identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2384097

title: Undantag från användningsförbud för bil vid skuldsanering och F-skuldsanering, trängselskatt

text: Nytt: 2023-07-04

text: Ställningstagandet har uppdaterats med två ändringar. För tydlighets skull har ”F-skuldsanering” lagts till i rubriken och i sista meningen har skrivfel rättats.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl att undanta en bil från användningsförbud när ett beslut om inledande av skuldsanering eller F-skuldsanering fattats. Detta förutsatt att bilen behövs för att få intäkter för att fullfölja skuldsaneringen och samtliga obetalda skatter och avgifter som givit upphov till användningsförbudet omfattas av skuldsaneringen respektive F-skuldsaneringen. Särskilda skäl för undantag föreligger under den tid som skuldsaneringen pågår.

text: 2 Frågeställning

text: 18 a § lagen (2004:629)

text: om trängselskatt, LTS?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Trängselskatt

text: Skyldighet att betala trängselskatt inträder när en skattepliktig bil passerar en betalstation i Stockholms eller Göteborgs kommun under skattebelagd tid (9 § LTS). Det är bilens ägare som är skattskyldig (8 § LTS).

text: I 12, 15 och 15 a §§ LTS anges inom vilken tid trängselskatt ska betalas. Om trängselskatt inte betalas i rätt tid ska en tilläggsavgift påföras den skattskyldige med 500 kronor (14 § LTS). Skyldigheten att betala tilläggsavgift anses inträda vid den tidpunkt då trängselskatten senast skulle ha betalats (jfr

text: HFD 2011 ref. 88

text: En skattepliktig bil får inte användas om trängselskatt eller tilläggsavgift inte har betalats i tid. Användningsförbudet inträder dock först när:

text: 1. obetald trängselskatt och tilläggsavgift uppgår till mer än 5 000 kronor, och

text: 2. minst sex månader har gått från den dag då ett belopp överstigande 5 000 kronor senast skulle ha betalats (18 a § första stycket LTS).

text: Skatteverket ska medge undantag från användningsförbudet för en viss bil om det finns särskilda skäl (18 a § fjärde stycket LTS).

text: I fråga om vad som utgör särskilda skäl för undantag från användningsförbud kan vägledning hämtas från motsvarande bestämmelser om fordonsskatt (

text: prop. 2014/15:1 s. 314

text: och s. 352).

text: I förarbetena till

text: vägtrafikskattelagen (2006:227)

text: uttalas att ett exempel på ett sådant särskilt skäl kan vara en bilägare som använder sin bil yrkesmässigt och betalar av sin skuld enligt en med Kronofogden uppgjord betalningsplan (

text: prop. 2014/15:1 s. 352

text: , jfr även

text: prop. 1978/79:94 s. 16

text: och

text: prop. 1987/88:159 s. 57

text: 3.2 Skuldsanering och F-skuldsanering

text: 10 §§

text: skuldsaneringslagen

text: [2016:675], SksanL).

text: För företagare och närstående till företagare finns möjlighet att ansöka om F-skuldsanering enligt lagen (

text: Skuldsaneringen respektive F-skuldsaneringen omfattar enligt huvudregeln alla fordringar som har uppkommit före den dag då inledandebeslutet meddelades (30 § SksanL respektive 32 § FSksanL). Kronofogden får dock bestämma att fordringar som inte är förfallna till betalning inte ska omfattas av skuldsaneringen (32 § SksanL respektive 34 § FSksanL).

text: prop. 1993/94:123 s. 78

text: 4 Bedömning

text: Syftet med skuldsanering och F-skuldsanering är att ge svårt skuldsatta personer en möjlighet att lösa sina ekonomiska problem.

text: För att skuldsanering eller F-skuldsanering ska bli framgångsrik är det viktigt att gäldenären kan sköta sitt arbete eller driva näringsverksamhet och på så vis få intäkter.

text: I de fall gäldenären är beroende av en bil för att ta sig till och från sitt arbete, eller använder bilen yrkesmässigt, för att få intäkter till att betala skulderna som ingår i skuldsaneringen anser Skatteverket att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud (jfr

text: prop. 2014/15:1 s. 352

text: ). Det krävs vidare att samtliga skulder som givit upphov till användningsförbudet omfattas av skuldsaneringen respektive F-skuldsaneringen.

text: Särskilda skäl för undantag från användningsförbud föreligger under den tid som betalningsplanen löper eller till dess förfarandet avslutas genom ett beslut om att skuldsaneringen ska upphävas.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2384123

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Undantag från användningsförbud för bil vid företagsrekonstruktion och ackord, trängselskatt

org: skv

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl att undanta en bil från användningsförbud när beslut om företagsrekonstruktion eller ackord fattats, förutsatt att bilen behöver användas för att driva näringsverksamheten vidare eller för resor till och från arbetet. Vidare krävs att de obetalda skatter och avgifter som givit upphov till användningsförbudet omfattas av företagsrekonstruktionen respektive ackordet.

type: stycke

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud under den tid företagsrekonstruktionen pågår eller till dess skulden enligt en fastställd rekonstruktionsplan har betalats av.

text: I fråga om ackord anser Skatteverket att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud fram till dess ackordet fullföljs eller till dess beslutet om ackord upphävs respektive förfaller.

text: 2 Frågeställning

text: Utgör ett beslut om företagsrekonstruktion eller ackord särskilda skäl för undantag från användningsförbud enligt

text: 18 a § lagen (2004:629)

text: om trängselskatt, LTS?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Trängselskatt

text: HFD 2011 ref. 88

text: prop. 2014/15:1 s. 314

text: och s. 352).

