identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-549549

title: Prispengar i andra tävlingar än idrottstävlingar, mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-12-18

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-12-18, dnr.

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Det förekommer att arrangörer av andra tävlingar än idrottstävlingar delar ut så kallade prispengar i form av pengar, varor eller tjänster till tävlingsdeltagare som har uppnått en viss placering. Det kan till exempel vara när en deltagare har kommit på första, andra eller tredje plats. En bedömning ska då göras om deltagaren tillhandahåller arrangören en tjänst mot ersättning, det vill säga om det är fråga om en omsättning.

text: Skatteverket anser att som regel är prispengar som är beroende av deltagarens placering i tävlingen inte en ersättning för en tillhandahållen tjänst. Prispengarna är i dessa fall underkastade en viss slumpmässighet. Exempel på sådana tävlingar är poker, tävlingsbridge, schack och elektronisk sport (e-sport).

text: Det finns dock tävlingar med prispengar som har stora likheter med ett anbudsförfarande eller en upphandlingsprocess och där de olika tävlingsbidragen kan liknas vid anbud. En bedömning av om prispengar i sådana tävlingar ska ses som en ersättning för tillhandahållandet av en tjänst ska göras med utgångspunkt i vad arrangören förbinder sig gentemot vinnaren innan tävlingen startar. Bedömningen ska göras utifrån tävlingsreglerna.

text: Om vinnaren ska få både prispengar och en ersättning för att till exempel bearbeta tävlingsbidraget ska prispengarna ses som en del av den totala ersättningen, det vill säga en omsättning.

text: Om vinnaren endast ska få prispengar anses prispengarna inte vara en ersättning för en tillhandahållen tjänst, det vill säga inte en omsättning.

text: 2 Frågeställning

text: Det förekommer att arrangörer av andra tävlingar än idrottstävlingar delar ut så kallade prispengar till tävlingsdeltagare som har uppnått en viss placering i tävlingen. Frågan är om den som tar emot prispengarna har omsatt en tjänst. Med arrangör avses i detta sammanhang den som är initiativtagare till tävlingen, till exempel ett byggföretag som arrangerar en arkitekttävling.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser

text: Mervärdesskatt ska betalas till staten vid sådan omsättning inom landet av varor eller tjänster som är skattepliktig och görs av en beskattningsbar person i denna egenskap i den utsträckning den beskattningsbara personen inte är befriad från skatt på omsättningen (

text: 1 kap. 1 § första stycket 1 mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML, jämför artikel

text: 2.1 a

text: och

text: 2.1 c

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Med omsättning av en tjänst menas att en tjänst mot ersättning utförs, överlåts eller på annat sätt tillhandahålls någon eller när en tjänst tas i anspråk genom uttag (

text: 2 kap. 1 § tredje stycket

text: ML, jämför artiklarna 24-26 i mervärdesskattedirektivet).

text: Vid försäljning av en vara eller tjänst ska beskattningsunderlaget beräknas med utgångspunkt i ersättningen. Med ersättning förstås allt det som säljaren har erhållit eller ska erhålla för varan eller tjänsten från köparen eller en tredje part (7 kap. 2 § första stycket, 3 § 1 och 3 c § ML, jämför bland annat artiklarna 73 och 78 i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 Rättspraxis

text: Det måste finnas ett direkt samband mellan den tjänst som tillhandahålls och det motvärde som tas emot för att ett tillhandahållande av en tjänst ska anses ha skett. Motvärdet måste kunna uttryckas i pengar och är det belopp som faktiskt erhålls (154/80, Aardappelenbewaarplaats, punkterna 10-13).

text: En betalning som är frivillig är inte en motprestation för en tillhandahållen tjänst (

text: , Tolsma, punkterna 16-19).

text: Det är fråga om ett direkt samband när det finns ett rättsförhållande som innebär ett ömsesidigt utbyte av prestationer där den ersättning som säljaren tar emot är det faktiska motvärdet för den tjänst som köparen får. Om det är osäkert att det finns en ersättning kan det innebära att det inte finns något direkt samband mellan tillhandahållandet av tjänsten till mottagaren och den ersättning som i förekommande fall kan ha tagits emot (

text: , Bastová, punkterna 28-29).

text: Det är inte ett tillhandahållande av en tjänst mot ersättning när endast ägarna till de hästar som har placerat sig i kapplöpningen får prispengar. I ett sådant fall är det inte det förhållandet att ägaren ställer sin häst till kapplöpningsarrangörens förfogande som i sig ger upphov till betalning av prispengar utan uppnåendet av ett visst resultat i kapplöpningen, närmare bestämt att hästen placerar sig. Även om det skulle vara så att kapplöpningsarrangören förbundit sig att ge ut prispengar vilkas belopp fastställs och är känt i förväg, kvarstår likväl det faktum att priset villkoras av utförandet av en särskild prestation och är underkastat en viss slumpmässighet. En sådan slumpmässighet utesluter att det finns ett direkt samband mellan att hästen ställs till förfogande och prispengarna (

text: , Bastová, punkterna 36-37).

text: En motsatt lösning som består i att kvalificera prispengar, som i förekommande fall vinns, som den faktiska ersättningen för att ägaren ställer sin häst till förfogande, skulle innebära att kvalificeringen som en beskattningsbar transaktion av att ägaren ställer sin häst till förfogande gjordes beroende av hästens resultat i kapplöpningen, vilket skulle strida mot domstolens fasta rättspraxis enligt vilken begreppet ”tillhandahållande av tjänster” har en objektiv karaktär och är tillämpligt oavsett transaktionernas syften och resultat (

text: , Bastová, punkten 38).

text: Av EU-domstolens praxis framgår att det inte är fråga om ett tillhandahållande mot ersättning när en hästägare ställer en häst till en kapplöpningsarrangörs förfogande i syfte att hästen ska delta i ett lopp. Det gäller under förutsättning att detta inte medför betalning av startpengar för deltagandet eller någon annan direkt betalning och att endast ägarna till de hästar som placerat sig i loppet får prispengar. Detta har motiverats med att mottagandet av prispengarna är underkastat en viss slumpmässighet (

text: HFD 2019 ref. 68

text: Det följer av fast rättspraxis att den enhetliga beräkningsgrunden vid tillhandahållande av varor eller tjänster mot ersättning utgörs av den faktiska ersättning som den beskattningsbara personen får. Denna ersättning utgör det subjektiva värdet, det vill säga det värde som faktiskt har tagits emot och inte ett värde som uppskattats efter objektiva kriterier. Ersättningen ska dessutom kunna mätas i pengar (Orfey,

text: , punkten 44).

text: Den omständigheten att de vårdtjänster som har tillhandahållits de boende varken är bestämda på förhand eller individualiserade och att ersättningen betalas ut i form av ett schablonbelopp kan inte heller påverka det direkta sambandet mellan tillhandahållandet av tjänsten och den mottagna ersättningen, vars belopp är bestämt på förhand och enligt fastställda kriterier (

text: , Le Rayon d’Or, punkten 37).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Allmänt om omsättning

text: En förutsättning för att mervärdesskatt ska betalas är att det finns en omsättning av en vara eller en tjänst.

text: Med omsättning av en tjänst avses framförallt att en tjänst tillhandahålls mot ersättning. Det ska finnas ett direkt samband mellan den tjänst som säljaren tillhandahåller och den ersättning som köparen betalar. Så är fallet om det mellan parterna finns ett rättsförhållande om att ömsesidigt utbyta prestationer. Den ersättning som säljaren tar emot ska vara det faktiska motvärdet för den tjänst som köparen får. Betalningar som görs av annan anledning än att en tjänst ska tillhandahållas är därmed inte en omsättning enligt ML.

text: Ett grundläggande krav för att det ska vara en omsättning är alltså att den tjänst som säljaren tillhandahåller ska ge upphov till en motprestation i form av en ersättning. Ersättningen består av allt det som säljaren har fått eller ska få för tjänsten från köparen eller från en tredje part.

text: 4.2 Tävlingar som inte är idrottstävlingar

text: Med tävling avses i detta sammanhang ett särskilt arrangemang där flera personer eller lag med personer ställs mot varandra för att utföra någon form av prestation inom ett visst område. I sådana tävlingar kan det förekomma att arrangören delar ut så kallade prispengar som är villkorade av att deltagaren ska uppnå en viss placering, som till exempel att komma på första, andra eller tredje plats. I sådant fall är det förutbestämt vilka placeringar som ger upphov till prispengar. Prispengarnas storlek kan antingen vara bestämd i förväg eller bestämmas i efterhand. Med prispengar avses i detta sammanhang pengar, varor och tjänster som delas ut som pris till en tävlingsdeltagare.

text: När det förekommer så kallade prispengar i andra tävlingar än idrottstävlingar ska en bedömning göras om deltagaren tillhandahåller arrangören en tjänst mot ersättning, det vill säga om det är fråga om en omsättning.

text: Skatteverket anser att prispengar som regel inte är en ersättning för en tillhandahållen tjänst. Deltagarens placering i sådana tävlingar är underkastad en viss slumpmässighet. Det är deltagarens placering i tävlingen som ger upphov till prispengarna. Prispengarna delas alltså inte ut för att deltagaren ska tillhandahålla arrangören en tjänst. I sådant fall finns det inte något direkt samband mellan tillhandahållandet av tjänsten och prispengarna. Det gäller oavsett vilken prestation som deltagarna ska utföra i tävlingen.

text: Exempel på tävlingar där prispengar inte är en ersättning för en tillhandahållen tjänst är poker, tävlingsbridge och schack. Ett annat exempel är e-sport som är ett samlingsnamn för olika tävlingar som sker i en virtuell miljö.

text: 4.3 Särskilt om arkitekttävlingar och liknande tävlingar

text: Det finns tävlingar som har stora likheter med ett anbudsförfarande eller en upphandlingsprocess där tävlingsbidragen kan liknas vid olika anbud. Att arrangera en tävling är bara en annan form av urvalsprocess i syfte att få fram förslag på hur till exempel en byggnad kan utformas. Arrangören bedömer tävlingsbidragen och väljer sedan vilken deltagare som är vinnare av tävlingen.

text: En arkitekttävling är ett exempel på en sådan tävling. Tävlingsbidragen kan bestå av en ritning eller en idé. Flera arkitekter arbetar samtidigt med samma uppgift ofta i konkurrens om en prissumma och ett fortsatt uppdrag att utveckla och bearbeta tävlingsbidraget mot en ersättning.

text: Ett annat exempel är en skrivartävling. Tävlingsbidragen kan bestå av ett bokmanus. Vinnaren kan få prispengar och en ersättning för att överlåta eller upplåta olika upphovsrätter i samband med att boken ges ut.

text: Skatteverket anser att i de fall tävlingsbidragen kan liknas vid anbud kan prispengar under vissa förutsättningar anses vara en del av den totala ersättningen för tillhandahållandet av en tjänst. Bedömningen ska göras med utgångspunkt i vad arrangören förbinder sig gentemot vinnaren innan tävlingen startar. Arrangören kan förbinda sig att ge vinnaren både prispengar och en ersättning för att vinnaren ska tillhandahålla en tjänst eller bara ge vinnaren prispengar. Bedömningen ska göras utifrån vad som framgår av tävlingsreglerna.

text: Omsättning

text: Om vinnaren ska få både prispengar och en ersättning för att till exempel bearbeta tävlingsbidraget eller för att överlåta upphovsrätter ska prispengarna ses som en del av den totala ersättningen, det vill säga en omsättning. Det gäller även om ersättningens storlek fastställs först efter avslutad tävling.

text: Den totala ersättningen består då av både de så kallade prispengarna och ersättningen. Det finns i så fall ett direkt samband mellan den tillhandahållna tjänsten och den totala ersättningen. Det belopp som i vardagligt tal benämns prispengar ska alltså i mervärdesskattehänseende ses som en del av den totala ersättningen. Om den del av ersättningen som benämns prispengar delas ut till vinnaren innan tjänsten har tillhandahållits är det fråga om ett förskott för en beställd tjänst.

