men bör ändå kunna behandlas tillsammans med andra uppgifter i beskattningsverksamheten.

text: För att det ska vara möjligt att behandla personuppgifter avseende personalen tillsammans med uppgifter i beskattningsverksamheten krävs dock att personuppgifterna har anknytning till den materiella verksamheten.

text: Som framhållits ovan måste dock behandlingen kunna hänföras till något av de ändamål som uppställs i 1 kap. 4 § SdbL. I uppföljningssammanhang aktualiseras ändamålet enligt punkt 9 i det nämnda lagrummet. Ändamålet tar sikte på den interna kontrollen av och tillsyn över den löpande verksamheten. Det är således fråga om en uppföljning av verksamheten med planering av åtgärder som ska vidtas i framtiden.

text: Konsekvensen av det anförda är att i beskattningsverksamheten är det tillåtet att behandla uppgifter om personalen endast om det kan ske inom ramen för de ändamål som anges i skattedatabaslagen.

text: Det ovanstående gör det möjligt att hämta uppgifter ur beskattningsdatabasen och sambearbeta uppgifterna i en lokal databas med relevanta personuppgifter om handläggare. En sådan behandling sker i formell mening utanför beskattningsdatabasen om uppgifterna endast är tillgängliga för en snäv krets personer t.ex. ansvariga chefer.

text: Det som sagts i detta delavsnitt avser endast behandlingar som har sin grund i tillåten behandling i beskattningsverksamheten. Se vidare under avsnitt 4.1.

text: 4.3.2 Gemensam behandling när ändamålet är uppföljning i den personaladministrativa verksamheten

text: En förutsättning för att behandling av personuppgifter angående personalen definitionsmässigt ska kunna hänföras till beskattningsverksamheten är att behandlingen kan ske inom ramen för de ändamål som anges i skattedatabaslagen.

text: Om ändamålet med en uppföljning av personalen inte överensstämmer med tillåtna ändamål enligt beskattningsdatabaslagen måste uppföljningen sägas ske i den personaladministrativa verksamheten. Vid en sådan uppföljning ska

text: personuppgiftslagens

text: bestämmelser tillämpas vid behandlingen av personuppgifter. Det innebär bl.a. att behandlingen måste kunna hänföras till något av de fall som anges i

text: 10 §

text: PuL (se vidare avsnitt 4.2).

text: En konsekvens av det ovanstående är att det inte är tillåtet att för personaladministrativa ändamål sambearbeta uppgifter ur beskattningsdatabasen med personuppgifter i den personaladministrativa verksamheten. Det är en följd av att uppgifterna i beskattningsdatabasen endast får behandlas för de ändamål som anges i skattedatabaslagen (se vidare avsnitt 4.1).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 109136-05/111

title: Beräkning av ränta på skatt som varit föremål för betalningssäkring

text: 1 Sammanfattning

text: För sådan skatt som omfattas av ett beslut om betalningssäkring ska låg kostnadsränta beräknas från och med dagen efter den då beslutet om betalningssäkring registrerades i utsöknings- och indrivningsdatabasen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Enligt

text: skattebetalningslagen (1997:483)

text: , SBL, kan den skattskyldige antingen tillgodoföras ränta (intäktsränta) eller bli tvungen att betala ränta (kostnadsränta). Utgångspunkten för ränteberäkningen är basräntan, som motsvarar s.k. låg kostnadsränta. Kostnadsränta kan även beräknas som mellanränta (125 % av basräntan) eller som hög kostnadsränta (basräntan plus 15 procentenheter).

text: Fråga har uppkommit om kostnadsränta ska beräknas på annat vis än normalt om en skatteskuld varit föremål för betalningssäkring och om så är fallet, från och med vilken dag avvikande ränteberäkning ska ske. Frågan gäller således hur bestämmelsen om ränteberäkning i

text: 19 kap. 9 §

text: SBL ska tolkas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 19 kap. 9 §

text: SBL föreskrivs att när det är fråga om skatt som har lämnats till kronofogdemyndigheten för indrivning eller för verkställighet enligt lagen (

text: ) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter, betalningssäkringslagen, beräknas kostnadsräntan efter en räntesats som motsvarar basräntan från och med dagen efter den då beslutet om skatten registrerades i utsöknings- och indrivningsdatabasen enligt lagen (

text: ) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet.

text: Enligt 10 § betalningssäkringslagen får beslut om betalningssäkring genast verkställas och verkställighet begärs hos kronofogdemyndigheten av Skatteverket. Av

text: 11 § samma lag

text: följer att i fråga om verkställighet av beslut om betalningssäkring tillämpas bl.a.

text: 2 kap.