text: I förarbetena till

text: vägtrafikskattelagen (2006:227)

text: prop. 2014/15:1 s. 352

text: , jfr även

text: prop. 1978/79:94 s. 16

text: och

text: prop. 1987/88:159 s. 57

text: 3.2 Företagsrekonstruktion

text: En företagsrekonstruktion är ett särskilt förfarande där en näringsidkare med ekonomiska svårigheter kan rekonstruera sin verksamhet under ledning av en rekonstruktör. Ett beslut om företagsrekonstruktion fattas av domstol (jfr 1 kap. 1 § lagen [2022:964] om företagsrekonstruktion, FrekL).

text: En företagsrekonstruktion syftar till att ge företag som i grunden är livskraftiga men som har drabbats av tillfälliga ekonomiska svårigheter en möjlighet att vidta åtgärder för att rekonstruera verksamheten och på så sätt komma på fötter igen (jfr

text: prop. 2021/22:215 s. 100

text: f.).

text: Skulder som uppkommit före beslutet om företagsrekonstruktion får inte betalas utan samtycke från rekonstruktören. Det krävs synnerliga skäl för att rekonstruktören ska kunna lämna sådant samtycke (2 kap. 20 och 21 §§ FrekL).

text: Under förfarandet kan en rekonstruktionsplan fastställas. En rekonstruktionsplan ska innehålla de åtgärder som är nödvändiga för att komma till rätta med gäldenärens ekonomiska svårigheter och säkerställa att den verksamhet som gäldenären bedriver helt eller delvis ska kunna fortsättas av gäldenären eller någon annan (4 kap. 4 § FrekL).

text: I 6 kap. FrekL regleras i vilka situationer rätten ska besluta att en företagsrekonstruktion ska upphöra. En företagsrekonstruktion ska upphävas bland annat om syftet med företagsrekonstruktionen kan anses uppnått (6 kap. 1 § första stycket 1) men även i t.ex. fall där syftet med företagsrekonstruktionen inte kan antas bli uppnått (6 kap. 1 § första stycket 4).

text: 3.3 Ackord

text: Skatteverket får anta ett förslag om ackord om det kan anses ekonomiskt fördelaktigt för det allmänna och det inte med hänsyn till gäldenärens personliga förhållanden eller av någon annan anledning framstår som olämpligt från allmän synpunkt.

text: Ackordsförslag som inte framställts i konkurs får antas endast om övriga berörda borgenärer godkänner det (4 § lagen [2007:324] om Skatteverkets hantering av vissa borgenärsuppgifter).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Företagsrekonstruktion

text: Syftet med företagsrekonstruktion är att ge potentiellt livskraftiga näringsidkare som tillfälligt hamnat i ekonomiska svårigheter en möjlighet att vidta åtgärder för att rekonstruera verksamheten.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud i de fall en bil behöver användas i näringsverksamhet eller för resor till och från arbetet för att bidra till en lyckad företagsrekonstruktion. Vidare anser Skatteverket att ett undantag från användningsförbud endast kan komma ifråga om samtliga obetalda skatterna och avgifterna som givit upphov till användningsförbudet omfattas av företagsrekonstruktionen.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud under den tid företagsrekonstruktionen pågår eller så länge skulden enligt en fastställd rekonstruktionsplan betalas av.

text: 4.2 Ackord

text: Ackord är en ekonomisk uppgörelse mellan en gäldenär som är på obestånd och hens borgenärer. Uppgörelsen innebär i regel att borgenärerna sätter ner sina fordringar till vissa procent av de ursprungliga beloppen. Ackordet ersätter därigenom det ursprungliga fordringsförhållandet mellan gäldenären och borgenärerna och gäldenärens förpliktelser förändras bland annat vad gäller fordrans storlek och när fordran ska vara betald. Om ackordet fullföljs bortfaller fordringarna till den del de överstiger vad som överenskommits mellan parterna.

text: Skatteverket anser att det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud vid beslut om ackord om en bil som är belagd med användningsförbud behöver användas i näringsverksamhet eller för resor till och från arbetet.

text: För att undantag från användningsförbud ska medges krävs att de skulder som givit upphov till användningsförbudet omfattas av beslutet om ackord.

text: Det finns särskilda skäl för undantag från användningsförbud fram till dess ackordet fullföljs eller till dess beslutet om ackord upphävs respektive förfaller.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2386857

nyckelord:
Skattebetalning & borgenärsarbete
Socialavgifter

title: Ställningstagandet ”Arbetsgivaravgifter för svensk arbetsgivare på ersättning från utländsk utbetalare” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om arbetsgivaravgifter för svensk arbetsgivare på ersättning från utländsk utbetalare, daterat den 2 mars 2005, dnr

text: 130 108187-05/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra att regeln i

text: 2 kap. 3 § socialavgiftslagen (2000:980)

text: – om att en arbetsgivare i Sverige under vissa förutsättningar ska betala arbetsgivaravgifter på ersättning som getts ut av en utländsk utbetalare – ska tillämpas även vid uppdragsförhållanden samt även om anställningen eller uppdraget har upphört när skatteplikt uppkommer för mottagaren. Eftersom det som framgår av ställningstagandet kan utläsas direkt av lagtexten och förarbetena behövs inte ställningstagandet längre. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2386895

title: Ställningstagandet ”Ny rättspraxis i fråga om F-skattsedelns rättsverkningar” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om ny rättspraxis i fråga om F-skattsedelns rättsverkningar, daterat den 4 oktober 2007, dnr

text: 131 609380-07/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra att Högsta förvaltningsdomstolens domar

text: RÅ 2007 ref. 61

text: I och II begränsar Skatteverkets möjlighet att vid beslut om arbetsgivaravgifter bortse från civilrättsliga avtal där uppdragstagaren har haft F-skatt. Det som ställningstagandet ger uttryck för framgår av praxis och kan ses som sådan information som endast är ett förtydligande. Informationen kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning. I övrigt innehåller ställningstagandet information som är inaktuell. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2390752

title: Ställningstagandet ”Undantag från skatteplikt och omsättningsland för luftfartyg när omsättning sker i flera led, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om undantag från skatteplikt och omsättningsland för luftfartyg när omsättning sker i flera led, daterat den 29 januari 2018, dnr

text: 202 503911-17/111

text: , ska från och med den 1 juli 2023 inte längre tillämpas. För tid före den 1 juli 2023 ska detta ställningstagandet fortfarande tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet hur undantaget från skatteplikt och omsättningsland för luftfartyg ska bedömas när omsättningen sker i flera led. Reglerna som rör luftfartyg ändras genom

text: 10 kap.