text: Om vinnaren är en beskattningsbar person ska mervärdesskatt tas ut på den totala ersättningen, inklusive de så kallade prispengarna, när omsättningen är gjord inom landet. Beskattningsunderlaget består i sådant fall av allt det som vinnaren har fått eller ska få för tillhandahållandet av tjänsten från arrangören, minskat med mervärdesskatten.

text: Det kan dock efter en avslutad tävling inträffa händelser som gör att vinnaren inte kommer att tillhandahålla någon tjänst mot ersättning. En sådan situation kan jämställas med en avbeställning eller hävning av avtalet. Om vinnaren får behålla prispengarna anses de inte vara en ersättning för en tillhandahållen tjänst.

text: Inte omsättning

text: Om vinnaren bara ska få prispengar anses prispengarna inte vara en ersättning för en tillhandahållen tjänst, det vill säga inte en omsättning.

text: Det kan av tävlingsreglerna framgå att arrangören endast har för avsikt att efter avslutad tävling ingå avtal med vinnaren om att denne ska få fortsätta att utveckla och bearbeta tävlingsbidraget mot en ersättning. En sådan avsiktsförklaring medför inte att prispengarna ska ses som en del av den totala ersättningen. Arrangören har i sådant fall inte förbundit sig att vinnaren efter avslutad tävling ska få en ersättning för att denne ska tillhandahålla en tjänst till arrangören. Detta gäller även om arrangören får en option på nyttjanderätt till tävlingsbidraget.

text: Om arrangören och vinnaren efter avslutad tävling skulle komma överens om att vinnaren ska tillhandahålla arrangören en tjänst mot ersättning är det fråga om en omsättning. Mottagna prispengar ska trots detta inte ingå i ersättningen.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-5507

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Betaltjänster och undantaget från skatteplikt, mervärdesskatt

org: skv

text: Nytt: 2023-05-31

type: stycke

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Betaltjänster som avser transaktioner som rör spar- och transaktionskonton, betalningar, överföringar, fordringar, checkar och andra överlåtbara skuldebrev är sådana tjänster som omfattas av undantag från skatteplikt. Enligt Skatteverkets bedömning är det fråga om betaltjänster som omfattas av undantaget från skatteplikt när den som tillhandahåller tjänsten själv ser till att medel överförs mellan betalaren och mottagaren eller mellan dessa och deras respektive bank.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Betaltjänster och förmedling av sådana tjänster, mervärdesskatt” från den 24 januari 2017, dnr

text: 131 32881-17/111

text: . Det nya ställningstagandet innebär att färre tjänster ska ses som sådana betaltjänster vilka omfattas av undantaget från skatteplikt jämfört med det ersatta ställningstagandet. De betaltjänster som kan omfattas av undantaget är endast sådana som innebär att den som tillhandahåller tjänsten själv ser till att medel överförs.

text: 2 Frågeställning

text: Högsta förvaltningsdomstolen har meddelat en dom den 14 oktober 2019, mål nr 875-19 och 876-19, som rör undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster. Med anledning av denna dom vill Skatteverket klargöra sin syn på när undantaget från skatteplikt som rör bank- och finansieringstjänster ska tillämpas

text: Följande frågor behandlas i ställningstagandet.

text: Vilka betaltjänster omfattas av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster?

text: Vad krävs för att det ska vara frågan om förmedling av en betaltjänst?

text: 131 32881-17/111

text: . Det nya ställningstagandet innebär att färre tjänster ska ses som sådana betaltjänster vilka omfattas av undantag från skatteplikt jämfört med det ersatta ställningstagandet. De betaltjänster som kan omfattas av undantaget är endast sådana som innebär att den som tillhandahåller tjänsten själv ser till att medel överförs.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Mervärdesskattelagen

text: och mervärdesskattedirektivet

text: Från skatteplikt undantas omsättning av bank- och finansieringstjänster samt sådan omsättning som utgör värdepappershandel eller därmed jämförlig verksamhet. Med bank- och finansieringstjänster avses inte notariatverksamhet, inkassotjänster, administrativa tjänster avseende factoring eller uthyrning av förvaringsutrymmen (

text: 3 kap.

text: 9 § första

text: och

text: andra stycket

text: mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML).

text: Medlemsstaterna ska undanta transaktioner, inkluderat förmedling, som rör spar- och transaktionskonton, betalningar, överföringar, fordringar, checkar och andra överlåtbara skuldebrev, med undantag av indrivning av fordringar (

text: artikel 135.1 d i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 EU-domstolens praxis

text: Ändamålet med undantaget från skatteplikt för finansiella transaktioner är bland annat att komma till rätta med eventuella svårigheter att fastställa ersättningen för tjänsten och därmed också beskattningsunderlaget (

text: Bookit punkt 55 och

text: Cardpoint punkt 29).

text: Undantaget från skatteplikt är inte beroende av att verksamheterna utförs av en viss typ av företag. Det har heller ingen betydelse om verksamheterna utförs på elektronisk väg eller manuellt. Vidare finns det ingen grund att begränsa undantaget till att endast gälla tjänster som tillhandahålls en banks slutliga kund direkt (

text: , SDC, punkterna 38 och 57).

text: Bara för att en tjänst är nödvändig för den slutliga betalningstjänsten så innebär inte det att tjänsten omfattas av undantag från skatteplikt (

text: SDC punkt 65 och

text: Nordea Pankki Suomi punkt 31).

text: Transaktioner rörande betalningar ska utgöra en avgränsad enhet som fullgör de funktioner som är specifika och väsentliga för betalningar. Den avgränsade enheten ska medföra att medel överförs och att det sker rättsliga och ekonomiska förändringar. Det ska i detta avseende göras en åtskillnad mellan en tjänst som är undantagen från skatteplikt och tillhandahållandet av en materiell eller teknisk tjänst (

text: SDC punkt 66,

text: Bookit punkt 40 och

text: Cardpoint punkt 21).

text: Det är de funktionella aspekterna som är avgörande för att bedöma om en transaktion rör betalningar. Det relevanta kriteriet för att göra åtskillnad mellan transaktioner som innebär en överföring av medel och att det sker rättsliga och ekonomiska förändringar och transaktioner som inte har sådana verkningar är om den berörda transaktionen faktiskt eller potentiellt överför äganderätten till medlen i fråga eller om den har som följd att de specifika och väsentliga funktionerna för en sådan överföring genomförs (

text: , Cardpoint, punkt 22).

text: Den omständigheten att säljaren av tjänsten själv direkt debiterar och/eller krediterar ett konto eller genom bokföringsnoteringar påverkar innehavarens konto innebär i princip att det är möjligt att anse att den berörda tjänsten är undantagen från skatteplikt. Den omständigheten att tjänsten inte direkt inbegriper någon sådan uppgift innebär dock inte i sig att det utan vidare är uteslutet att tjänsten kan omfattas av undantaget från skatteplikt (

text: Bookit punkt 42 och

text: Cardpoint punkt 23).

text: En tjänst som enbart innebär en skyldighet att garantera säkerheten och läsbarheten av överförda uppgifter samt en skyldighet att ersätta eventuella skador som uppstått innefattar inte de specifika och väsentliga beståndsdelarna i en finansiell transaktion som undantas från skatteplikt. En sådan tjänst uppfyller inte någon av de funktioner som kännetecknar en sådan finansiell transaktion som undantas från skatteplikt (

text: , Nordea Pankki Suomi, punkterna 34 och 38).

text: En korthanteringstjänst som bland annat innebär att en avräkningsfil vid dagens slut översänds till en bank ska inte ses som en betaltjänst som omfattas av undantaget från skatteplikt. Säljaren av en sådan tjänst debiterar eller krediterar inte själv direkt de aktuella kontona. Säljaren påverkar inte heller kontona genom bokföringsnoteringar eller ger i uppdrag att sådan debitering eller kreditering ska ske eftersom det är köparen som genom att använda sitt betalkort för att göra ett köp beslutar att vederbörandes konto ska debiteras till förmån för tredje man (

text: , Bookit, punkterna 47 och 51).

text: En korthanteringstjänst som i huvudsak består i ett informationsutbyte mellan en näringsidkare och dennes inlösande bank i syfte att ta emot betalning för en saluförd vara eller tjänst kan inte omfattas av undantaget från skatteplikt för transaktioner rörande betalningar eller överföringar i artikel 135.1 d i mervärdesskattedirektivet (

text: , Bookit, punkt 53).

text: Undantaget från skatteplikt är inte tillämpligt på en tjänst som innebär att ett bolag begär att ett kreditinstitut enligt en fullmakt om autogiro ska överföra ett på förhand bestämt penningbelopp från en patients bankkonto till bolagets bankkonto och därefter begär att det kreditinstitut där bolaget har sitt konto ska överföra del av detta belopp från detta konto till annans konto. En sådan tjänst är en administrativ tjänst och den kännetecknar inte i sig de rättsliga och ekonomiska förändringar som kännetecknar en överföring av ett penningbelopp. Bolaget utför nämligen inte självt överföringarna, eller registreringarna på bankkontona i fråga, utan begär att kreditinstituten ska utföra sådana överföringar. Att skicka över betalningsuppmaningar som kunderna dessförinnan godkänt omfattas således inte av undantaget (

text: , DPAS, punkterna 39-41).

text: Ett bolag som tillhandahöll bankomattjänster tillhandhöll inte sådana finansiella tjänster som omfattades av undantaget från skatteplikt. Ett överlämnande av sedlar vid ett kontantuttag från en automat utgör inte en överföring av äganderätten från bolaget till användaren av denna automat. Det är den kortutgivande banken som ger tillstånd till kontantuttaget, debiterar det belopp som tagits ut i nämnda automat på användarens bankkonto och överför äganderätten till pengarna direkt till denna användare (

text: , Cardpoint, punkt 26).

text: Förmedling avser en tjänst som utförs för en avtalsparts räkning och för vilken denna utger vederlag såsom för fristående förmedlingsverksamhet. Verksamheten kan bland annat bestå i att underrätta parten om tillfällen att sluta ett sådant avtal, att komma i kontakt med motparten och att förhandla om detaljerna i prestationen och motprestationen i kundens namn och för dennes räkning. Denna verksamhets ändamål är således att göra det som är nödvändigt för att parterna ska sluta avtal, utan att förmedlaren har ett eget intresse vad gäller avtalets innehåll (

text: , CSC Financial Services, punkten 39).

text: 3.3 Svensk praxis

text: Ett företag tillhandahöll olika tjänster benämnda uppdragsfakturering till olika banker. Tjänsterna var nödvändiga för att bankerna skulle kunna erbjuda betaltjänster i bankgirosystemet. Trots att tjänsterna var nödvändiga konstaterades att det inte var sådana tjänster som omfattades av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster (

text: RÅ 1999 not. 46

text: När det gäller transaktioner rörande överföringar ska tjänsterna bestå i att verkställa en order att överföra en penningsumma från ett konto till ett annat och att överföringen kännetecknas av att den medför en ändring i den befintliga rättsliga och finansiella ställningen mellan betalaren och mottagaren och mellan dessa och deras respektive bank (HFD:s domar den 14 oktober 2019, mål nr 875-19 och 876-19, punkt 21).

text: Ett sammansatt tillhandhållande som innebär att ett företag tillhandahåller olika tekniska och administrativa lösningar för e-butikers kassalösning omfattades inte av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster. Bolaget förvärvade e-butikernas fordringar på kunderna. Oavsett vilken betalningsmetod som kunden valde skedde ingen överföring av medel från kunderna till e-butikerna. Bolagets tillhandahållande till e-butikerna inbegrep därför inte någon del som utgjorde en transaktion rörande betalningar eller överföringar i mervärdesskattedirektivets mening (HFD:s domar den 14 oktober 2019, mål nr 875-19 och 876-19, punkt 22).