text: utsökningsbalken

text: , UB, och att mål om verkställighet av beslut om betalningssäkring handläggs som allmänt mål.

text: Enligt

text: 2 kap. 30 § tredje stycket

text: UB anses ansökan (om verkställighet) i allmänt mål gjord när indrivningsuppdraget har förts in i exekutionsväsendets system för automatisk databehandling och uppgifterna är tillgängliga för kronofogdemyndigheten.

text: I lagen (

text: ) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet, till vilken

text: 19 kap. 9 §

text: SBL hänvisar, finns bestämmelser om kronofogdemyndigheternas databaser. Enligt

text: 2 kap. 2 § samma lag

text: får uppgifter behandlas i utsöknings- och indrivningsdatabasen för tillhandahållande av information som behövs i Skatteverkets och kronofogdemyndigheternas verksamhet för bl.a. verkställighet eller annan åtgärd som särskilt åligger kronofogdemyndigheterna enligt UB eller annan författning.

text: Av förarbetena till

text: 19 kap. 9 §

text: SBL framgår följande (

text: prop. 1996/97:100 s. 625

text: ). Låg kostnadsränta, alltså en räntesats som motsvarar basräntan, tas ut på skattebelopp som lämnats för indrivning. Att ett belopp anses ha lämnats för indrivning när det har registrerats i utsökningsregistret (numera utsöknings- och indrivningsdatabasen eftersom

text: utsökningsregisterlagen (1986:617)

text: fr.o.m. den 1 oktober 2001 ersatts av lagen (

text: ) om behandling av uppgifter i kronofogdemyndigheternas verksamhet) framgår av

text: 2 kap. 30 § tredje stycket

text: UB. Den låga kostnadsräntan ska också tas ut för skatt som omfattas av ett beslut som har lämnats till kronofogdemyndigheten för verkställighet enligt betalningssäkringslagen. Ränta beräknas fr.o.m. dagen efter den då beslutet om skatten registrerades i utsökningsregistret (numera utsöknings- och indrivningsdatabasen).

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Frågan är om bestämmelsen i

text: 19 kap. 9 §

text: SBL ska tolkas på så sätt att räntan på ett betalningssäkrat belopp ska beräknas från en tidpunkt som ligger före restföringstidpunkten eller om avsikten med bestämmelsen endast är att förtydliga att låg ränta även ska beräknas för betalningssäkrad skatt efter restföring.

text: Det avgörande för tolkningen är vad som i

text: 19 kap. 9 §

text: SBL avses med ”skatt som har lämnats till kronofogdemyndigheten” för verkställighet enligt betalningssäkringslagen samt att räntan ska beräknas från och med dagen efter ”beslutet om skatten” registrerades i utsöknings- och indrivningsdatabasen. Av 11 § betalningssäkringslagen jämförd med

text: 2 kap. 30 § tredje stycket

text: UB framgår att det är beslutet om betalningssäkring som lämnas till kronofogdemyndigheten för verkställighet samt att det beslut som registreras i utsöknings- och indrivningsdatabasen är beslutet om betalningssäkring.

text: Bestämmelsen i

text: 19 kap. 9 §

text: SBL måste därför tolkas på så sätt att låg kostnadsränta ska beräknas på sådan skatt som omfattas av ett beslut om betalningssäkring från och med dagen efter den då beslutet om betalningssäkring registrerades i utsöknings- och indrivningsdatabasen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 111229-05/111

title: Skatteplikt vid tillhandahållande av logi i elevhem och uthyrning av elevhem åt en kommun

text: Nytt: 2023-06-02

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Ett elevhem som drivs av en kommun kan anses ha en sådan anknytning till undervisningsverksamheten vid en kommunal skola att det utgör en integrerad och underordnad del av denna om boendet tillhandahålls av samma kommun som tillhandahåller utbildningen. En förutsättning för detta är att boendet vid elevhemmet endast är avsett som logi åt elever vid deltagande i undervisning utanför hemorten på motsvarande sätt som vid internatskolor, folkhögskolor etc.

text: Utmärkande för ett sådant elevhem är syftet att bereda logi åt elever för deltagande i skolutbildning. Bostadens storlek och standard blir därmed av underordnad betydelse, och torde i många fall avvika från vad som utgör normal standard för stadigvarande bostäder. Ett fastighetsbolag som hyr ut ett sådant elevhem till en kommun för stadigvarande användning i dess skolverksamhet kan därför medges frivillig skattskyldighet för uthyrningen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Frågor har ställts om Skatteverkets uppfattning i frågorna om upplåtelse av bostäder i elevhem är ett underordnat led i undervisningsverksamhet och om uthyrning av ett elevhem till en kommun omfattas av regeln i

text: 3 kap. 3 § andra stycket Mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, om undantag från skatteplikt vid uthyrning av fastighet åt en kommun eller ett kommunalförbund då uthyrningen avser stadigvarande bostad.