text: och

text: 74 §§

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: . Ändringarna innebär ett närmande mot mervärdesskattedirektivets lydelse. De slutsatser som framgår av mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 98:e mötet den 18 mars 2013 samt praxis från EU-domstolen som återges i ställningstagandet kan därmed tas in i Rättslig vägledning som förtydligande information. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2390760

status: upphävt

title: Ställningstagandet ”Omsättningsland för omsättning och förmedling av resetjänster” ska från och med den 1 juli 2023 inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om omsättningsland för omsättning och förmedling av resetjänster, daterat den 9 december 2010, dnr

text: 131 587222-10/111

text: , ska från och med den 1 juli 2023 inte längre tillämpas.

text: I ställningstagandet redogör Skatteverket för att mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 25:e mötet den 10 och 11 april 1989 ska följas. Det som framgår av riktlinjen kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning såsom ett förtydligande.

text: Skatteverket klargör även i ställningstagandet verkets syn på hur förmedlingstjänster ska bedömas när resetjänsten innefattar resmål både inom och utanför EU. Hur sådana förmedlingstjänster ska behandlas kommer att framgå av lagtexten i

text: 6 kap.

text: och

text: 19 kap.

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: och kommer därför framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2391388

title: Ställningstagandet ”Presumtioner för var köparen är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om presumtioner för var köparen är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas daterat den 29 november 2018, dnr

text: 202 488735-18/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Det som anges i ställningstagandet framgår av Europeiska kommissionens förklarande anmärkningar om elektroniska tjänster m.m. Av denna anledning kan informationen om presumtioner för var köparen är etablerad, bosatt eller stadigvarande vistas framgå direkt av Rättslig vägledning såsom förtydligande. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2391585

title: Ställningstagandet ”Yrkesmässighet för krematorieverksamhet och annan begravningsverksamhet m.m.” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om yrkesmässighet för krematorieverksamhet och annan begravningsverksamhet m.m., daterat den 10 december 2007, dnr

text: 130 176097-05/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra hur krematorieverksamhet och annan begravningsverksamhet ska hanteras. Frågan om ett trossamfunds verksamhet ska anses vara ekonomisk verksamhet eller inte ska bedömas utifrån om den aktuella verksamheten omfattas av undantag från skattskyldighet enligt

text: 7 kap. 3 § inkomstskattelagen

text: . De specifika situationer som framgår av ställningstagandet kan ses som sådan exempel som endast är förtydliganden. Vidare framgår att transport av avlidens aska är att jämställa med persontransport. Skatterättsnämnden har i ett förhandsbesked från 2019 ansett att transport av avliden är en persontransport. Att transport av avlidens aska är att jämställa med persontransport kan därför ses som ett förtydligande. Informationen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2391595

title: Ställningstagandet ”Undantag från skatteplikt för fartyg när omsättningen sker i flera led, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om undantag från skatteplikt för fartyg när omsättningen sker i flera led, daterat den 22 januari 2018, dnr

text: 202 32215-18/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet hur undantaget från skatteplikt för fartyg ska bedömas när omsättningen sker i flera led. Det som anges i ställningstagandet framgår av mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 100:e mötet den 24-25 februari 2014 som Sverige har ställt sig bakom och

text: prop. 2017/18:16

text: . Av denna anledning kan informationen om undantag från skatteplikt för fartyg när omsättningen sker i flera led framgå direkt av Rättslig vägledning såsom förtydligande. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2393183

title: Ställningstagandet ”Lotteri- och spelverksamhet som bedrivs i enkelt bolag, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om lotteri- och spelverksamhet som bedrivs i enkelt bolag, daterat den 21 augusti 2017, dnr

text: 202 283902-17/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra när lotteri- och spelverksamhet kan anses bedrivas som enkelt bolag. Bedömningen har gjorts utifrån

text: HFD 2016 not. 29

text: . Därefter har EU-domstolen meddelat en dom

text: , XT, som utvecklar när en verksamhet kan anses vara bedriven som enkelt bolag. Det som framgår av ställningstagandet kan därför ses som sådan information som endast är ett förtydligande. Informationen kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2393252

title: Ställningstagandet ”Vinstmarginalbeskattning av begagnade varor som överförs från andra EU-länder” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om vinstmarginalbeskattning av begagnade varor som överförs från andra EU-länder, daterat den 10 december 2010, dnr

text: 131 704647-10/111

text: , ska från och med den 1 juli 2023 inte längre tillämpas. För tid före den 1 juli 2023 ska detta ställningstagandet fortfarande tillämpas.

text: Skatteverket anger i ställningstagandet hur vinstmarginalbeskattning av begagnade varor som överförs från andra EU-länder ska bedömas. Reglerna som behandlas i ställningstagandet kommer framgå i

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: genom

text: 3 kap. 9 §

text: 5 kap. 12 §

text: 22 § första

text: och

text: andra stycket

text: och

text: 23 §

text: . Av denna anledning kan informationen framgå direkt av Rättslig vägledning såsom förtydligande. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2393260

title: Leverans av vissa tillgångar när den ingående skatten vid förvärvet inte varit avdragsgill, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Leverans av vissa tillgångar är enligt

text: 10 kap. 37 § mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML, undantagen från skatteplikt om följande två förutsättningar är uppfyllda. Leveransen ska avse

text: andra tillgångar än omsättningstillgångar och

text: den beskattningsbara person som levererar tillgången ska kunna visa att den ingående skatten inte till någon del har varit avdragsgill vid förvärvet av tillgången eller vid mera betydande förvärv av varor eller tjänster som tillförts tillgången.