text: Enligt EU-domstolen syftar inte uttrycket ”inkluderat förmedling” till att utgöra en definition av det huvudsakliga innehållet i det undantag från skatteplikt som föreskrivs i bestämmelsen, utan till att utöka bestämmelsens tillämpningsområde till förmedlingsverksamhet. Uttrycket avser verksamhet som utförs av en mellanman som inte är part i ett avtal avseende en finansiell produkt och vars verksamhet skiljer sig från de typiska avtalsenliga prestationer som parterna i sådana avtal utför. Förmedlingsverksamhet är en tjänst som utförs för en avtalsparts räkning och för vilken denna utger ersättning såsom för fristående förmedlingsverksamhet. Verksamheten kan bland annat bestå i att underrätta parten om tillfällen att sluta ett avtal, att komma i kontakt med motparten och att förhandla om detaljerna i prestationen och motprestationen i kundens namn och för dennes räkning. Ändamålet med förmedlingen är att göra det som är nödvändigt för att parterna ska sluta avtal, utan att förmedlaren har ett eget intresse vad gäller avtalets innehåll (

text: HFD 2014 ref. 73

text: 4 Bedömning

text: Omsättning av bank- och finansieringstjänster undantas från skatteplikt enligt ML. I mervärdesskattedirektivet är det utförligare specificerat vad som ska vara undantaget från skatteplikt. Där anges att transaktioner, inkluderat förmedling, som rör spar- och transaktionskonton, betalningar, överföringar, fordringar, checkar och andra överlåtbara skuldebrev ska undantas från skatteplikt. Den svenska bestämmelsen ska tolkas EU-konformt. Det innebär att endast sådana tjänster som EU-domstolen har ansett ska omfattas av undantaget i mervärdesskattedirektivet innefattas i det svenska undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster.

text: 4.1 Betaltjänster

text: För att det ska vara fråga om en betaltjänst som omfattas av undantaget ska det vara en tjänst som medför en ändring i den befintliga rättsliga och ekonomiska ställningen mellan betalaren och mottagaren eller mellan dessa och deras respektive bank. Det är just ändringar av den rättsliga och ekonomiska ställningen som är de specifika och väsentliga kännetecknen för en betaltjänst. Avgörande för om det är en tjänst som innebär en överföring av medel och att det sker rättsliga och ekonomiska förändringar är om tjänsten faktiskt medför att äganderätten överförs. Om tjänsten däremot enbart har till följd att de specifika och väsentliga funktionerna för en sådan överföring genomförs är undantaget inte tillämpligt. Enligt Skatteverkets bedömning är det således fråga om betaltjänster som omfattas av undantaget från skatteplikt när den som tillhandahåller tjänsten själv ser till att medel överförs mellan betalaren och mottagaren eller mellan dessa och deras respektive bank.

text: Det är inte tillräckligt att tjänsten är nödvändig för att medel ska kunna överföras för att det ska ses som en betaltjänst. Tjänsten måste medföra att konton eller andra finansiella redovisningar med liknande funktion debiteras eller krediteras.

text: Det är inte fråga om en betaltjänst som omfattas av undantaget från skatteplikt när tjänsten endast består i att ta emot, behandla och vidarebefordra betalningsinstruktioner eller motsvarande information så att ett konto debiteras eller krediteras. En sådan tjänst är en administrativ tjänst och den kännetecknar inte i sig de rättsliga och ekonomiska förändringar som utmärker en överföring av ett penningbelopp. Så är fallet om den som tar emot, behandlar och vidarebefordrar betalningsinstruktionen inte överför, eller registrerar på bankkontona i fråga utan endast begär att kreditinstituten ska utföra sådana överföringar. Att ta emot, behandla och vidarebefordra betalningsinstruktioner är i stället en skattepliktig tjänst.

text: En inlösentjänst som i sig innebär en rättslig och ekonomisk förändring samt debitering eller kreditering av ett konto kan omfattas av undantaget från skatteplikt. Inlösentjänster som i sig innebär att tekniskt vidarebefordra information om genomförda transaktioner till den egentliga inlösaren omfattas enligt Skatteverkets bedömning däremot inte av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster.

text: En underleverantör till den som utför en betaltjänst kan endast tillhandahålla en från skatteplikt undantagen betaltjänst om underleverantörens tjänst i sig innebär att de specifika och väsentliga funktioner som kännetecknar en undantagen betaltjänst är uppfyllda. Tjänsten ska bedömas självständigt. För att uppfylla villkoren ska även underleverantörens tjänst således medföra att debitering eller kreditering av ett konto och att det därmed sker rättsliga och ekonomiska förändringar.

text: Om underleverantören inte har ett klart och långtgående ansvar för åtgärder som i sig medför debitering eller kreditering av konton kan tjänsten enligt Skatteverkets bedömning inte anses vara en sådan betaltjänst som omfattas av undantaget från skatteplikt. Vid outsourcing av tjänster med anknytning till betalningar räcker det således inte att tjänsten är nödvändig för att betalning ska kunna genomföras.

text: 4.2 Förmedling av betaltjänster

text: Förmedling av en betaltjänst omfattas också av undantaget från skatteplikt. För att det ska vara fråga om förmedling av en betaltjänst ska det vara en sådan tjänst som vid en helhetsbedömning framstår som en förmedlingstjänst.

text: Det ska vara fråga om en tjänst som utförs för en avtalsparts räkning och för vilken denna utger ersättning såsom för fristående förmedlingsverksamhet. Det ska således vara fråga om verksamhet som består i att underrätta betalföretaget om tillfällen att överföra medel, att ta kontakt med den som vill överföra medel eller att i betalföretagets namn och för dennes räkning förhandla om detaljerna i prestationerna och motprestationerna eller i övrigt göra det som är nödvändigt för att betalföretaget och den som vill överföra medel ska ingå ett avtal om att överföra medel.

text: Endast om dessa förutsättningar är uppfyllda är det enligt Skatteverkets bedömning en sådan förmedling av en betaltjänst som omfattas av undantaget från skatteplikt för finansiella tjänster.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-557619

title: DAC 6 – uppgiftsskyldighet när ett delägarbeskattat företag är rådgivare

text: 1 Sammanfattning

text: Svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer är inte egna skattesubjekt och kan därför inte ha någon skatterättslig hemvist. Om ett sådant företag är rådgivare avseende ett rapporteringspliktigt gränsöverskridande arrangemang kan det inte vara uppgiftsskyldigt därför att företaget själv anses ha hemvist i ett visst land. Skatteverket anser att i ett sådant fall saknar även delägarnas hemvist betydelse vid bedömningen av i vilket land uppgifter ska lämnas. Det är i stället förekomsten av fast driftställe, registrering eller tillhörighet till en bransch- eller yrkesorganisation som avgör i vilket land ett delägarbeskattat företag ska lämna uppgifter.

text: Uppgifter ska lämnas i den EU-medlemsstat dit rådgivaren har starkast anknytning. För ett svenskt handelsbolag betyder det att uppgiftsskyldighet alltid uppkommer i Sverige om inte handelsbolaget bedriver verksamhet från fast driftställe i en annan medlemsstat där tjänster avseende arrangemanget tillhandahålls. För en i utlandet delägarbeskattad juridisk person kan uppgiftsskyldighet uppkomma i Sverige om tjänster avseende arrangemanget tillhandahålls från fast driftställe här. Om företaget är registrerat i ett land utanför EU kan uppgiftsskyldighet också uppkomma om det tillhör en svensk bransch- eller yrkesorganisation för juridiska rådgivare, skatterådgivare eller konsulter.

text: 2 Frågeställning

text: För att vara en uppgiftsskyldig rådgivare avseende ett gränsöverskridande arrangemang krävs att personen har viss anknytning till Sverige. Uppgiftsskyldigheten gäller bara om rådgivaren inte har starkare anknytning till någon annan medlemsstat inom EU. I vilket land ska uppgifter lämnas om ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person är rådgivare? Har det betydelse i vilket land delägarna har hemvist?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagtext

text: Med rådgivare avses en person som utformar, marknadsför, organiserar eller tillhandahåller ett rapporteringspliktigt arrangemang för genomförande, eller som har hand om genomförandet. Med rådgivare avses även en person som vet eller skäligen kan förväntas veta att denne har åtagit sig att, direkt eller genom andra personer, bidra till att utforma, marknadsföra, organisera eller tillhandahålla ett rapporteringspliktigt arrangemang för genomförande, eller har hand om ett genomförande (

text: 33 b kap. 6 § skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL).

text: En person ska enligt

text: 33 b kap. 7 §

text: SFL anses som rådgivare enligt 6 § bara om denne 1. har hemvist i en medlemsstat, 2. tillhandahåller tjänster avseende arrangemanget från ett fast driftställe i en medlemsstat, 3. är registrerad i eller lyder under lagstiftningen i en medlemsstat, eller 4. tillhör en bransch- eller yrkesorganisation för juridiska rådgivare, skatterådgivare eller konsulter i en medlemsstat.

text: Med uppgiftsskyldig rådgivare avses en rådgivare som har sådan anknytning till Sverige som avses i 7 §. En rådgivare ska dock bara anses vara en uppgiftsskyldig rådgivare om rådgivaren inte har en starkare anknytning till någon annan medlemsstat. Anknytningens styrka avgörs i den ordning som följer av 7 § (

text: 33 b kap. 8 §

text: SFL).

text: En uppgiftsskyldig rådgivare ska lämna uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang till Skatteverket (

text: 33 b kap. 10 §

text: SFL).

text: Om en uppgiftsskyldig rådgivare har lika stark anknytning till någon annan medlemsstat som till Sverige, behöver uppgifter om ett rapporteringspliktigt arrangemang inte lämnas till Skatteverket om motsvarande uppgifter redan har lämnats till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten. Anknytningens styrka avgörs i den ordning som följer av 7 § (

text: 33 b kap. 11 §

text: SFL).

text: Med hemvist i en stat eller jurisdiktion avses att en person har sin skatterättsliga hemvist i den staten eller jurisdiktionen i enlighet med den statens eller jurisdiktionens lagstiftning (4 § lagen [2020:434] om rapporteringspliktiga arrangemang, RAL).

text: Prop. 2019/20:74

text: , Genomförande av EU:s direktiv om automatiskt utbyte av upplysningar som rör rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang

text: Med hemvist avses vanligtvis att en person har sin skatterättsliga hemvist i ett land i enlighet med det landets lagstiftning. För svenskt vidkommande har en person skatterättslig hemvist i Sverige om personen är obegränsat skattskyldig (

text: prop. 2019/20:74 s. 56

text: Svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer är inte skattesubjekt och kan därför inte ha någon skatterättslig hemvist. På flera ställen i förarbetena (

text: prop. 2019/20:74

text: ) anges att det i stället är hemvisten för delägaren till den delägarbeskattade juridiska personen som ska styra. Det uttalandet har gjorts angående definitionen av gränsöverskridande arrangemang i 5 § RAL (s. 75 f. och 190) och kännetecknet gränsöverskridande betalningar i 19 § RAL (s. 103 och 199 f.). Beträffande användares uppgiftsskyldighet uttalas att delägarbeskattade subjekt ska ses som användare i vissa fall. Som huvudregel ska en uppgiftsskyldig användare lämna uppgifter till den medlemsstat där användaren har hemvist. Eftersom ett handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person inte kan ha någon skatterättslig hemvist ska i stället delägaren till den delägarbeskattade juridiska personens hemvist styra (s. 61 f.).

text: I författningskommentaren till

text: 33 b kap. 7 § 3

text: SFL (punkten om registrering) anges att denna punkt kan bli tillämplig t.ex. i fråga om handelsbolag och andra delägarbeskattade subjekt som inte har någon skatterättslig hemvist och därför inte kan omfattas av punkt 1 i 7 § som rör hemvist (

text: prop. 2019/20:74 s. 210

text: 4 Bedömning

text: I ett flertal bestämmelser i regelverket om rapporteringspliktiga arrangemang har det betydelse om en person har hemvist i något land och i vilket eller vilka länder personen i så fall har hemvist. För att ha hemvist krävs att personen har sådan skattemässig anknytning till ett land att personen är obegränsat skattskyldig där. Delägarbeskattade företag som svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer är inte skattesubjekt och kan därför inte ha hemvist i något land. Det som sägs här om svenska handelsbolag gäller även kommanditbolag.