text: 3 Gällande rätt

text: Av

text: 3 kap. 8 §

text: ML första stycket ML framgår att från skatteplikt undantas omsättning av tjänster som utgör

text: 1. grundskole-, gymnasieskole- eller högskoleutbildning, om utbildningen anordnas av det allmänna eller en av det allmänna för utbildningen erkänd utbildningsanordnare, och

text: 2. utbildning som berättigar studerande till studiestöd enligt

text: studiestödslagen (1999:1395)

text: eller till sådant bidrag för korttidsstudier som får fördelas av Landsorganisationen i Sverige eller Tjänstemännens Centralorganisation med stöd av lagen (

text: ) om överlämnande av förvaltningsuppgifter inom Utbildningsdepartementets verksamhetsområde eller av Statens institut för särskilt utbildningsstöd.

text: Av andra stycket framgår att undantaget från skatteplikt omfattar även omsättning av varor och tjänster som omsätts som ett led i utbildningen.

text: Den svenska

text: mervärdesskattelagen

text: ska tolkas mot bakgrund av EG-rätten. I sjätte mervärdesskattedirektivet (

text: ), sjätte direktivet, finns bestämmelser om undervisning i

text: artikel 13

text: A i. Enligt dessa bestämmelser undantas från skatteplikt undervisning och fostran av barn och ungdomar, skolundervisning, universitetsutbildning, yrkesutbildning och fortbildning, däribland tillhandahållande av tjänster och varor som är nära förbundna därmed, som tillhandahålls av offentligrättsliga organ med detta som mål eller av andra organisationer definierade av medlemsstaten i fråga såsom organ med liknande syften.

text: Enligt

text: 3 kap. 2 § första stycket

text: ML undantas från skatteplikt omsättning av fastigheter samt överlåtelse och upplåtelse av arrenden, hyresrätter, bostadsrätter, tomträtter, servitutsrätter och andra rättigheter till fastigheter. Enligt

text: 3 kap. 3 § andra stycket

text: ML gäller inte undantaget när en fastighetsägare för stadigvarande användning i en verksamhet som medför skattskyldighet eller som medför rätt till återbetalning helt eller delvis hyr ut en sådan byggnad eller annan anläggning som utgör fastighet. Uthyrning till staten, en kommun eller ett kommunalförbund är skattepliktig även om uthyrningen sker för en verksamhet som inte medför sådan skyldighet eller rätt. Skatteplikt föreligger dock inte för uthyrning till en kommun om fastigheten vidareuthyrs av kommunen för användning i en verksamhet som inte medför skattskyldighet eller rätt till återbetalning eller om uthyrningen avser stadigvarande bostad.

text: I sjätte direktivet finns bestämmelser om uthyrning av fast egendom i

text: artikel 13

text: B b och 13 B b 1. Enligt dessa bestämmelser undantas från skatteplikt uthyrning av fast egendom dock inte bl.a. tillhandahållande av logi, så som detta definieras i medlemsstaternas lagstiftning, inom hotellbranschen eller branscher med liknande funktion.

text: Enligt

text: Artikel 13

text: C får medlemsstaterna medge skattskyldiga en rätt till valfrihet för beskattning vid utarrendering och uthyrning av fast egendom (frivillig skattskyldighet). Medlemsstaterna får inskränka denna rätt till valfrihet och skall närmare bestämma om dess användning.

text: 4. Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Upplåtelse av logi som ett led i utbildning

text: Skatterättsnämnden (SRN) har i förhandsbesked 2004-05-11, som inte överklagats, ansett att ett elevhem, som drevs av en kommun, hade en sådan anknytning till den av kommunen bedrivna skolundervisningsverksamheten att det fick anses utgöra en integrerad del i denna.

text: Skatterättsnämnden anför i förhandsbeskedet att frågan om hur kost och logi som tillhandahålls i samband med utbildning ska behandlas i mervärdesskattehänseende har bedömts i olika sammanhang. Sålunda framgick av dåvarande Riksskattenämndens meddelande RSN 1969:63.8 angående kost vid anstalter, skolor och hem att det bl.a. vid åtskilliga skolor drevs sådan verksamhet som - förutom tillhandahållande av kost och logi - huvudsakligen hade annat ändamål än tillhandahållande av skattepliktiga tjänster. Skattskyldighet till mervärdesskatt ansågs därför inte föreligga för den som drev sådan skola. Det sagda gällde bl.a. internatskolor och liknande inrättningar huvudsakligen inrättade för ej skattepliktiga undervisningsändamål.