text: I motsvarande bestämmelse i mervärdesskattedirektivet omfattar undantaget alla slags varor, d.v.s. även varor som är omsättningstillgångar. Skatteverket anser att artikel 136 i mervärdesskattedirektivet är så pass klar, precis och ovillkorlig att den kan ges direkt effekt. Det gäller om det är till fördel för den som åberopar bestämmelsen och om övriga förutsättningar för undantag från skatteplikt är uppfyllda.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Överlåtelse av tillgångar som har köpts utan rätt till avdrag för ingående skatt, mervärdesskatt daterat den 24 augusti 2018, dnr

text: 202 179878-18/111

text: . Det nya ställningstagandet har tagits fram med anledning av den nya

text: mervärdesskattelagen

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: 10 kap. 37 §

text: ML ses som sådan information som endast är ett förtydligande. Informationen kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning.

text: 2 Frågeställning

text: En leverans av vissa tillgångar kan vara undantagen från skatteplikt om den beskattningsbara personen som levererar tillgången kan visa att den ingående skatten inte varit avdragsgill.

text: Fråga har uppkommit om lydelsen av bestämmelsen i

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML, medför någon förändring i förhållande till motsvarande bestämmelse i

text: mervärdesskattelagen

text: ([1994:200], GML). Skatteverket ger i detta ställningstagande sin syn på vilka leveranser som kan omfattas av undantag från skatteplikt.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med leverans av varor avses överföring av rätten att såsom ägare förfoga över materiella tillgångar. Med materiella tillgångar likställs el, gas, värme, kyla och liknande (5 kap. 3 § och 7 § ML, jämför

text: artikel 14.1 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Med tillhandahållande av tjänster avses varje transaktion som inte utgör leverans av varor (

text: 5 kap. 26 §

text: ML, jämför artikel 24.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: Från skatteplikt undantas leveranser av andra tillgångar än omsättningstillgångar, om

text: den beskattningsbara person som levererar tillgången kan visa att den ingående skatten inte till någon del har varit avdragsgill vid förvärvet av tillgången eller vid mera betydande förvärv av varor eller tjänster som tillförts tillgången, eller

text: en överföring av tillgången från en verksamhetsgren till en annan verksamhetsgren enligt 5 kap. 10 § har medfört uttagsbeskattning.

text: Tillgångar som är avsedda att förbrukas i en verksamhet anses inte som omsättningstillgångar (

text: 10 kap 37 §

text: ML).

text: Medlemsstaterna ska undanta följande transaktioner från skatteplikt:

text: Leverans av varor som enbart används i en verksamhet som är undantagen från skatteplikt i enlighet med artiklarna

text: och

text: c, förutsatt att varorna inte har gett upphov till avdragsrätt.

text: Leverans av varor vars anskaffning eller användning inte varit berättigad till avdrag för mervärdesskatt i enlighet med

text: artikel 176

text: artikel 136

text: mervärdesskattedirektivet).

text: Paragrafen genomför delvis artikel 136 i mervärdesskattedirektivet. I jämförelse byts ”överlåtelse” ut mot ”leveranser”. Vad som avses med leverans av varor förklaras i 5 kap. 3 § (

text: prop. 2022/23:46, s. 421

text: f.).

text: Det undantag som föreskrivs i direktivet omfattar enbart leveranser av varor vars anskaffning inte berättigar till avdrag för mervärdesskatt enligt nationell lagstiftning (artikel 136 i mervärdesskattedirektivet). Formuleringen i direktivet kan i detta hänseende inte tolkas på något annat sätt som gör det möjligt att undvika att en skattskyldig person, som inte kan dra fördel av ett sådant undantag, dubbelbeskattas (

text: , Jyske Finans, punkt 24).

text: 4 Bedömning

text: Leverans av vissa tillgångar är enligt

text: 10 kap. 37 §

text: ML undantagen från skatteplikt om följande två förutsättningar är uppfyllda. Leveransen ska avse

text: Syftet med bestämmelsen är att undvika den dubbelbeskattning som annars skulle uppstå om överlåtelsen inte särskilt undantogs från skatteplikt.

text: Begreppet leverans i paragrafen innebär enligt Skatteverket att de tillgångar som kan omfattas av undantaget endast kan avse varor. Varken i ML eller i mervärdesskattedirektivet används begreppet leverans när det avser försäljning av tjänster. I stället används begreppet tillhandahållande när det gäller tjänster. Med varor avses endast materiella tillgångar. Tillgångar som avser immateriella rättigheter omfattas därför inte av denna bestämmelse eftersom sådana tillgångar utgör tjänster enligt

text: mervärdesskattelagen

text: . Några exempel på sådana immateriella rättigheter är goodwill, mönsterskydd och licenser.

text: Undantaget från skatteplikt gäller endast leverans av andra tillgångar än omsättningstillgångar. Det som typiskt sett utmärker en omsättningstillgång är att avsikten med förvärvet av tillgången ska vara att den ska säljas i den normala verksamheten. Med omsättningstillgångar avses inte tillgångar som ska användas i verksamheten. Det innebär att undantaget från skatteplikt omfattar tillgångar som t.ex. inventarier, förbrukningsmaterial och avfallsprodukter.

text: En tillgång som vid förvärvet var en annan tillgång än en omsättningstillgång kan under innehavstiden ändra karaktär till en omsättningstillgång. I en sådan situation är undantaget från skatteplikt inte tillämpligt.

text: Det finns inte något krav att överlåtaren ska ha ägt tillgången en viss tid innan den överlåts. En anläggningstillgång som säljs vidare kort tid efter inköpet innebär inte i sig att tillgången blir en omsättningstillgång.