text: Uppgiftsskyldigheten för såväl rådgivare som användare styrs av att de har viss anknytning till en medlemsstat och uppgifter ska lämnas i det land dit anknytningen är starkast.

text: I förarbetena till några av de bestämmelser där hemvist har betydelse anges att hemvisten avgörs av var delägarna har sin hemvist. Detta nämns emellertid inte i författningskommentaren till

text: 33 b kap. 7 §

text: SFL som reglerar förutsättningen för att någon ska vara rådgivare och turordningen för i vilket land rapportering ska ske. Där anges att handelsbolag och andra delägarbeskattade subjekt som inte har någon skatterättslig hemvist, och därför inte kan omfattas av punkt 1 i 7 § (krav på hemvist), kan ha anknytning till ett visst land enligt punkt 3 p.g.a. registrering (

text: prop. 2019/20:74 s. 210

text: Skatteverket uppfattar att uttalandet på s. 210 i propositionen inte lämnar utrymme för att bedöma rapporteringsskyldigheten utifrån delägarnas hemvist. Hade avsikten varit att handelsbolaget skulle ha starkast anknytning till det land där delägarna har hemvist borde det ha kommenterats i förarbetena eftersom det har betydelse för uppgiftsskyldigheten. Skatteverket anser därför att uppgiftsskyldigheten för ett svenskt handelsbolag eller en i utlandet delägarbeskattad juridisk person får bedömas enligt punkterna 2–4 i

text: 33 b kap. 7 §

text: SFL. Det saknar då betydelse i vilket land delägarna har hemvist.

text: Uppgifter ska lämnas i den EU-medlemsstat dit rådgivaren har starkast anknytning. För ett svenskt handelsbolag betyder det att uppgiftsskyldighet alltid uppkommer i Sverige om inte handelsbolaget bedriver verksamhet från fast driftställe i en annan medlemsstat där tjänster avseende arrangemanget tillhandahålls. För en i utlandet delägarbeskattad juridisk person kan uppgiftsskyldighet uppkomma om tjänster avseende arrangemanget tillhandahålls från fast driftställe i Sverige. Om företaget är registrerat i ett land utanför EU kan uppgiftsskyldighet också uppkomma om det tillhör en svensk bransch- eller yrkesorganisation för juridiska rådgivare, skatterådgivare eller konsulter. Både svenska handelsbolag och i utlandet delägarbeskattade juridiska personer är juridiska personer som kan förvärva rättigheter och ikläda sig skyldigheter. Det är därför handelsbolaget resp. den i utlandet delägarbeskattade juridiska personen som är uppgiftsskyldig och inte delägaren.

text: Exempel 1 – svenskt handelsbolag med två amerikanska delägare

text: Ett svenskt handelsbolag (HB) bedriver sin verksamhet i USA och har två amerikanska delägare (A och B) som båda har hemvist i USA. HB har utformat ett rapporteringspliktigt arrangemang. Eftersom HB är registrerat i Sverige är HB en uppgiftsskyldig rådgivare som ska lämna uppgifter i Sverige.

text: Exempel 2 – svenskt handelsbolag med två danska delägare

text: Ett svenskt handelsbolag (HB) bedriver sin verksamhet från fast driftställe i Danmark och har två danska delägare (A och B) som båda har hemvist i Danmark. HB har utformat ett rapporteringspliktigt arrangemang. HB har visserligen anknytning till Sverige genom att vara registrerat här men HB har starkare anknytning till Danmark eftersom HB bedriver verksamhet från fast driftställe där och tillhandahåller tjänster avseende arrangemanget därifrån. Uppgifter ska därför bara lämnas i Danmark.

text: Exempel 3 – en i utlandet delägarbeskattad juridisk person med en svensk och en tysk delägare

text: En i utlandet delägarbeskattad juridisk person (UDJP) har en svensk delägare (A) med hemvist i Sverige och en tysk delägare (B) med hemvist i Tyskland. UDJP bedriver verksamhet från fast driftställe i såväl Sverige som Tyskland. A och B har inom ramen för UDJP:s verksamhet gemensamt utformat ett rapporteringspliktigt arrangemang. Eftersom UDJP tillhandahåller tjänster avseende arrangemanget från fast driftställe i både Sverige och Tyskland har UDJP lika stark anknytning till Sverige som till Tyskland enligt anknytningspunkterna i

text: 33 b kap. 7 §

text: SFL. UDJP är därmed en uppgiftsskyldig rådgivare som ska lämna uppgifter i Sverige. Det saknar betydelse i vilket land UDJP är registrerat eftersom anknytningen genom fast driftställe är starkare. Om uppgifter om arrangemanget redan har lämnats i Tyskland behöver uppgifter inte lämnas i Sverige. Skulle A inte vara inblandad i arrangemanget uppkommer ingen uppgiftsskyldighet för UDJP i Sverige eftersom tjänsterna avseende arrangemanget måste tillhandahållas från det fasta driftstället i Sverige för att UDJP ska anses vara rådgivare.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-557733

title: Skattefria ersättningar till statligt anställda stationerade utomlands

text: 1 Sammanfattning

text: Merkostnadstillägg eller medföljandetillägg som betalas ut under semestern till statligt anställd som är utstationerad ska inte tas upp till beskattning.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om merkostnadstillägg eller medföljandetillägg som betalas ut under semestern till statligt anställd som är stationerad utomlands ska tas upp till beskattning.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ersättningar och förmåner till utomlands stationerad personal vid en statlig myndighet ska inte tas upp om ersättningen eller förmånen är föranledd av stationeringen och avser såvitt nu är i fråga medföljandetillägg för make, maka eller sambo samt merkostnadstillägg till den del det inte överstiger ett belopp som motsvarar den normala ökningen av levnadskostnaderna för den anställda och för medföljande familjemedlemmar när det gäller livsmedel, transporter och andra merkostnader på stationeringsorten, se 11 kap. 21 § första stycket 5 och 6

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: 4 Bedömning

text: En utlandsstationering innebär att arbetsgivaren stationerar redan anställd personal utomlands eller anställer personal för utlandstjänstgöring. En statlig arbetsgivare kan utlandsstationera arbetstagare med stöd av de av Arbetsgivarverket tecknade centrala kollektivavtalen URA – Avtal om utlandskontrakt och riktlinjer för anställningsvillkor vid tjänstgöring utomlands (2010-02-01) – och UVA – Avtal om utlandstjänstgöring (2010-08-01). URA är det generella avtalet för statligt utsända och UVA gäller arbetstagare vid Regeringskansliet och Sida som utlandsstationeras vid utlandsmyndighet för en tid av minst 6 månader. I URA och UVA finns bland annat särskilda regler om kostnadsersättningar som ersättning för medföljandetillägg och merkostnader. I URA och UVA regleras även semester.

text: Avsikten med medföljandetillägg är att dessa ska kompensera för att medföljande maka, make eller sambo går miste om förvärvsinkomster till följd av utlandsstationeringen. Avsikten med merkostnadstillägg är att dessa ska kompensera för den normala ökningen av levnadskostnader för livsmedel, transporter och andra merkostnader på stationeringsorten.

text: Medföljandetillägg och merkostnadstillägg som betalas ut ska inte tas upp om utbetalningen är föranledd av stationeringen utomlands. Under den tid som utstationeringen utomlands pågår har den utstationerade rätt till semester enligt villkoren i URA och UVA. Semester ingår som en del i den pågående utstationeringen. Medföljandetillägg och merkostnadstillägg som betalas ut under tid som den utstationerade har avtalsenlig semester ska därför inte tas upp till beskattning. Detta gäller oavsett var semestern tillbringas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-56145-2025

title: Vilka utdelningar omfattas av MFN-klausulen i skatteavtalet med Sydafrika?

text: 1 Sammanfattning

text: Detta ställningstagande rör frågan om MFN-klausulen ( most favoured nation ) i skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika omfattar utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 a eller utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkterna 2 a och 2 b. De utdelningar som får beskattas enligt artikel 10 punkt 2 a avser situationer då den som har rätt till utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) som innehar minst 10 procent av det utdelande bolagets kapital.

text: Skatteverket anser att MFN-klausulen i skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika ska tolkas som att den endast omfattar utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 a. Utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 b omfattas därför inte av MFN-klausulen.

text: Skatteverket har tidigare publicerat information i Rättslig vägledning om att MFN-klausulen i skatteavtalet omfattar utdelningar enligt artikel 10 punkterna 2 a och 2 b. Ställningstagandet ger således uttryck för en ändrad bedömning av MFN-klausulens omfattning.

text: 2 Frågeställning

text: 2.1 Bakgrund

text: I skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika finns en MFN-klausul. Den innebär att utdelning kan undantas från beskattning i källstaten eller att beskattning ska ske till en lägre procentsats än den som anges i avtalet om förutsättningarna i klausulen är uppfyllda.

text: Av utdelningsartikeln i skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika framgår det att utdelningar får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 a eller artikel 10 punkt 2 b. De utdelningar som får beskattas enligt artikel 10 punkt 2 a avser situationer då den som har rätt till utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) som innehar minst 10 procent av det utdelande bolagets kapital. Utdelningar i övriga fall får beskattas enligt artikel 10 punkt 2 b.

text: 2.2 Fråga

text: Fråga har ställts om MFN-klausulen i skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika omfattar

text: utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 a, eller

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteavtalet med Sydafrika är införlivat i svensk rätt genom lagen (

text: ) om dubbelbeskattningsavtal mellan Sverige och Sydafrika . Avtalet har fått sin nuvarande lydelse genom det ändringsprotokoll som skrevs under den 7 juli 2010 (SFS 2010:1461).

text: Av artikel 10 punkt 2 framgår att källstaten får beskatta utdelningar med en skattesats som inte får överstiga:

text: 5 procent av utdelningens bruttobelopp, om den som har rätt till utdelningen är ett bolag (med undantag för handelsbolag) som innehar minst 10 procent av det utdelande bolagets kapital, eller

text: 15 procent av utdelningens bruttobelopp i övriga fall.

text: I artikel 10 punkt 6 finns en MFN-klausul. Den svenska versionen av MFN-klausulen har följande lydelse:

text: Om en överenskommelse eller ett avtal mellan Sydafrika och en tredje stat föreskriver att Sydafrika ska skattebefria utdelning (antingen generellt eller i förhållande till särskilda kategorier av utdelning) härrörande från Sydafrika, eller begränsa den skatt som tas ut i Sydafrika avseende sådan utdelning (antingen generellt eller i förhållande till särskilda kategorier av utdelning) till en skattesats som understiger den som föreskrivs i punkt 2 a), ska sådan skattebefrielse eller lägre skattesats automatiskt tillämpas avseende utdelning (antingen generellt eller i förhållande till dessa särskilda kategorier av utdelning) härrörande från Sydafrika och som betalas till en person med hemvist i Sverige som har rätt till denna och utdelning (antingen generellt eller i förhållande till dessa särskilda kategorier av utdelning) härrörande från Sverige och som betalas till en person med hemvist i Sydafrika som har rätt till denna, på samma villkor som om sådan skattebefrielse eller sådan lägre skattesats hade föreskrivits i nämnda punkt.

text: Den engelska versionen av MFN-klausulen har följande lydelse:

text: If any agreement or convention between South Africa and a third state provides that South Africa shall exempt from tax dividends (either generally or in respect of specific categories of dividends) arising in South Africa, or limit the tax charged in South Africa on such dividends (either generally or in respect of specific categories of dividends) to a rate lower than that provided for in subparagraph (a) of paragraph 2, such exemption or lower rate shall automatically apply to dividends (either generally or in respect of those specific categories of dividends) arising in South Africa and beneficially owned by a resident of Sweden and dividends (either generally or in respect of those specific categories of dividends) arising in Sweden and beneficially owned by a resident of South Africa, under the same conditions as if such exemption or lower rate had been specified in that subparagraph.