text: Tillhandahållande av kost och logi i folkhögskoleverksamhet har också ansetts ingå som en del i undervisningsverksamhet och har därmed inte utgjort skattepliktig omsättning (

text: RÅ 1988 not 524

text: I detta rättsfall bedrev sökanden av förhandsbesked även kursgårdsverksamhet, vilken inte ansågs utgöra sådan inrättning som avses i RSN 1969:63.8.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning bör tillhandahållande av kost och logi i samband med utbildning i princip anses som en från utbildningstjänsten avskild, särskild prestation. Kost och logi, som tillhandahålls av skolan åt elever vid internatskolor och andra skolor i samband med utbildning bör emellertid normalt anses som ett integrerat och underordnat led i utbildningen. Därmed undantas de från skatteplikt om utbildningen är undantagen. Detta gäller också logi som tillhandahålls i elevhem vid motsvarande utbildningar under förutsättning att tillhandahållandet görs av den som tillhandahåller utbildningen.

text: 4.2 Stadigvarande bostad

text: Bestämmelsen i

text: 3 kap. 3 § andra stycket

text: ML om att skatteplikt inte föreligger för uthyrning till en kommun eller ett kommunalförbund om fastigheten vidareuthyrs av kommunen eller kommunalförbundet och uthyrningen avser stadigvarande bostad har införts för att frivillig skattskyldighet inte ska kunna medges om en byggnad används som stadigvarande bostad (1994/95:SkU7 s. 82).

text: Begreppet stadigvarande bostad återfinns också i

text: 8 kap. 9 § första stycket 1

text: ML. Härav framgår att avdrag med vissa begränsningar som framgår av 10 § inte får göras för ingående mervärdesskatt som avser stadigvarande bostad. Skälet till avdragsförbudet för stadigvarande bostad som finns i

text: 8 kap. 9 § första stycket 1

text: ML är att förvärv för privat konsumtion så som användande av en byggnad som stadigvarande bostad inte ska medföra avdragsrätt.

text: I

text: RÅ 1993 ref 30

text: fastställde RR ett förhandsbesked där en kommun inte medgavs avdragsrätt för ingående mervärdesskatt som belöpte på servicelägenheter och gruppbostäder. De aktuella bostäderna uppläts med hyresrätt och nyttjades av de boende på samma sätt som lägenheter på den allmänna bostadsmarknaden och bedömdes därför omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad.

text: I

text: RÅ 1997 not 245

text: bedömdes, under likartade förhållanden som ovan, avdragsförbudet vara tillämpligt beträffande lägenheter inrättade på samma sätt som lägenheter för permanent boende. Det faktum att vissa av lägenheterna skulle komma att användas för korttidsboende medförde ingen annan bedömning av dem.

text: Regeringsrätten har i ett antal mål ansett avdragsförbudet inte vara tillämpligt. Gemensamma förhållanden i målen (

text: RÅ 2002 ref 67

text: RÅ 2002 not 174

text: och

text: RÅ 2002 not 175

text: ) är att de lägenheter, för vilka avdragsrätten bedömdes, användes uteslutande för rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande särskilda verksamheter.

text: I

text: RÅ 2003 ref 100

text: II ansågs avdragsförbudet inte heller vara tillämpligt. Här gällde bedömningen en klart avskild och för verksamheten anpassad del av en bostad som användes i kontorsverksamhet och inte för bostadsändamål.

text: Några motsvarande avgöranden av Regeringsrätten, som uttryckligen avser begreppet stadigvarande bostad i bestämmelsen i

text: 3 kap. 3 § andra stycket

text: ML saknas. Då bestämmelserna får anses ha införts i likartat syfte bör innebörden av begreppet stadigvarande bostad och därvid tillämpliga bedömningsgrunder väsentligen vara de samma som i

text: 8 kap. 9 § första stycket 1

text: ML.

text: Skatteverket tolkar föreliggande rättspraxis så att avdragsförbudet anses tillämpligt på lägenheter av bostadskaraktär även om de enbart används för korttidsboende (

text: RÅ 1997 not 245

text: ) men att avdragsförbudet inte är tillämpligt i de fall motsvarande lägenheter helt används i hotellrörelse eller liknande rumsuthyrningsverksamhet (

text: RÅ 2002 ref 67

text: RÅ 2002 not 174

text: och

text: RÅ 2002 not 175

text: ). Vidare ska såväl byggnadens karaktär som dess användningssätt beaktas (

text: RÅ 2003 ref 100

text: I och II) vid bedömning av om avdragsförbudet är tillämpligt eller inte.