text: Om den beskattningsbara personen som levererar tillgången har tillfört tillgången betydande förvärv av varor eller tjänster är undantaget tillämpligt om den ingående skatten inte var avdragsgill för den beskattningsbara personen när förvärven tillfördes tillgången. Det är fråga om ett betydande förvärv när värdet av det som har tillförts tillgången uppgår till eller överstiger tillgångens värde (exklusive värdet på förvärv som har tillförts tillgången) vid leveransen eller om värdet på bearbetningen totalt sett är stort. Syftet med bestämmelsen är att skattefriheten inte ska omfatta sådana situationer då visserligen den ingående skatten på förvärvet av tillgången inte var avdragsgill men som var avdragsgill på senare bearbetningar m.m. och betydande i förhållande till tillgångens ursprungsvärde.

text: I motsvarande bestämmelse i mervärdesskattedirektivet omfattar undantaget alla slags varor, d.v.s. även varor som är omsättningstillgångar. Det finns inte något krav som innebär att undantaget från skatteplikt bara gäller andra tillgångar än omsättningstillgångar. Alla slags varor kan därför omfattas av undantaget. Skatteverket anser att artikel 136 i mervärdesskattedirektivet är så pass klar, precis och ovillkorlig att den kan ges direkt effekt. Det gäller om det är till fördel för den som åberopar bestämmelsen och om övriga förutsättningar för undantag från skatteplikt är uppfyllda.

text: 202 179878-18/111

text: mervärdesskattelagen

text: och ställningstagandet ska tillämpas från och med den 1 juli 2023, d.v.s. när ML träder ikraft. För tid före den 1 juli 2023 ska det ersatta ställningstagandet fortfarande tillämpas. Ställningstagandet klargör vilka tillgångar som kan omfattas av undantaget samt att artikel 136 i mervärdesskattedirektivet fortsatt kan ges direkt effekt. Ställningstagandet innebär en ändring då sådana tillgångar som utgör tjänster inte kan omfattas av bestämmelsen. Resterande som framgår av det ersatta ställningstagandet kan med hänsyn till lydelsen av

text: 10 kap. 37 §


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2395080

title: När ska utdelning och kapitalvinst på onoterade andelar i en utländsk juridisk person kvoteras till fem sjättedelar?

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att utdelning och kapitalvinst på onoterade andelar i en utländsk juridisk person ska tas upp till beskattning till fem sjättedelar, och alltså kvoteras, i samtliga fall då den utländska juridiska personen är föremål för en inkomstbeskattning i hemlandet eller i andra länder.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ”Utdelning och kapitalvinst på onoterade andelar i en utländsk juridisk person som inte är ett inkomstskattesubjekt i sitt hemland ska inte kvoteras till fem sjättedelar” 2018-02-08, dnr 202 466593–17/111. Det nya ställningstagandet innebär ett ändrat synsätt genom att en kvotering även ska ske i det fall den utländska juridiska personen är föremål för en inkomstbeskattning i andra länder än sitt hemland. För skattebetalaren betyder det nya ställningstagandet en mer generös tillämpning av reglerna

text: 2 Frågeställning

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Utdelning och kapitalvinst på onoterade andelar i en utländsk juridisk person ska under vissa förutsättningar kvoteras och tas upp till beskattning till fem sjättedelar (

text: 42 kap. 15 a § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL ). Syftet med en kvotering till fem sjättedelar är att lindra ekonomisk dubbelbeskattning av bolagsinkomster.

text: Ett krav för att kvotering ska ske är att inkomstbeskattningen av den utländska juridiska personen är jämförlig med inkomstbeskattningen enligt

text: inkomstskattelagen

text: av ett onoterat svenskt företag med motsvarande inkomster. Rättspraxis har dock slagit fast att villkoret om jämförlig inkomstbeskattning strider mot EUF-fördraget när en utdelning eller kapitalvinst är föremål för ekonomisk dubbelbeskattning och andelsägaren i den utländska juridiska personen därmed befinner sig i en situation som är objektivt jämförbar med den situation som en andelsägare i ett svenskt onoterat företag befinner sig i (

text: HFD 2017 ref. 57

text: och

text: HFD 2020 ref. 49

text: , jfr Meilicke m.fl. i mål C262/09, p. 29–31 ).

text: Vid bedömningen av om det föreligger en jämförlig inkomstbeskattning ska hänsyn även tas till den beskattning som skett i andra länder än den utländska juridiska personens hemland (

text: prop. 1996/97:45 s. 34

text: och s. 58 samt

text: prop. 1990/91:107 s. 31

text: ). Detsamma gäller vid prövningen av om de inhemska och gränsöverskridande situationerna är objektivt jämförbara (jfr KRNS 2022-11-04, mål nr 7683-21).

text: En andelsägare i en utländsk juridisk person är inte i en objektivt jämförbar situation med en andelsägare i ett onoterat svenskt företag om det inte finns någon risk för ekonomisk dubbelbeskattning (

text: HFD 2020 ref. 49

text: ). Det strider då inte mot EUF-fördraget att tillämpa kravet på jämförlig beskattning och därmed utesluta utdelningar och kapitalvinster från tillämpningsområdet för reglerna om fem sjättedelsbeskattning.

text: Bestämmelserna om skattefrihet för utdelning och kapitalvinst på näringsbetingade andelar i 24 och

text: 25 a kap.

text: IL har visserligen ett motsvarande ändamål som bestämmelsen om fem sjättedelsbeskattning, men vid prövningen av om det finns förutsättningar för skattefrihet enligt det regelverket ska endast beaktas om den utländska juridiska personen är ett inkomstskattesubjekt i sitt hemland. Hänsyn ska alltså inte tas till om den utländska juridiska personen är föremål för en inkomstbeskattning i andra länder än hemlandet (

text: RÅ 2009 ref. 100

text: HFD 2017 ref. 29

text: HFD 2019 ref. 49

text: HFD 2022 not. 3

text: och

text: HFD 2022 not. 41

text: , KRNS 2022-04-25, mål nr 4902-4905-20 där Högsta förvaltningsdomstolen inte meddelade prövningstillstånd).