text: 4 Bedömning

text: I skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika finns en MFN-klausul. Om villkoren är uppfyllda innebär den att utdelning kan undantas från beskattning i källstaten eller att beskattning ska ske till en lägre procentsats än den på 5 procent som anges i skatteavtalets artikel 10 punkt 2 a. Det anges vidare i MFN-klausulens sista mening att skattebefrielsen eller den lägre skattesatsen ska tillämpas som om den föreskrivits ”i nämnda punkt”.

text: Skatteverket måste ta ställning till om formuleringen ”i nämnda punkt” syftar på artikel 10 punkt 2 a eller på artikel 10 punkterna 2 a och 2 b. Den svenska lydelsen är något obestämd men det kan konstateras att den engelska lydelsen är tydligare genom att den anger ” that subparagraph ”. I MFN-klausulen syftar ” that subparagraph ” tillbaka på formuleringen ” subparagraph (a) of paragraph 2 ”. Mot bakgrund av den engelska lydelsen av MFN-klausulen är det Skatteverkets uppfattning att formuleringen ”i nämnda punkt” endast avser artikel 10 punkt 2 a.

text: Skatteverket anser därför att MFN-klausulen i skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika endast omfattar utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 a. Utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 b omfattas inte av MFN-klausulen.

text: Tillämpningsinformation (dnr.

text: Av ställningstagandet framgår att Skatteverket anser att MFN-klausulen i skatteavtalet mellan Sverige och Sydafrika inte omfattar utdelningar som får beskattas i källstaten enligt artikel 10 punkt 2 b.

text: Följden av den ändrade bedömningen får i huvudsak betydelse för svenska beskattningsärenden i två olika situationer:

text: Skattskyldighet till kupongskatt för en begränsat skattskyldig person med hemvist i Sydafrika som mottar utdelningsinkomster med källa i Sverige.

text: Avräkning av sydafrikansk skatt från svensk skatt för en obegränsat skattskyldig person med hemvist i Sverige som mottar utdelningsinkomster med källa i Sydafrika.

text: Den ändrade bedömningen kan påverka en skattebetalare på olika sätt beroende på beskattningssituationen. För att minimera olägenheter för skattebetalaren ska ställningstagandet tillämpas enligt följande:

text: Gällande skattskyldighet till kupongskatt för en begränsat skattskyldig person med hemvist i Sydafrika ska ställningstagandet tillämpas på utdelningar som betalas eller tillgodoförs från och med den 2 oktober 2024.

text: Gällande avräkning av sydafrikansk skatt från svensk skatt för en obegränsat skattskyldig person med hemvist i Sverige ska ställningstagandet tillämpas retroaktivt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-594608

title: Ska ett dödsbo dra av en avgift för lagfart vid beräkning av kapitalvinst?

text: 1 Sammanfattning

text: Ett dödsbo som säljer sin fastighet ska vid beräkning av kapitalvinst dra av expeditionsavgiften för ansökan om lagfart. Avgiften ska dras av som en försäljningsutgift.

text: 2 Frågeställning

text: Ett dödsbo är som utgångspunkt inte skyldigt att söka lagfart på förvärvet av en fastighet från den avlidne. Det måste dock söka lagfart för att kunna sälja fastigheten. Frågan är om boet kan dra av expeditionsavgiften för en sådan ansökan i sin kapitalvinstberäkning?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med kapitalvinst och kapitalförlust i inkomstslaget kapital avses bland annat vinst och förlust vid avyttring av tillgångar (

text: 41 kap. 2 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL).

text: Kapitalvinsten ska beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången minskad med utgifterna för avyttringen (försäljningsutgifter) och omkostnadsbeloppet (

text: 44 kap. 13 §

text: IL).

text: Med omkostnadsbelopp avses, om inte annat föreskrivs, anskaffningsutgifter ökade med förbättringsutgifter (

text: 44 kap. 14 § 1 st.

text: IL).

text: Om en tillgång förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt, inträder förvärvaren i den tidigare ägarens skattemässiga situation (

text: 44 kap. 21 § 1 st.

text: IL).

text: Ett dödsbo är skattskyldigt för den dödes och dödsboets inkomster (

text: 4 kap. 1 § 1 st.

text: IL).

text: Det som skulle ha gällt för den döde enligt denna lag tillämpas under dödsåret för dödsboet, om det inte finns särskilda bestämmelser för dödsbon (

text: 4 kap. 1 § 2 st.

text: IL).

text: För ett dödsbo efter en person som vid sin död var obegränsat skattskyldig tillämpas för senare beskattningsår än dödsåret de bestämmelser som gäller för obegränsat skattskyldiga fysiska personer, om det inte finns särskilda bestämmelser för dödsbon (

text: 4 kap. 2 §

text: IL).

text: Den som med äganderätt har förvärvat fast egendom ska inom tid som anges i 20 kap. 2 § söka lagfart (

text: 20 kap. 1 § 1 st. jordabalken

text: [JB]).

text: Dödsbo är dock inte skyldigt att söka lagfart på förvärv av egendom från den döde i annat fall än när dödsboet överlåter egendomen (

text: 20 kap. 1 § 2 st.

text: JB).

text: Lagfart ska sökas inom tre månader efter det att den handling som förvärvet grundas på (fångeshandlingen) upprättades (

text: 20 kap. 2 § 1 st.

text: JB).

text: När det gäller dödsbo ska dock lagfart sökas inom tre månader från det egendomen överläts eller om bouppteckning då inte hade registrerats, från det registreringen skedde (20 kap. 2 § 2 st. p. 2 JB).

text: Skatterättsnämnden angav att det följer av praxis (

text: RÅ 1962 ref. 60

text: ) att den del av lagfartskostnaden som avser byggnaden räknas in i anskaffningsutgiften för byggnaden. ”När en byggnad förvärvas genom gåva inträder förvärvaren i den tidigare ägarens skattemässiga situation vad gäller värdeminskningsavdrag. Gåvotagaren anses inte göra något nytt förvärv utan tar över givarens avskrivningsunderlag (jfr

text: RÅ 2004 ref. 42

text: ).” Denna skatterättsliga kontinuitet innebar enligt Skatterättsnämndens uppfattning att det övertagna värdet trädde i stället för alla utgifter som gåvotagaren kunde ha haft för förvärvet. Av detta följde att den erlagda stämpelskatten inklusive registreringsavgift inte utgjorde en utgift för att anskaffa byggnaden och därför inte fick dras av genom årliga värdeminskningsavdrag. Högsta förvaltningsdomstolen undanröjde dock förhandsbeskedet och avvisade ansökan då det inte ansågs vara av vikt för sökanden och inte heller för en enhetlig lagtolkning eller rättstillämpning att förhandsbesked skulle lämnas (

text: HFD 2017 ref. 72

text: 4 Bedömning

text: Det framgår av

text: 20 kap. 1 §

text: JB att ett dödsbo inte är skyldigt att söka lagfart på förvärv från den avlidne. Om boet ska överlåta egendomen är det dock skyldigt att söka lagfart. Dödsboet ska då erlägga en expeditionsavgift men är inte skyldigt att betala stämpelskatt. Med överlåtelse avses här äganderättsövergång genom försäljning, byte eller gåva.

text: Frågan är om dödsboet som säljare ska dra av expeditionsavgiften när det ska beräkna sin kapitalvinst med anledning av försäljningen av fastigheten. Avgiften ska dras av om den kan ses som en anskaffnings-, förbättrings- eller försäljningsutgift (44 kap. 13-14 §§ IL).

text: När en fastighet förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt (ett benefikt fång) inträder förvärvaren i den tidigare ägarens skattemässiga situation (

text: 44 kap. 21 §

text: IL). Dödsboets förvärv från den avlidne är ett sådant benefikt fång. Dödsboet anses enligt denna kontinuitetsregel inte göra något nytt förvärv utan tar över den avlidnes anskaffningsutgift. Detta innebär enligt Skatteverket att den övertagna anskaffningsutgiften träder i stället för alla utgifter som dödsboet kan ha haft i anledning av sitt förvärv från den avlidne.

text: Den här expeditionsavgiften kan därför inte ses som en anskaffningsutgift i inkomstskattemässigt avseende vare sig för dödsboet eller för andra som har förvärvat sin fastighet genom ett benefikt fång. För andra än dödsbon är avgiften i principiellt avseende en utgift med anledning av förvärvet eftersom det är förvärvet som medför att skyldigheten att ansöka om lagfart uppstår. En sådan utgift kan därmed inte ses som vare sig en förbättrings- eller en försäljningsutgift för andra fastighetsägare än dödsbon. Detta har belysts i ett tidigare ställningstagande med dnr

text: 131 406261-16/111

text: , Är stämpelskatt för förvärv av en fastighet eller en tomträtt som ingår i inkomstslaget näringsverksamhet avdragsgill när förvärvet inkomstskatterättsligt har skett genom gåva?

text: Skatteverket anser dock att när det gäller dödsbon, där utgiften för expeditionsavgiften inte är en direkt följd av anskaffningen utan följer av att dödsboet har för avsikt att sälja fastigheten, kan utgiften bedömas på annat sätt. Expeditionsavgiften kan för ett dödsbo ses som en merutgift föranledd av försäljningen, varför den ska dras av i kapitalvinstberäkningen som en försäljningsutgift.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-600490

title: Upphävande av ställningstagandet Husarbete som skattefri gåva till anställda, dnr 131 762107-12/111

text: Ovan nämnda ställningstagande som publicerades den 15 november 2012-11-15 upphävs från och med 1 januari 2020 på grund av ny lagstiftning som innebär att skattereduktion från och med detta datum endast kan medges för arbete som betalats med elektroniskt betalningsmedel.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-629506

title: DAC 6 – vad menas med begreppet gränsöverskridande i kännetecknen om internprissättning och inom vilka företagsgrupperingar är kännetecknen tillämpliga?

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att i regelverket om rapporteringspliktiga gränsöverskridande arrangemang är kännetecknen om överföring av svårvärderade immateriella tillgångar och överföring av funktioner, risker eller tillgångar (omstruktureringar) bara tillämpliga på transaktioner mellan två företag medan kännetecknet om utnyttjande av safe harbour-regler kan vara tillämpligt även vid vinstallokering till fasta driftställen.

text: Kännetecknet om ”överföring av svårvärderade immateriella tillgångar” gäller transaktioner mellan anknutna företag (ett definierat begrepp) medan kännetecknet om ”omstruktureringar” gäller koncerninterna överföringar. Begreppet koncernintern är inte definierat men Skatteverket anser att det avser en koncern av sådant slag som anges i

text: 1 kap. 4 § årsredovisningslagen

text: Skatteverket anser att när det gäller kännetecknen om överföring av svårvärderade immateriella tillgångar och omstruktureringar kan ett arrangemang vara gränsöverskridande och avse en gränsöverskridande överföring även om någon verksamhet eller några tillgångar inte flyttas fysiskt från ett land till ett annat. Ett arrangemang kan vara gränsöverskridande och uppfylla de båda kännetecknen, om äganderätt eller nyttjanderätt till tillgångar och ansvar för funktioner och risker övergår från ett företag i ett land till ett företag i ett annat land, och detta får skattekonsekvenser för företagen i något av de berörda länderna. En gränsöverskridande fusion kan uppfylla kännetecknet om omstruktureringar även om en sådan fusion kan genomföras utan omedelbara beskattningskonsekvenser.

text: Skatteverket anser att begreppet gränsöverskridande har samma betydelse i kännetecknet om omstruktureringar som i regelverket i övrigt.

text: 2 Frågeställning

text: För att ett arrangemang ska vara rapporteringspliktigt måste det vara gränsöverskridande och uppvisa ett eller flera kännetecken. Tre av kännetecknen avser internprissättning och finns i

text: 25 §§

text: lagen (

text: ) om rapporteringspliktiga arrangemang, RAL. Fråga har ställts om kännetecknen bara är tillämpliga på transaktioner mellan två företag eller om de även omfattar situationer med vinstallokering till fasta driftställen. Fråga har också ställts om vad som menas med koncernintern i kännetecknet om omstruktureringar i 25 § RAL.