text: I det ovan nämnda ej överklagade förhandsbeskedet 2004-05-11 ansåg SRN att det aktuella elevhemmet på grund av anknytningen till kommunens undervisningsverksamhet och förutsättningarna i övrigt inte utgjorde stadigvarande bostad enligt

text: 3 kap. 3 § andra stycket

text: ML. Förutsättningarna i övrigt var bl.a. att elevbostäderna användes endast under terminstid, huvudsakligen måndag till fredag. Inga elever var folkbokförda i elevbostäderna. Tjugoen bostadslägenheter skulle byggas om så att de kom att innehålla tillsammans 56 uthyrningsrum. Ombyggnadsarbetena avsågs vara minsta möjliga så att i princip två eller tre elever skulle dela på en två- eller trerumslägenhet. Rumsdörrarna skulle göras låsbara och eleverna skulle sedan dela på lägenhetens hall, kök och toalett.

text: Under förutsättning att boendet är avsett som logi vid deltagande i av kommunen anordnad, från skatteplikt undantagen skolutbildning utanför elevernas bostadsorter och inte för att utgöra stadigvarande bostad bör ett elevhem som drivs av en kommun anses använt i kommunens undervisningsverksamhet. Bostädernas karaktär blir vid sådan användning av underordnad betydelse. Det är vanligt att storlek och standard genom byggnadssättet, eller någon sådan verksamhetsanpassning av en stadigvarande bostad som gjorts enligt förhandsbeskedet, avviker från vad som är normalt för stadigvarande boende.

text: Ett elevhem bör när sådana förutsättningar som angivits ovan är uppfyllda inte anses omfattas av regeln i

text: 3 kap. 3 § andra stycket

text: ML om undantag från skatteplikt vid uthyrning av fastighet åt en kommun eller ett kommunalförbund då uthyrningen avser stadigvarande bostad. Ett fastighetsbolag som hyr ut ett sådant elevhem till en kommun för stadigvarande användning i dess skolverksamhet kan därför medges frivillig skattskyldighet för uthyrningen.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 113752-05/111

title: Beskattning vid försäljning samt förmögenhetsbeskattning av brittisk leasehold

text: 1 Sammanfattning

text: En brittisk s.k. leasehold är en nyttjanderätt och en avyttring ska behandlas enligt reglerna i

text: 52 kap.

text: inkomstskattelagen

text: (1999:1229; IL) och förmögenhetsskatt ska inte tas ut.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: En i Storbritannien vanlig form att upplåta bostad är s.k. leasehold. En leasehold innefattar en rätt att för viss tid ta en byggnad – eller del därav - i besittning. Den som har en leasehold har – i enlighet med vad som föreskrivs i avtalet - att betala hyra samt sin andel av kostnaderna för underhåll av byggnaden etc. Avtalet kan träffas direkt med fastighetsägaren – freeholder – eller med någon som vidareupplåter nyttjanderätten (sub-lease kan förekomma i flera led).

text: Löptiden för en leasehold är vanligen 99 år, men det förekommer löptider på upp till 999 år. Innehavaren av en leasehold har vidare möjligheter att få kontraktstiden förlängd.

text: En leasehold kan avyttras och köparen övertar då den besittningsrätt och de förpliktelser som följer av det bakomliggande avtalet.

text: Fråga har ställts hur en avyttring av en leasehold skall beskattas samt om den ska förmögenhetsbeskattas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Nyttjanderätter av den typ som leasehold räknas till är definitionsmässigt en annan tillgång enligt

text: 52 kap.

text: IL. Dessa tillgångar delas upp mellan sådana som innehafts för personligt bruk (personliga tillgångar) och andra tillgångar än personliga tillgångar.

text: Förluster vid avyttring av personliga tillgångar får inte dras av (

text: 52 kap. 5 § 2 st.

text: IL). Förluster på andra tillgångar än de som är personliga tillgångar får dras av med 70 procent (

text: 52 kap. 5 § 1 st.

text: IL).

text: Endast sådana tillgångar vilka direkt anges i

text: 3 § lagen (1997:323)

text: om statlig förmögenhetsskatt (SFL) är skattepliktiga. Tillgångar som beskattas enligt

text: 52 kap.

text: IL omfattas av uppräkningen i

text: 3 §

text: SFL, om de är lösöre eller är marknadsnoterade.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: En leasehold är – oavsett kvarvarande löptid - en nyttjanderätt. En avyttring av en leasehold skall således bedömas enligt bestämmelserna i

text: 52 kap.

text: IL.

text: Huruvida fråga är om en personlig tillgång eller annan tillång (t.ex. kapitalplaceringar) får bedömas med utgångspunkt i förhållandena i det enskilda fallet. Leaseholds som används för ägarens eller dennes familjs boende utgör därvid en personlig tillgång.