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket anser att utdelning och kapitalvinst på onoterade andelar i en utländsk juridisk person ska tas upp till beskattning till fem sjättedelar och således kvoteras i samtliga fall då den utländska juridiska personen är föremål för en inkomstbeskattning i hemlandet eller i andra länder.

text: Skatteverkets bedömning ligger i linje med uttalandena i

text: prop. 1996/97:45 s. 34

text: och s. 58 samt

text: prop. 1990/91:107 s. 31

text: och stöds av kammarrättens avgörande (se Skatteverkets rättsfallskommentar KRNS mål nr 7683-21 – förutsättningarna för att ta upp utdelning till fem sjättedelar på onoterade andelar i en utländsk juridisk person ).

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ” Utdelning och kapitalvinst på onoterade andelar i en utländsk juridisk person som inte är ett inkomstskattesubjekt i sitt hemland ska inte kvoteras till fem sjättedelar ” 2018-02-08, dnr 202 466593–17/111. Det nya ställningstagandet innebär ett ändrat synsätt genom att en kvotering även ska ske i det fall den utländska juridiska personen är föremål för en inkomstbeskattning i andra länder än sitt hemland. Den koppling Skatteverket har gjort i sitt tidigare ställningstagande till regelverket om näringsbetingade andelar och till den begränsning som finns där till att endast beakta om den utländska juridiska personen är ett inkomstskattesubjekt i sitt hemland ska således inte längre gälla. För skattebetalaren betyder det nya ställningstagandet en mer generös tillämpning av reglerna.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2395093

title: Andelar i CFC-bolag kan omfattas av bestämmelserna i 57 kap. IL om utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett CFC-bolag som vid en civilrättslig jämförelse motsvarar det som enligt svensk lagstiftning är ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening kan vara ett fåmansföretag. Om övriga villkor i

text: 57 kap.

text: inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL) är uppfyllda betyder det att utdelning och kapitalvinst från andelar i CFC-bolag kan beskattas i inkomstslaget tjänst. Utdelning från CFC-bolag ska dock inte tas upp till den del delägaren har beskattats för sin del av CFC-bolagets inkomst. Detsamma gäller för kapitalvinst. Något krav på att CFC-bolaget ska vara ett inkomstskattesubjekt i hemlandet uppställs inte.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ” Omfattas andelar i cfc-bolag av bestämmelserna i

text: 57 kap.

text: IL om utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag ?”, 2007-04-05, dnr

text: 131 159250-07/111

text: . Skatteverket ändrar inte sin bedömning, utan ändringarna är endast en anpassning till aktuell rättsutveckling.

text: 2 Frågeställning

text: Frågan gäller om andelar i utländska juridiska personer med lågbeskattade inkomster (s.k. CFC-bolag) kan omfattas av bestämmelserna i

text: 57 kap.

text: IL om utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Inkomstskattelagen

text: För att vara fråga om ett s.k. CFC-bolag krävs att företaget uppfyller definitionen av utländsk juridisk person samt att företagets nettoinkomst är lågbeskattad (

text: 6 kap. 8 §

text: IL och

text: 39 a kap. 5 §

text: IL ). Den utländska juridiska personen får inte heller vara delägarbeskattad i den stat där den hör hemma (

text: 39 a kap. 1 §

text: IL och

text: 5 kap. 2 a §

text: IL ).

text: Utdelning från CFC-bolag ska inte tas upp till den del delägaren har beskattats för sin del av CFC-bolagets inkomst enligt

text: 39 a kap. 13 §

text: IL (

text: 42 kap. 22 § första stycket

text: IL ). Vid tillämpning av

text: 42 kap. 22 § första stycket

text: 39 a kap. 13 §

text: IL och som redan har beaktats enligt

text: 42 kap. 22 § första stycket

text: IL eller

text: 48 kap. 6 c §

text: IL. Enligt samma princip ska kapitalvinst på andel i CFC-bolag inte heller tas upp till den del delägaren har beskattats för sin del av CFC-bolagets inkomst enligt

text: 39 a kap. 13 §

text: IL (

text: 48 kap. 6 c § första stycket

text: IL ). Vid tillämpning av

text: 48 kap. 6 c § första stycket

text: IL ska inte beaktas inkomst som delägaren har tagit upp enligt 39 a kap. 13 § och som redan har beaktats enligt

text: 48 kap. 6 c § första stycket

text: IL eller

text: 42 kap. 22 §

text: IL.

text: Med fåmansföretag avses aktiebolag och ekonomiska föreningar med visst ägande (

text: 56 kap. 2 §

text: IL ). Utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag ska i vissa fall beskattas i inkomstslaget tjänst (

text: 57 kap.

text: IL ).

text: De termer och uttryck som används i

text: inkomstskattelagen

text: omfattar också motsvarande utländska företeelser om det inte anges eller framgår av sammanhanget att bara svenska företeelser avses (

text: 2 kap. 2 §

text: IL ).

text: 3.2 Förarbeten

text: I förarbetena till

text: 2 kap. 2 §

text: IL uttalas att det inte är möjligt att ange hur nära den utländska företeelsen ska överensstämma med den svenska för att anses motsvara denna. Detta måste bli beroende av vilket slags företeelse och vilken regel det är fråga om (

text: prop. 1999/2000:2

text: del 1 s. 519 ).

text: Det ligger i sakens natur att de svenska associationsformerna aktiebolag och ekonomisk förening inte alltid har en identisk motsvarighet i utländska stater. Det behöver därför inte föreligga absolut identitet, utan det får i de enskilda fallen avgöras om likheterna är så stora att den utländska företeelsen kan anses motsvara ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening (

text: prop. 2002/03:96 s. 105

text: och

text: del 2 s. 22 ).