text: Definitionen av gränsöverskridande arrangemang finns i 5 § RAL. I kännetecknen avseende internprissättning i 23–25 §§ RAL används ordet gränsöverskridande och arrangemang på olika sätt. I kännetecknen avseende utnyttjande av safe harbour-regler och överföring av svårvärderade immateriella tillgångar (23 och 24 §§ RAL) anges att ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt om det uppfyller vissa kriterier. I kännetecknet avseende omstruktureringar (25 § RAL) anges att ett arrangemang är rapporteringspliktigt om det innefattar en koncernintern gränsöverskridande överföring av funktioner, risker eller tillgångar. Där står inte att det ska vara fråga om ett gränsöverskridande arrangemang. Är begreppet gränsöverskridande olika i 25 § RAL jämfört med 5 § RAL? Vilka transaktioner träffas av kännetecknen i 23–25 §§ RAL? Måste det vara fråga om en överföring över en landsgräns?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Definitionen av gränsöverskridande arrangemang finns i 5 § RAL. Med gränsöverskridande arrangemang avses (i de delar som är relevanta för frågeställningen) ett arrangemang som berör fler än en medlemsstat i Europeiska unionen, eller en medlemsstat och ett tredjeland, och som uppfyller minst ett av följande villkor:

text: Samtliga deltagare i arrangemanget har inte hemvist i samma stat eller jurisdiktion.

text: En eller flera av deltagarna i arrangemanget har hemvist i fler än en stat eller jurisdiktion.

text: En eller flera av deltagarna i arrangemanget bedriver näringsverksamhet i en annan stat eller jurisdiktion än där de har hemvist från ett fast driftställe i den andra staten eller jurisdiktionen och arrangemanget utgör en del av eller hela verksamheten vid det fasta driftstället.

text: En eller flera av deltagarna i arrangemanget bedriver verksamhet i en annan stat eller jurisdiktion än där de har hemvist eller där de har ett fast driftställe.

text: Det finns tre kännetecken som rör internprissättning i 23–25 §§ RAL.

text: Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt om det innefattar användning av ensidiga regler om en schabloniserad beräkning av resultat eller vinstmarginaler (unilaterala safe harbour-regler) (23 § RAL).

text: Ett gränsöverskridande arrangemang är rapporteringspliktigt om det innefattar överföring av svårvärderade immateriella tillgångar mellan anknutna personer (24 § RAL).

text: Ett arrangemang är rapporteringspliktigt om det innefattar en koncernintern gränsöverskridande överföring av funktioner, risker eller tillgångar och den överförande partens förväntade resultat före finansiella poster och skatter under en treårsperiod efter överföringen är mindre än 50 procent av vad det förväntade resultatet skulle ha varit om överföringen inte hade gjorts (25 § RAL).

text: Definitionen av anknutna personer finns i 8 § RAL. Med anknutna personer avses enligt första stycket två personer som är anknutna till varandra på något av följande sätt:

text: En person deltar i ledningen av den andra personen genom att utöva ett väsentligt inflytande över denna person.

text: En person innehar mer än 25 procent av rösterna i den andra personen.

text: En person äger, direkt eller indirekt, mer än 25 procent av kapitalet i den andra personen.

text: En person har rätt till 25 procent eller mer av vinsten i den andra personen.

text: Enligt koncerndefinitionen i

text: 1 kap. 4 § årsredovisningslagen (1995:1554)

text: , ÅRL, är ett företag moderföretag och en juridisk person dotterföretag, om företaget

text: innehar mer än hälften av rösterna för samtliga andelar i den juridiska personen,

text: äger andelar i den juridiska personen och på grund av avtal med andra delägare i denna förfogar över mer än hälften av rösterna för samtliga andelar,

text: äger andelar i den juridiska personen och har rätt att utse eller avsätta mer än hälften av ledamöterna i dess styrelse eller motsvarande ledningsorgan, eller

text: äger andelar i den juridiska personen och har rätt att ensamt utöva ett bestämmande inflytande över denna på grund av avtal med den juridiska personen eller på grund av föreskrift i dess bolagsordning, bolagsavtal eller därmed jämförbara stadgar.

text: Även indirekt ägda andelar räknas som dotterföretag och tillsammans utgör moderföretag och dotterföretag en koncern (1 kap. 4 § andra–fjärde styckena ÅRL).

text: Den s.k. korrigeringsregeln vid internprissättning kan tillämpas om det finns sannolika skäl att anta att det finns en ekonomisk intressegemenskap mellan parterna (

text: 14 kap. 19 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL). Intressegemenskap anses föreligga när en näringsidkare, direkt eller indirekt, deltar i ledningen eller övervakningen av en annan näringsidkares företag eller äger del i detta företags kapital, eller när samma personer, direkt eller indirekt, deltar i ledningen eller övervakningen av de båda företagen eller äger del i dessa företags kapital (

text: 14 kap. 20 §

text: IL).

text: I lagstiftningsarbetet anförde en remissinstans att uttrycket koncernintern bör definieras i lagtexten. Regeringen anger att DAC 6 (rådets direktiv 2018/822) inte ger någon ledning kring vad som avses med en koncernintern överföring. Eftersom kännetecknet avser internprissättning bör begreppet kunna tolkas i enlighet med hur det tolkas i OECD:s riktlinjer för internprissättning (

text: prop. 2019/20:74 s. 115

text: Frågan om vad som avses med koncernintern togs upp på ett möte den 24 september 2018 som medlemsstaterna hade med EU-kommissionen. Av kommissionens mötesrapport framgår att termen koncernintern syftar på begreppet anknutet företag och att den definitionen ska tillämpas (”the term ’intragroup’ refers to the concept of ’associated enterprise’ and the definition provided in Article 3 point 24 of DAC6 applies.”), se Summary Record – prepared by the Commission Services, Working Party IV, Direct Taxation, 24 September 2018. Här kan noteras att mötesrapportens hänvisning till artikel 3.24 i direktivet tycks vara en felskrivning eftersom definitionen av anknutet företag (associated enterprise) finns i artikel 3.23.

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Avser kännetecknen om internprissättning enbart transaktioner mellan två företag?

text: Rubriken till kännetecknen i 23–25 §§ RAL heter ”Internprissättning” men Skatteverket anser att det inte behöver betyda att kännetecknen enbart avser transaktioner mellan två företag. Det är inte ovanligt att ett lands regelverk för internprissättning omfattar såväl transaktioner mellan två närstående företag som vinstallokering till fasta driftställen. Enligt OECD är det samma principer som tillämpas i båda fallen. Skatteverket anser att det är lydelsen i respektive paragraf som avgör vilka transaktioner som omfattas. Eftersom det kan skilja sig åt mellan EU:s medlemsstater vilka företagsgrupperingar som omfattas av internprissättningsreglerna kan inte rubriken på kännetecknen vara avgörande.

text: I kännetecknet om överföring av svårvärderade immateriella tillgångar (24 § RAL) anges att det avser överföring mellan anknutna personer. Det kännetecknet avser därför enbart transaktioner mellan två företag.

text: I kännetecknet om överföring av funktioner, risker eller tillgångar (25 § RAL) anges att det ska vara fråga om en koncernintern överföring och den överförande partens förväntade resultat har betydelse. Skatteverket uppfattar att detta inte kan avse annat än transaktioner mellan två olika företag.

text: När det gäller utnyttjandet av safe harbour-regler däremot, är inte lagtexten i 23 § RAL utformad på ett sådant sätt att det går att utläsa att kännetecknet enbart omfattar transaktioner mellan två företag. Där anges bara att det innefattar användning av unilaterala safe harbour-regler. Skatteverket anser att om det är möjligt att utnyttja sådana regler i ett annat land vid vinstallokering till fasta driftställen så omfattas det också av kännetecknet. Ett arrangemang är gränsöverskridande om det berör två länder och en deltagare i arrangemanget bedriver verksamhet från fast driftställe i annat land och arrangemanget utgör en del av verksamheten vid det fasta driftstället. Skatteverket anser att om ett land beskattar sina företag på global basis kommer båda länderna vara berörda när det gäller arrangemang som påverkar vinstallokeringen till ett företags fasta driftställe. Villkoren i såväl 5 § som 23 § RAL är därför uppfyllda.

text: 4.2 Vad menas med begreppet koncernintern i kännetecknet om omstruktureringar i 25 § RAL?

text: I förarbetena anger regeringen att direktivet inte ger någon ledning kring vad som avses med en koncernintern överföring. Eftersom kännetecknet avser internprissättning bör begreppet kunna tolkas i enlighet med hur det tolkas i OECD:s riktlinjer för internprissättning. Regeringen hänvisar till kapitel IX om omstruktureringar i OECD:s riktlinjer (

text: prop. 2019/20:74 s. 115

text: Det är oklart om regeringens uttalande specifikt syftar på ordet koncernintern eller avser begreppet koncernintern överföring. Det finns emellertid ingen ledning att hämta i OECD:s riktlinjer när det gäller vad som avses med koncernintern. Där finns ingen definition av ”associated enterprises”. I stället hänvisas till artikel 9 i OECD:s modellavtal. Men inte heller artikel 9 i modellavtalet innehåller någon definition av ”associated enterprises”. Den svenska korrigeringsregeln för internprissättning gäller vid transaktioner mellan företag i ekonomisk intressegemenskap (

text: 14 kap. 19 §

text: IL). Definitionen av ekonomisk intressegemenskap finns i

text: 14 kap. 20 §

text: IL men innehåller inte heller någon tydlig definition av vilka företag som är i intressegemenskap.

text: Skatteverket anser att det är viktigt att det går att avgöra mellan vilka företag den koncerninterna överföringen ska ske för att träffas av kännetecknet. Det går inte att hämta ledning för vad som menas med koncernintern vare sig i OECD:s riktlinjer, artikel 9 i OECD:s modellavtal eller i den svenska korrigeringsregeln eftersom där inte finns någon tydlig definition.

text: I kommissionens mötesrapport från den 24 september 2018 anges att koncernintern syftar på definitionen anknutna personer och att den definitionen ska tillämpas. Skatteverket noterar att i förarbetena hänvisar regeringen i flera andra frågor till kommissionens mötesrapport från den 24 september 2018. Det gör man däremot inte när det gäller uttrycket koncernintern och det framgår av mötesrapporten att de synpunkter som framkommit på mötet inte är någon legalt bindande tolkning av direktivet. Definitionen av anknutna personer träffar innehav som överstiger 25 procent av rösterna eller kapitalet. Det är en betydligt lägre gräns än den koncerndefinition som finns i

text: årsredovisningslagen

text: . Ett innehav på 25 procent är inget som man normalt förknippar med ordet koncern. Eftersom det inte finns stöd i förarbetena för att en koncernintern överföring avser en överföring mellan anknutna personer anser Skatteverket att med koncern avses en koncern av sådant slag som anges i

text: 1 kap. 4 §

text: ÅRL (d.v.s. innehav av mer än 50 procent av rösterna enligt huvudprincipen).

text: 4.3 Måste det vara fråga om en överföring över en landsgräns?

text: Det är bara kännetecknen om svårvärderade immateriella tillgångar och omstrukturering (24 och 25 §§ RAL) som innefattar överföringar så det är där frågeställningen är aktuell. Som framgår av avsnitt 4.1 anser Skatteverket att enligt dessa kännetecken måste det vara fråga om transaktioner mellan två företag.