text: Nyttjanderätt till fastighet (t.ex. leasehold) är varken marknadsnoterad eller lösöre, varför sådan tillgång är skattefri enligt SFL.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 115082-05/111

title: Ridhus

text: Detta ställningstagande upphör att gälla (se ställningstagande med dnr

text: 202 371947-17/111

text: ) och ersätts av information i Rättslig vägledning.

text: 1 Sammanfattning

text: Ridhus, som inte utgör specialbyggnad, ska normalt indelas som ekonomibyggnad och hänföras till övriga ekonomibyggnader (byggnadskategoriklass 60). Värdering bör ske i enlighet med Skatteverkets allmänna råd SKV A 2004:10 avsnitt 8.4.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: I samband med den allmänna fastighetstaxeringen av lantbruk, AFT-05, har fråga uppkommit om hur ridhus ska indelas och värderas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Indelning av byggnader i olika byggnadstyper regleras i

text: 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: ,FTL.

text: Därav framgår bl.a. att byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och som inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall, loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus ska hänföras till ekonomibyggnad. Detta gäller även växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk eller skogsbruk. Dessutom gäller att byggnad som används för bad, sport, idrott och liknande - under förutsättning att allmänheten har tillträde till anläggningen - ska, oavsett vad ovan sagts, indelas som specialbyggnad.

text: Vidare stadgas i

text: 2 kap. 2 §

text: FTL att byggnad som inte ska utgöra någon av de i lagen uppräknade byggnadstyperna - småhus, hyreshus, ekonomibyggnad, kraftverksbyggnad, industribyggnad eller specialbyggnad - ska utgöra övrig byggnad.

text: I

text: 1 kap. 10 § fastighetstaxeringsförordningen (1993:1139)

text: , FTF, regleras beträffande ekonomibyggnader hur värdefaktorn byggnadskategori ska indelas i klasser med hänsyn till hur byggnaden är inrättad.

text: Av 1 kap. 13 och 15 §§ FTF framgår att övriga byggnader värderas på samma sätt som industribyggnader.

text: 4 Bedömning

text: Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk ska enligt

text: 2 kap. 2 §

text: FTL indelas som ekonomibyggnad. Även om ett ridhus inte direkt kan anses inrättat för sådan verksamhet ligger det ändå, enligt Skatteverkets uppfattning, närmast till hands att indela en sådan byggnad som ekonomibyggnad såvida fråga inte är om specialbyggnad.

text: Vid den klassindelning som ska göras beträffande ekonomibyggnader, enligt 1 kap. 10 § FTF, bör ridhus hänföras till byggnadskategoriklass 60. Ridhus av enkel beskaffenhet bör därvid, i överensstämmelse med Skatteverkets allmänna råd SKV A 2004:10 avsnitt 8.4, värderas på samma sätt som byggnadskategori 11. För övriga ridhus bör ledning för värderingen hämtas från anläggningskostnaderna och åldern. Värdet bör bestämmas så som framgår av nämnda allmänna råd.

text: Styrsignalen ska tillämpas vid fastighetstaxering av lantbruksenheter.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 11673-05/111

title: Studerande med tillfälliga arbeten

text: Nytt: 2013-09-11

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersatts av ställningstagandet Studerande med tillfälliga arbeten, dnr

text: 131 494252-13/111

text: 1 Sammanfattning

text: Avdrag för ökade levnadskostnader ska medges studerande som tagit tillfällig anställning på sin före detta hemort och under anställningstiden varit bosatta i föräldrarnas eller någon annan anhörigs hem enligt samma regler som gäller för andra skattskyldiga. En förutsättning för avdragsrätt är att en bostad behållits på studieorten. För att avdragsrätt för logi ska föreligga krävs att den skattskyldige gör sannolikt att han haft en kostnad för övernattningen.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Det förekommer ofta att ungdomar som studerar på en ort tar feriejobb på sin gamla hemort. Det är därvid naturligt att de under tiden de arbetar på hemorten bor hos föräldrar eller släktingar och vänner. Detta inte minst mot bakgrund av att de på så sätt kan reducera sina levnadskostnader genom möjligheten till billigt boende.

text: Skatteverket har på sin webbplats www.skatteverket.se lämnat information som vänder sig till sommarjobbande ungdomar. På webbsidan ”Skattungen” anges att den som sommarjobbar på sin tidigare hemort kan få avdrag om förutsättningarna för avdragsrätt för ökade levndskostnader i samband med tillfällig anställning är uppfyllda. Avdrag för merutgifter för logi medges emellertid endast om ungdomarna betalat någon hyra.