text: Ett grundläggande krav är att det utländska företaget är en utländsk juridisk person, d.v.s. den ska ha egen rättskapacitet och en egen förmögenhetsmassa som de enskilda delägarna inte fritt kan disponera över och den ska själv kunna företa rättshandlingar. Associationen måste således kunna förvärva rättigheter och åta sig skyldigheter, kunna föra talan inför domstolar m.m. Denna prövning görs utifrån de associationsrättsliga bestämmelserna i den utländska företeelsens hemland. Om associationen betecknas som juridisk person eller inte saknar däremot betydelse (jfr

text: prop. 2002/03:96 s. 104

text: f. och

text: prop. 1989/90:47 s. 17

text: Definitionen av fåmansföretag ändrades år 2000 så att det klart framgick att som fåmansföretag räknas svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar eller därmed jämförliga utländska juridiska personer (punkt 14 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen [1928:370]). När den nya definitionen av fåmansföretag infördes tydliggjordes att två krav bör ställas för att en utländsk juridisk person ska omfattas av definitionen. Den utländska juridiska personen bör civilrättsligt likna aktiebolag eller ekonomiska föreningar och dessutom i sitt hemland vara föremål för en beskattning som är likartad den som dessa associationsformer är underkastade (

text: prop. 1999/2000:15 s. 42

text: Av förarbetena till reglerna om näringsbetingade andelar framgår att ett av de främsta syftena med dessa regler är att motverka oönskad kedjebeskattning i bolagssektorn. När det gäller den skatterättsliga bedömningen krävdes tidigare, som en skyddsåtgärd med syfte att motverka att den svenska skattebasen urholkas, att den utländska inkomstbeskattningen av det utdelande utländska företaget var jämförlig med svensk inkomstbeskattning av ett svenskt företag med motsvarande inkomster. Kravet på jämförlig beskattning i dåvarande

text: 24 kap. 15 §

text: IL infördes i avvaktan på att de nya CFC-reglerna skulle träda i kraft. I och med införandet av effektivare CFC-regler från och med år 2004 slopades kravet på jämförlig beskattning (

text: prop. 2002/03:96 s. 105

text: och

text: prop. 2003/04:10 s. 124

text: 3.3 Rättspraxis

text: Högsta förvaltningsdomstolen har prövat om den ryska associationsformen obshchestvo s ogranichennoj otvetstvennost´ju (OOO) motsvarar ett svenskt aktiebolag vid tillämpningen av bestämmelserna om näringsbetingade andelar i

text: 24 kap.

text: IL. Av domen framgår att såväl en civilrättslig som en skatterättslig jämförelse ska göras vid denna bedömning. Vid den civilrättsliga jämförelsen mellan ett ryskt OOO och ett svenskt aktiebolag framhöll domstolen att delägarna i ett ryskt OOO inte är personligen ansvariga för bolagets skulder och att ett OOO även i övrigt civilrättsligt till stor del överensstämmer med ett svenskt aktiebolag. Vissa skillnader påtalades, bl.a. äger delägarna i ett ryskt OOO inte aktier utan procentuella andelar i bolaget. Dessutom kan en delägare uteslutas. Högsta förvaltningsdomstolen uttalade att dessa avvikelser får anses sakna betydelse i sammanhanget. Vidare framhölls att en delägare kan träda in i ett ryskt OOO genom att tillskjuta kapital, samt att en delägare vid ett utträde ur bolaget har rätt att få ut sin andel av bolagets nettotillgångsmassa. Enligt domstolen finns liknande möjligheter i ett svenskt aktiebolag genom riktade nyemissioner och inlösen av aktier. Sammantaget kom Högsta förvaltningsdomstolen fram till att ett ryskt OOO, vid en civilrättslig jämförelse, skulle anses motsvara ett svenskt aktiebolag (

text: RÅ 2009 ref. 100

text: I ett senare avgörande som också avser tillämpningen av bestämmelserna om näringsbetingade andelar har Högsta förvaltningsdomstolen framhållit att det krävs att företaget civilrättsligt till stor del överensstämmer med ett svenskt aktiebolag för att motsvara ett svenskt aktiebolag och att den civilrättsliga jämförelsen görs utifrån vad som är känt om företaget i fråga. Om företaget kan struktureras på olika sätt är det den valda strukturen som prövningen ska avse. Det är av betydelse att delägarna inte är personligen ansvariga för företagets skulder. Ägarförhållandena är också av betydelse. Att delägarna inte äger aktier utan procentuella andelar i företaget saknar däremot betydelse (

text: HFD 2020 not. 9

text: Högsta förvaltningsdomstolen har även prövat om ett strike off-förfarande enligt Companies Law i Caymanöarna civilrättsligt motsvarar ett frivilligt likvidationsförfarande enligt

text: aktiebolagslagen

text: . I sitt avgörande konstaterar Högsta förvaltningsdomstolen att det aktuella strike off-förfarandet överensstämmer med det frivilliga likvidationsförfarandet enligt

text: aktiebolagslagen

text: i den meningen att det tjänar samma övergripande syfte, nämligen att upplösa bolaget. Det finns emellertid väsentliga skillnader mellan förfarandena. Den inskränkning av bolagsorganens möjlighet att företa rättshandlingar för bolagets räkning som är konsekvensen av att en likvidator utsetts finns t.ex. inte i strike off-förfarandet. Strike off-reglerna möjliggör vidare en återregistrering av det upplösta bolaget som innebär att verksamheten i det kan återupptas. Någon motsvarande reglering finns inte för ett bolag som upplösts efter en likvidation enligt

text: aktiebolagslagen

text: . Enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening är dessa skillnader så pass betydande att det aktuella strike off-förfarandet inte kan anses motsvara ett likvidationsförfarande enligt svensk rätt. Andelarna ansågs därför inte avyttrade (

text: HFD 2021 ref. 59

text: Den skatterättsliga jämförelsen som ska göras enligt den praxis som finns avseende reglerna om näringsbetingade andelar går ut på att avgöra om den utländska företagsformen är ett inkomstskattesubjekt i hemlandet givet att syftet med reglerna om näringsbetingade andelar är att undvika beskattning i flera led (

text: RÅ 2009 ref. 100

text: HFD 2017 ref. 29

text: HFD 2019 ref. 49

text: HFD 2022 not. 3

text: och

text: HFD 2022 not. 41

text: 4 Bedömning

text: 57 kap.