text: En grundläggande förutsättning för att ett arrangemang ska vara rapporteringspliktigt är att det är gränsöverskridande. För den aktuella frågan innebär det att det måste vara fråga om transaktioner mellan företag med hemvist i olika länder eller mellan två företag i samma land där det ena företag har fast driftställe i ett annat land som arrangemanget är en del av. Skatteverket anser däremot inte att det är nödvändigt att tillgångar fysiskt flyttas över en landsgräns för att kännetecknet ska vara uppfyllt. Inte heller funktioner och risker behöver överföras från en verksamhet som bedrivs i ett land till en verksamhet som bedrivs i ett annat land. Skatteverket anser att om äganderätten eller nyttjanderätten till tillgångar och ansvaret för funktioner och risker överförs från ett företag i ett land till ett företag i ett annat land och detta får skattekonsekvenser för företagen i något av länderna så är arrangemanget gränsöverskridande och kan omfattas av de båda kännetecknen. Det gäller även om verksamheten fortsätter att bedrivas på samma plats som tidigare.

text: Skatteverket anser inte att skillnaden i ordalydelse mellan 24 § RAL (gränsöverskridande arrangemang … om det innefattar överföring av) jämfört med 25 § RAL (arrangemang … om det innefattar gränsöverskridande överföring av) innebär någon skillnad vid bedömningen av om arrangemanget är gränsöverskridande och om kännetecknen är uppfyllda.

text: Exempel 1 – överföring av svårvärderade immateriella tillgångar till ett annat företags fasta driftställe

text: X AB bedriver verksamhet från fast driftställe i Finland. I Finland finns det anknutna företaget Y Oy. Y Oy avyttrar svårvärderade immateriella tillgångar till X AB som allokerar dem till det fasta driftstället i Finland.

text: Avyttringen innebär att äganderätten till tillgångarna övergår från ett finskt företag till ett svenskt företag. Finland kommer även fortsättningsvis att kunna beskatta tillgångarna men den svenska beskattningen kommer också att påverkas av förvärvet. Skatteverket anser att ett arrangemang kan vara gränsöverskridande och beröra två länder även om tillgångarna inte flyttas från verksamhet som bedrivs i ett land till verksamhet som bedrivs i ett annat land. I exemplet finns deltagare i Sverige och Finland och båda länderna är berörda. Skatteverket anser därför att arrangemanget är gränsöverskridande enligt villkoren i 5 § RAL och uppfyller kännetecknet i 24 § RAL. Det är därmed rapporteringspliktigt.

text: Exempel 2 – gränsöverskridande fusion

text: X AB bedriver verksamhet i Sverige. I Finland finns ett koncernföretag Y Oy som dels bedriver verksamhet i Finland, dels bedriver verksamhet från fast driftställe i Sverige. Y Oy fusioneras upp i X AB.

text: Fusionen innebär att äganderätten till tillgångarna och ansvaret för skulderna övergår från ett finskt företag till ett svenskt. Finland kommer fortsättningsvis att kunna beskatta den verksamhet som det finska företaget bedrev i Finland men tappar beskattningsrätten till det finska företagets svenska verksamhet. Sverige kommer fortsättningsvis inte bara att kunna beskatta den verksamhet som det finska företaget tidigare bedrev i Sverige utan även den verksamhet som tidigare bedrevs i Finland. Skatteverket anser att även om verksamheten fortsätter att bedrivas i respektive land på samma sätt som tidigare är både Sverige och Finland berörda av arrangemanget. Eftersom Y Oy upphör att existera kommer företagets förväntade resultat före finansiella poster och skatter (EBIT) under den kommande treårsperioden att vara mindre än 50 procent av vad det förväntade resultatet skulle ha varit om överföringen inte hade gjorts under förutsättning att EBIT förväntades överstiga noll. Sammantaget innebär detta att arrangemanget är gränsöverskridande enligt villkoren i 5 § RAL och uppfyller kännetecknet i 25 § RAL. Det är därmed rapporteringspliktigt. Det saknar betydelse om fusionen kan genomföras utan omedelbara beskattningskonsekvenser i enlighet med fusionsdirektivet (

text: rådets direktiv 2009/133/EG


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-629546

nyckelord:
Förvaltningsrätt & förfarande
Skattebetalning & borgenärsarbete
Socialavgifter

title: Upphävande av ställningstagandet Avdrag för godkända tjänstehundar, dnr 131 755880-06/111

text: Ovan nämnda ställningstagande som publicerades den 16 januari 2007 upphävs från och med den 1 januari 2021. Detta med anledning av att Polismyndighetens kollektivavtal omförhandlades under 2020 och det kollektivavtal som ställningstagandet baseras på upphörde att gälla den 1 september 2020.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-63431-2026

title: Ställningstagandet ”Är intäkt av tillståndspliktigt spel, på spelautomater och liknande, vilket bedrivs utan tillstånd att anse som intäkt av näringsverksamhet?” ska inte längre tillämpas

text: Högsta förvaltningsdomstolens avgörande

text: HFD 2025 ref. 34

text: medför att Skatteverkets ställningstagande ” Är intäkt av tillståndspliktigt spel, på spelautomater och liknande, vilket bedrivs utan tillstånd att anse som intäkt av näringsverksamhet? ”, daterat den 7 november 2007, dnr

text: 131 662996-07/111

text: , inte längre ska tillämpas.

text: Av ställningstagandet som härmed upphävs framgick att om en verksamhet är otillåten på grund av att näringsidkaren saknar det tillstånd som krävs för att bedriva den kan inte det i sig leda till att inkomsten av verksamheten inte är skattepliktig. Vidare framgick att en förutsättning för beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet av en tillståndspliktig spelverksamheten är att den uppfyller kriterierna för näringsverksamhet enligt

text: 13 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Detta anges gälla oavsett om hela den tillståndspliktiga spelverksamheten är att betrakta som illegal.

text: Högsta förvaltningsdomstolen har i

text: HFD 2025 ref. 34

text: dock slagit fast att det i inkomstskattemässigt avseende inte finns något vinstsyfte i en verksamhet som i sin helhet är brottslig och där inkomsterna ska förverkas. En fysisk person som bedriver verksamhet som i sin helhet är brottslig pga. avsaknad av tillstånd och där inkomsterna från verksamheten ska förverkas kan därför inte beskattas i inkomstslaget näringsverksamhet. Av domen framgår även att det inte finns någon författningsbestämmelse som utesluter att inkomster från brottslig verksamhet är skattepliktiga, och att detta inte utesluter beskattning i inkomstslaget tjänst. Enligt Skatteverket kan sådana inkomster vara skattepliktiga i inkomstslaget tjänst eller kapital ( Skatteverkets rättsfallskommentar till

text: HFD 2025 ref. 34

text: , dnr


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-641547

title: DAC 6 – hur beräknas treårsperioden i kännetecknet om överföring av funktioner, risker eller tillgångar?

text: 1 Sammanfattning

text: Ett av kännetecknen avseende rapporteringspliktiga arrangemang innefattar en koncernintern gränsöverskridande överföring av funktioner, risker eller tillgångar (omstrukturering). Där anges att ett arrangemang är rapporteringspliktigt om den överförande partens förväntade resultat före finansiella poster och skatter under en treårsperiod efter överföringen är mindre än 50 procent av vad det förväntade resultatet skulle ha varit om överföringen inte hade gjorts. En omstrukturering behöver inte äga rum på en specifik dag utan kan ske genom en gradvis överföring av tillgångar och personal under en längre tid. Skatteverket uppfattar att den överföring som avses i kännetecknet är den samlade överföringen av de funktioner, risker och tillgångar som omfattas av beslutet om omstrukturering. Eftersom syftet är att jämföra den överförande partens intjänandeförmåga före och efter omstruktureringen anser Skatteverket att det är treårsperioden efter den tidpunkt då berörda tillgångar, funktioner och risker har överförts och fått effekt på resultatnivån som är den relevanta beräkningsperioden. Treårsperioden ska således inte anses vara de tre räkenskapsår som följer efter omstruktureringen. Den sista av de tidpunkter som medför att rapporteringsfristen börjar löpa är den dag då omstruktureringen påbörjas. Det är en sänkning av det förväntade resultatet som träffas av kännetecknet vilket innebär att beräkningen måste göras inför omstruktureringen. Det saknar därför betydelse för rapporteringstidpunkten om omstruktureringen sker på en dag eller pågår under en längre tid.

text: 2 Frågeställning

text: Ett av kännetecknen avseende rapporteringspliktiga arrangemang innefattar en koncernintern gränsöverskridande överföring av funktioner, risker eller tillgångar (25 § lagen [2020:434] om rapporteringspliktiga arrangemang, RAL). Ett sådant arrangemang är rapporteringspliktigt om den överförande partens förväntade resultat före finansiella poster och skatter (EBIT, Earnings Before Interest and Taxes) under en treårsperiod efter överföringen är mindre än 50 procent av vad det förväntade resultatet skulle ha varit om överföringen inte hade gjorts. Kännetecknet träffar omstruktureringar och en sådan är i många fall inte möjlig att göra på en dag. Det kan ta flera månader att säga upp eller flytta personal, flytta materiella och immateriella tillgångar, meddela kunder och leverantörer etc. Från vilken tidpunkt ska treårsperioden beräknas? Ska det ske en beräkning vid varje tillfälle en tillgång eller funktion överförs även om det utgör ett av flera steg som måste vidtas för att genomföra den beslutade omstruktureringen? Ska beräkningen ha sin utgångspunkt i tidpunkten när den första överföringen görs alternativt när omstruktureringen är genomförd och de funktioner, risker eller tillgångar som berörs av omstruktureringen är överförda? Eller ska beräkningen börja vid ingången av det efterföljande räkenskapsåret? Påverkas rapporteringstidpunkten om omstruktureringen drar ut på tiden?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ett arrangemang är rapporteringspliktigt om det innefattar en koncernintern gränsöverskridande överföring av funktioner, risker eller tillgångar och den överförande partens förväntade resultat före finansiella poster och skatter under en treårsperiod efter överföringen är mindre än 50 procent av vad det förväntade resultatet skulle ha varit om överföringen inte hade gjorts (25 § RAL).

text: Tidpunkten för rådgivares och användares uppgiftsskyldighet finns i

text: 33 b kap.

text: och

text: 20 §§

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , En rådgivare ska lämna uppgifter inom 30 dagar från och med dagen efter den av följande dagar som inträffar först:

text: den dag rådgivaren gjorde arrangemanget tillgängligt,

text: den dag arrangemanget blev klart för genomförande, eller

text: den dag rådgivaren påbörjade genomförandet av arrangemanget.

text: För en rådgivare som bistår med att utforma arrangemanget räknas tiden i stället från och med dagen efter den dag då denne tillhandahöll sina tjänster avseende arrangemanget.

text: En användare ska lämna uppgifter inom 30 dagar från och med dagen efter den av följande dagar som inträffar först:

text: den dag arrangemanget tillhandahölls användaren,

text: den dag arrangemanget blev klart för genomförande av användaren, eller

text: den dag användaren påbörjade genomförandet av arrangemanget.

text: Regeringen anför i förarbetena att när det gäller hur treårsperioden ska beräknas behöver det beaktas att kriteriet ska tillämpas av samtliga medlemsstater i samband med bedömningen av vad som utgör ett rapporteringspliktigt arrangemang. Det är därför inte ändamålsenligt att i svensk lag fastställa mer exakt hur treårsperioden ska räknas, eftersom en sådan reglering skulle kunna avvika från vad andra medlemsstater lägger i detta begrepp (

text: prop. 2019/20:74 s. 116

text: Avsikten med kännetecknet är att jämföra den överförande partens intjänandeförmåga före och efter överlåtelsen (

text: prop. 2019/20:74 s. 116

text: Beträffande beräkningen av det minskade resultatet ges följande exempel i

text: prop. 2019/20:74 s. 115

text: f.:

text: Ett exempel på arrangemang som torde träffas av kännetecknet i tredje punkten är följande. Ett svenskt företag har under en period utvecklat, tillverkat och sålt en produkt i eget namn och för egen räkning. Inom koncernen bestäms att företagets verksamhet ska omstruktureras genom att vissa funktioner, risker och/eller tillgångar överförs till ett koncernföretag i ett annat land. Efter överföringen väntas det svenska företaget uppnå ett resultat före finansiella poster och skatter under de närmaste tre åren om sammanlagt 20 miljoner kronor. Om överföringen inte hade gjorts, utan företaget hade fortsatt att bedriva sin verksamhet som tidigare, hade det väntats uppnå ett resultat före finansiella poster och skatter under de närmaste tre åren om sammanlagt 50 miljoner kronor. Det förväntade resultatet efter överföringen är i detta fall mindre än 50 procent av det förväntade resultatet om överföringen inte hade gjorts (20/50 = 40 procent). Arrangemanget är därmed rapporteringspliktigt.