text: Länsrätten i Uppsala har i en dom 2004-02-17 mål nr 434—436-03 prövat frågan om ungdomars rätt till avdrag för ökade levnadskostnader i samband med tillfälligt arbete på den gamla bostadsorten. Yrkat avdrag för ökade utgifter för kost och småutgifter vägrades med motiveringen att den skattskyldige, som bott hos sina föräldrar under den aktuella tiden, inte gjort sannolikt att hon haft någon ökning i levnadskostnaderna. Domen har inte överklagats.

text: Frågan är vilken bevisbörda som åligger ungdomarna när de yrkar avdrag för ökade levnadskostnader i samband med tillfällig anställning under den tid de bor hos föräldrar/släktingar eller vänner. Är bevisbördan annorlunda när det gäller avdrag för kost och småutgifter än för avdraget för logi?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Aktuella lagrum

text: Av

text: 12 kap. 18 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL framgår att ökade levnadskostnader skall dras av om den skattskyldige har sitt arbete på annan ort än den där han har sin bostad. Sådant avdrag medges enligt nämnda lagrum bl.a. om arbetet avser endast en kortare tid.

text: Av

text: 12 kap. 21 §

text: IL framgår att ökade utgifter för logi skall dras av med ett belopp som motsvarar den faktiska utgiften. Vid tillfälligt arbete på annan ort gäller dock bestämmelsen i 13 §, om logiutgiften inte kan visas.

text: I

text: 12 kap. 13 §

text: IL anges att om den skattskyldige inte kan visa vilken utgift för logi han har haft skall avdrag medges med ett halvt maximibelopp per natt.

text: Av

text: 12 kap. 21 §

text: IL andra stycket framgår att ökade utgifter för måltider och småutgifter på arbetsorten skall dras av antingen med den faktiska utgiftsökningen eller med ett belopp som beräknas enligt schablon.

text: 3.2 Förarbetsuttalande

text: I

text: prop. 1998/99:83 s. 24

text: anges följande:

text: ”Grunden för avdragsrätt är ju att övernattning skett på arbetsorten. Redan detta förhållande måste rimligen anses vara tillräckligt för att anse det som sannolikt att kostnader för logi har uppkommit. En annan sak är att den skattskyldige måste fullgöra sin bevisbörda i fråga om att han eller hon övernattat på arbetsorten.”

text: 3.3 Regeringsrättsdomar

text: Regeringsrätten har i

text: RÅ 1998 ref. 39

text: medgett avdrag för kostnader för hyra på den tillfälliga arbetsorten eftersom utgifterna för hyran utgjorde en ökning av levnadskostnaderna i förhållande till det kostnadsfria boendet i föräldrahemmet.

text: Regeringsrätten har i

text: RÅ 2003 ref. 73

text: ansett att avdrag för logikostnad endast skulle medges med faktisk utgift för logi trots att denna understeg schablonavdraget för logi.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Avdragsrätten för ökade levnadskostnader har varit föremål för en del ändringar under senare tid. Ändringarna har haft till syfte att skapa enhetliga regler för skattskyldiga med liknande förhållanden. En annan ambition har varit att reglerna ska vara lätta att tillämpa för såväl Skatteverket som för de skattskyldiga.

text: Av förarbetsuttalandena framgår att den skattskyldige redan genom att ha tagit en anställning som kräver övernattning på arbetsorten får presumeras ha ökade levnadskostnader. Uttalandena i förarbetena stämmer för övrigt med Riksskatteverkets remissvar (

text: prop.1998/99:83 s. 23

text: ) där det anges att det inte kan anses meningsfullt att ställa upp krav på bevisning ”eftersom minsta lilla merkostnad medför att avdrag skall medges enligt schablon”.

text: Varken lagtext eller förarbeten ger stöd för att behandla feriearbetande ungdomar på annat sätt än andra skattskyldiga som yrkar avdrag för ökade levnadskostnader i samband med tillfällig anställning.

text: Den omständigheten att den skattskyldige bor i föräldrahemmet eller hos släktingar/vänner utgör således inget skäl att vägra schablonavdrag om förutsättningar för avdragsrätt enligt

text: 12 kap. 18 §

text: IL kan anses uppfyllda. Det bör i detta sammanhang påpekas att en av förutsättningarna för avdrag är att den skattskyldige verkligen är bosatt på studieorten och disponerar en bostad där även under den tid det tillfälliga arbetet pågår på den andra orten.