text: 4 Bedömning

text: Vägledning för internprissättningen avseende omstruktureringar finns i kapitel IX i OECD:s riktlinjer för internprissättning. Vid en sådan betydelsefull förändring av det överlåtande företagets verksamhet som kännetecknet i 25 § RAL innefattar, är det sannolikt att det tas fram ett detaljerat beslutsunderlag med beräkningar av konsekvenserna av omstruktureringen och en värdering av den överförda verksamheten.

text: Kännetecknet träffar både situationer där en enda väsentlig tillgång överförs och situationer där en mängd funktioner, risker och tillgångar överförs, exempelvis därför att ett företag omvandlas till ett lågriskföretag eller delar av verksamheten flyttas. Om man skulle använda ingången av efterföljande räkenskapsår som utgångspunkt för beräkningen skulle det innebära att oavsett om tillgångar överförs den 2 januari eller 30 december så påbörjas beräkningen av treårsperioden den 1 januari följande år ifall företaget har kalenderår som räkenskapsår. Skatteverket anser inte att en sådan beräkning är förenlig med lagtextens ordalydelse. Enligt lagtexten är det en treårsperiod efter överföringen som är den relevanta jämförelseperioden. Skatteverket anser därför att den jämförelse som ska göras av förväntad EBIT efter omstruktureringen och vad förväntad EBIT hade blivit om ingen omstrukturering hade gjorts behöver ha överföringen som utgångspunkt. Det saknar betydelse om beräkningen av EBIT görs vid en tidigare tidpunkt än överföringstidpunkten (kanske som en del i prissättningen av den överförda verksamheten) så länge beräkningen beaktar de faktorer som behövs för att kunna göra en väl underbyggd prognos av EBIT.

text: Om det bara är fråga om en överföring av en eller ett par enstaka tillgångar är det kanske inte svårt att avgöra från vilken tidpunkt treårsperioden ska beräknas. Men en mer omfattande omstrukturering är många gånger omöjlig att genomföra på en och samma dag. Det kanske sker en gradvis överföring av tillgångar och personal under en längre tid. Skatteverket uppfattar att den överföring som avses i kännetecknet är den samlade överföringen av de funktioner, risker och tillgångar som omfattas av beslutet om omstrukturering. Eftersom syftet är att jämföra den överförande partens intjänandeförmåga före och efter omstruktureringen anser Skatteverket att det är treårsperioden efter den tidpunkt då berörda tillgångar, funktioner och risker har överförts och fått effekt på EBIT-nivån som är den relevanta beräkningsperioden.

text: Omstruktureringen ska rapporteras antingen av rådgivaren (om en sådan varit inblandad i arrangemanget) eller av användaren. Rapportering ska ske inom 30 dagar från och med den tidpunkt då arrangemanget gjordes tillgängligt eller tillhandahölls, arrangemanget blev klart för genomförande eller genomförandet av arrangemanget påbörjades. Den sista av de tidpunkter som medför att rapporteringsfristen börjar löpa är således den dag då omstruktureringen påbörjas. Det är en sänkning av den förväntade EBIT-nivån som träffas av kännetecknet vilket innebär att beräkningen måste göras inför omstruktureringen. Det saknar därför betydelse för rapporteringstidpunkten om omstruktureringen sker på en dag eller pågår under en längre tid.

text: Exempel 1: Omstrukturering från fullfjädrad tillverkare till kontraktstillverkare

text: X AB bedriver tillverkning av produkterna A, B och C. X AB bedriver också forskning och utveckling (FoU) för att förbättra produkterna och hitta nya produkter inom samma område. Bolaget är en fullfjädrad tillverkare som ansvarar för verksamheten och själv står alla risker med både FoU och tillverkning. I januari beslutas att det ska ske en omstrukturering inom koncernen och att X AB framöver ska vara en kontraktstillverkare. Bolag Y ska ta över FoU-verksamheten och agera principal avseende tillverkningen. Avtal ingås i april mellan X AB och Y som reglerar villkoren för överlåtelsen av de immateriella tillgångarna och överföringen av funktioner och risker till Y samt priset på den överlåtna verksamheten. I juni påbörjas överföringen av de immateriella tillgångarna och överflyttningen av den personal som ska följa med till Y. I början av september är omstruktureringen klar. De funktioner, risker och tillgångar samt den personal som skulle överföras till Y har överförts och X AB fungerar som kontraktstillverkare. Skatteverket anser att treårsperioden börjar i september och att den förväntade EBIT-nivån för X AB som kontraktstillverkare ska jämföras med vad förväntad EBIT hade varit om X AB inte hade omstrukturerats.

text: Exempel 2: Omstrukturering sker i två omgångar

text: X AB bedriver tillverkning och försäljning av produkterna A, B och C. X AB bedriver också forskning och utveckling (FoU) för att förbättra produkterna och hitta nya produkter inom samma område. Bolaget är ett fullfjädrat tillverknings- och försäljningsbolag som ansvarar för verksamheten och själv står alla risker med både FoU, tillverkning och försäljning. I januari år 1 beslutas att det ska ske en omstrukturering inom koncernen och att X AB framöver enbart ska vara ett försäljningsbolag. Bolag Y ska ta över FoU-verksamheten och tillverkningen. X AB ska fortsätta som fullfjädrat försäljningsbolag. Avtal ingås i april år 1 mellan X AB och Y som reglerar villkoren för överlåtelsen av materiella och immateriella tillgångar till Y avseende FoU och tillverkning samt priset på den överlåtna verksamheten. I juni år 1 påbörjas överföringen av de immateriella tillgångarna, flyttning av maskinerna för tillverkningen och överflyttningen av den personal som ska följa med till Y. I början av september år 1 är omstruktureringen klar. De tillgångar och den personal som skulle överföras till Y har överförts och X AB fungerar som försäljningsbolag. Skatteverket anser att treårsperioden börjar i september år 1 och att den förväntade EBIT-nivån för X AB som försäljningsbolag ska jämföras med vad förväntad EBIT hade varit om X AB inte hade omstrukturerats.

text: I februari år 3 beslutas att X AB ska omstruktureras från fullfjädrat försäljningsbolag till lågriskdistributör med bolag Z som principal. Denna omstrukturering var inte en del i det första beslutet. Bolag Z tar över ansvaret för marknadsföring och försäljningsstrategier. Avtal ingås i mars år 3 mellan X AB och Z som reglerar villkoren för överlåtelsen av de immateriella tillgångarna hänförliga till försäljningsverksamheten och överföringen av funktioner och risker till Z samt priset på den överlåtna verksamheten. Berörd personal sägs upp och i maj år 3 påbörjas överföringen av de immateriella tillgångarna till Y. I början av juni år 3 är omstruktureringen klar. De funktioner, risker och tillgångar som skulle överföras till Z har överförts och X AB fungerar som lågriskdistributör. Skatteverket anser att en ny treårsperiod börjar i juni år 3 och att den förväntade EBIT-nivån för X AB som lågriskdistributör ska jämföras med vad förväntad EBIT hade varit om X AB hade fortsatt som fullfjädrat försäljningsbolag.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-649846

status: upphävt

title: Befrielse från tilläggsavgift för trängselskatt när den skattskyldige avlidit

text: Nytt: 2025-06-18

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2025-06-18, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser:

text: att befrielse ska medges från en tilläggsavgift som påförts, om den skattskyldige har avlidit inom tre veckor före trängselskattens förfallodag. Skatteverket anser att tre veckor är skälig tid för ett dödsbo att hinna uppmärksamma och betala trängselskatten.

text: att befrielse ska medges från en tilläggsavgift som påförts, om ett betalningsuppdrag via autogiro har stoppats på grund av att den skattskyldige avlidit. Skatteverket anser dock att befrielse från ytterligare tilläggsavgifter inte ska medges efter den tidpunkt då dödsboet (i och med att en tilläggsavgift tagits ut) har fått kännedom om att trängselskatten inte längre dras via autogiro.

text: att befrielse från tilläggsavgift ska medges om den skattskyldige avlidit och dödsboet inte fått skattebeslutet för passager gjorda före dödsfallet. Skatteverket anser att befrielse från tilläggsavgift inte ska medges för passager gjorda efter dödsfallet då dödsboet förutsätts ha kännedom om dessa.

text: Ställningstagandet är en kodifiering av tidigare myndighetspraxis och innebär ingen ändring av Skatteverkets bedömning i sak.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om, och i så fall i vilka situationer det kan vara uppenbart oskäligt att ta ut en tilläggsavgift avseende trängselskatt som påförts i nära anslutning till att den skattskyldige avlidit.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Beskattningsmyndigheten får besluta att trängselskatt eller tilläggsavgift helt eller delvis inte ska tas ut, eller ska återbetalas, om det skulle framstå som uppenbart oskäligt att ta ut skatten eller avgiften (18 § lagen [2004:629] om trängselskatt).

text: Möjligheten att befria bilens ägare från skatt eller avgift, alternativt att återbetala redan betalt belopp, bör dock användas restriktivt och främst i situationer där bilens ägare blivit betalningsskyldig utan egen förskyllan och rimligen inte kunnat förhindra att skattskyldighet uppstått (regeringens proposition Trängselskatt,

text: prop. 2003/04:145 s. 112

text: 4 Bedömning

text: Till följd av vad som anges i lag och tillhörande förarbeten gör Skatteverket följande ställningstaganden.

text: 4.1 Dödsfall i nära anslutning till trängselskattens förfallodag

text: Skatteverket anser att befrielse ska medges från en tilläggsavgift om den skattskyldige har avlidit inom tre veckor före skattens förfallodag.

text: Om förfallodagen för trängselskatt är i nära anslutning till dödsfallet kan det vara svårt för dödsboet att hinna agera och betala trängselskatten i tid. Om trängselskatten inte betalas i tid tas en tilläggsavgift ut.

text: Befrielsen är tänkt som ett rådrum för dödsboet att inte behöva agera den första tiden efter att den skattskyldige avlidit. Skatteverket anser att tre veckor är skälig tid för dödsboet att hinna uppmärksamma och betala trängselskatten.

text: 4.2 Betalning via autogiro stoppas på grund av dödsfall

text: Många gånger stoppas betalningsuppdrag via autogiro när en person avlider. Vid betalning av trängselskatt via autogiro är inbetalningskortet som skickas ut tillsammans med skattebeslutet makulerat. Det ligger därför nära till hands för dödsboet att anta att beslutad trängselskatt kommer dras via autogiro alternativt att det kommer skickas ett nytt inbetalningskort (som inte är makulerat) för manuell betalning. Om dödsboet inte betalar trängselskatten tas en tilläggsavgift ut.

text: Skatteverket anser att befrielse ska medges från första tilläggsavgiften om en betalning av trängselskatt via autogiro stoppas på grund av att bilens ägare avlidit.

text: Skatteverket anser att befrielse från ytterligare tilläggsavgifter inte ska medges då dödsboet, i och med att en tilläggsavgift tagits ut, förutsätts ha kännedom om att trängselskatten inte längre dras via autogiro.

text: 4.3 Dödsboet har inte fått beslutet om trängselskatt

text: För ett dödsbo kan det vara svårt att känna till ett skattebeslut som avser passager gjorda före dödsfallet om beslutet skickats med vanlig post och inte kommit fram alternativt elektroniskt till exempelvis den avlidnes digitala brevlåda eller internetbank. Om dödsboet inte betalar trängselskatten tas en tilläggsavgift ut.

text: Skatteverket anser att befrielse från tilläggsavgift ska medges om den skattskyldige avlidit och dödsboet inte fått skattebeslutet för passager gjorda före dödsfallet.