text: Avdrag för utgifter för logi medges enligt huvudregeln i

text: 12 kap. 21 §

text: IL med belopp motsvarande den faktiska utgiften. Om den faktiska utgiften för övernattningen inte kan visas kan avdrag medges enligt schablon. Såväl lagtexten som de ovannämnda regeringsrättsdomarna ger stöd för uppfattningen att avdrag för logikostnader ska medges med belopp motsvarande faktisk utgift för bostaden på arbetsorten. Om det av utredningen framgår att den skattskyldige inte haft någon bostadskostnad på arbetsorten bör han eller hon inte medges avdrag för ökad logikostnad.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 130 133554-05/111

title: Inventarier av mindre värde och mervärdesskatt

text: Nytt: 2025-12-08

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2025-12-05, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: För inventarier som är av mindre värde får hela utgiften dras av omedelbart.

text: I Skatteverkets allmänna råd RSV 2003:9 anges att som inventarier av mindre värde räknas normalt ett inventarium vars anskaffningsvärde exklusive mervärdesskatt uppgår till högst 5 000 kronor för små företag, till högst 10 000 kronor för medelstora företag och till högst 20 000 kronor för stora företag.

text: Beloppsgränserna får anses innebära att omedelbart avdrag får göras med högst 5 000 kronor (eller 10 000 eller 20 000 kronor) med tillägg för mervärdesskatt till den del denna inte ska dras av eller återbetalas enligt

text: mervärdesskattelagen

text: (ML).

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: När en näringsidkare anskaffar inventarier som är av mindre värde får hela utgiften dras av omedelbart. I Skatteverkets allmänna råd RSV 2003:9 anges beloppsgränser för vad som utgör inventarier av mindre värde för små, medelstora och stora företag. Det är frågan om belopp exklusive mervärdesskatt.

text: Frågan har uppkommit hur beloppsgränserna ska uppfattas när mervärdesskatt inte ska dras av eller återbetalas enligt ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: I

text: 18 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, finns bestämmelser om avdrag för utgifter för anskaffning av inventarier. Huvudregeln är att utgifter för att anskaffa inventarier ska dras av genom årliga värdeminskningsavdrag (18 kap. 3 §). För bl.a. inventarier som är av mindre värde får hela utgiften dras av omedelbart (18 kap. 4 §).

text: I Skatteverkets allmänna råd om inventarier av mindre värde (RSV 2003:9) definieras inventarier av mindre värde på följande sätt:

text: "För små företag bör som inventarier som är av mindre värde normalt räknas ett inventarium vars anskaffningsvärde exklusive mervärdesskatt uppgår till högst 5 000 kronor. För medelstora företag får motsvarande belopp anses vara 10 000 kronor och för stora företag 20 000 kronor."

text: I IL finns bestämmelser om hur mervärdesskatt ska behandlas vid inkomstberäkningen i olika situationer. I 15 kap. 6 § anges att vad som motsvarar utgående skatt enligt ML ska inte tas upp. I 16 kap. 16 § anges att sådan ingående skatt enligt ML som medför rätt till avdrag enligt 8 kap. eller återbetalning enligt

text: 10 kap.

text: nämnda lag får inte dras av.

text: I

text: 16 kap. 2 §

text: IL - angående avdrag för utgifter för representation - finns också en bestämmelse om mervärdesskatt. Det anges att för utgifter för lunch, middag eller supé får avdraget inte överstiga 90 kronor per person och måltid med tillägg för mervärdesskatt till den del denna inte ska dras av enligt 8 kap. eller återbetalas enligt

text: 10 kap.

text: ML.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Bestämmelsen i

text: 16 kap. 16 §

text: IL - angående att sådan ingående skatt enligt ML som medför rätt till avdrag enligt 8 kap. eller återbetalning enligt

text: 10 kap.

text: nämnda lag inte får dras av - får motsatsvis anses innebära att ingående skatt som inte medför rätt till avdrag eller återbetalning i stället ska behandlas som en utgift vid inkomstberäkningen.

text: Mot bakgrund av detta gör Skatteverket bedömningen att beloppsgränserna för inventarier av mindre värde i det allmänna rådet bör uppfattas som att omedelbart avdrag får göras med högst 5 000 kronor, 10 000 kronor eller 20 000 kronor, med tillägg för mervärdesskatt till den del denna inte ska dras av enligt 8 kap. eller återbetalas enligt

text: 10 kap.

text: ML. Bestämmelsen om tillägg för mervärdesskatt i

text: 16 kap. 2 §

text: IL angående avdrag för utgifter för representation utgör stöd för denna bedömning.

text: Bedömningen innebär att ett företag som enligt ML har rätt till avdrag, eller återbetalning, med 50 procent av den ingående skatten får behandla den del av den ingående skatten som inte ska dras av, eller som inte ska återbetalas, som en utgift vid inkomstberäkningen. Om företaget förvärvar ett inventarium för 5 000 kronor, jämte mervärdesskatt med 1 250 kronor, får företaget göra omedelbart avdrag med (5 000 + 625 =) 5 625 kronor vid inkomstberäkningen.