text: IL är uppfyllda betyder det att utdelning och kapitalvinst från andelar i ett CFC-bolag kan beskattas i inkomstslaget tjänst. Utdelning från ett CFC-bolag ska dock inte tas upp till den del delägaren har beskattats för sin del av CFC-bolagets inkomst. Detsamma gäller för kapitalvinst.

text: Syftet med bestämmelserna om näringsbetingade andelar är att undvika en beskattning i flera led. Den övergripande målsättningen med regelverket i

text: 57 kap.

text: IL är dock att förhindra att förvärvsinkomster omvandlas till kapitalinkomster. Skatteverkets bedömning är därför att det inte ska uppställas något krav på att ett CFC-bolag ska vara ett inkomstskattesubjekt i hemlandet vid prövningen av om ett sådant bolag är ett fåmansföretag.

text: 57 kap.

text: IL om utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmansföretag? ”, 2007-04-05, dnr

text: 131 159250-07/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2395862

title: Ställningstagandet ”Övergångsbestämmelser till SFS 2008:909 och justering av ersättning vid överlåtelse av investeringsvara i vissa fall” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om övergångsbestämmelser till SFS 2008:909 och justering av ersättning vid överlåtelse av investeringsvara i vissa fall, daterat den 22 april 2009, dnr

text: 131 200622-09/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra hur övergångsbestämmelser från 2009 påverkar justeringsskyldigheten för investeringsvaror som anskaffats innan 2001. Med anledning av att omprövningstiden för sådana justeringar har passerat finns det inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2395871

title: Ställningstagandet ” Återbetalningsrätt till företag med fast etableringsställe i Sverige” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om återbetalningsrätt till företag med fast etableringsställe i Sverige daterat den 19 oktober 2007, dnr

text: 131 430591-07/111

text: , ska från och med den 1 juli 2023 inte längre tillämpas. För tid före den 1 juli 2023 ska ställningstagandet fortfarande tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att en beskattningsbar person från ett annat land med fast etableringsställe i Sverige kan medges återbetalning enligt

text: 10 kap.

text: eller

text: 12 §

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: trots att de förvärv som den ingående skatten avser inte är hänförliga till tillhandahållanden eller leveranser som direkt sker från det fasta etableringsstället. Detta kommer att framgå direkt av

text: 14 kap.

text: och

text: 33 §§

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: . Denna information kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2396600

title: Ställningstagandet ” Skattskyldighet vid upplåtelse av parkeringsplats i flera led” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om skattskyldighet vid upplåtelse av parkeringsplats i flera led, daterat den 22 september 2004, dnr

text: 130 557045-04/113

text: , ska inte längre tillämpas. Det som ställningstagandet ger uttryck för framgår av Högsta förvaltningsdomstolens avgörande

text: HFD 2018 ref. 40

text: . Det finns därför inte skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2396636

title: Ställningstagandet ” Frågor om mervärdesskatt i anknytning till EG-domen Stockholm Lindöpark AB, C-150/99” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet Frågor om mervärdesskatt i anknytning till EG-domen Stockholm Lindöpark AB,

text: , daterat den 24 januari 2002, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att ett företag har möjlighet att tillämpa direkt effekt eller begära skadestånd om nationell rätt strider mot unionsrätten. EU-domstolen har i senare praxis, exempelvis

text: , MDDP, klargjort att mervärdesskattedirektivets system innebär att avdrag för ingående skatt är kopplat till uppbörden av utgående skatt. Det som framgår av ställningstagandet kan ses som sådan information som endast är ett förtydligande. Informationen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2396922

title: Avräkning utländsk skatt – vad krävs för att spärrbeloppet ska anses uppgå till minst 500 kr?

text: 1 Sammanfattning

text: Detta ställningstagande rör frågan om i vilka fall det vid avräkning av utländsk skatt kan bli aktuellt att beräkna spärrbeloppet till ett minsta belopp på 500 kr.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning är det endast i situationer där det finns förutsättningar för att beräkna ett spärrbelopp det år då avräkning begärs som det kan uppgå till minst 500 kr. En förutsättning för att beräkna ett spärrbelopp är att det finns en utländsk inkomst att ta upp i spärrbeloppsberäkningens täljare det år då avräkning begärs. I den utländska inkomsten ingår i utlandet beskattade inkomster (2 kap. 9 § första stycket 1 AvrL) och vissa i utlandet obeskattade inkomster (2 kap. 9 § första stycket 2 AvrL).

text: Skatteverket anser därför att det inte är tillräckligt att en skattskyldig har en avräkningsbar skatt i form av ett carry forward-belopp det år då avräkning begärs för att spärrbeloppet ska kunna uppgå till minst 500 kr; den skattskyldiga måste också ha en i utlandet beskattad inkomst eller vissa i utlandet obeskattade inkomster.

text: 2 Frågeställning

text: Högsta förvaltningsdomstolen har uttalat att carry forward-belopp kan avräknas även om det inte finns utländska inkomster som har beskattats i utlandet under det år då avräkning begärs. I målet fanns det vissa i utlandet obeskattade ränteinkomster som fick betydelse för belopp att avräkna (

text: HFD 2023 ref. 17

text: I målet berörs inte i vilka situationer ett spärrbelopp kan uppgå till minst 500 kr. Frågan har därför ställts om ett spärrbelopp kan uppgå till minst 500 kr när en skattskyldig har en avräkningsbar skatt i form av ett carry forward-belopp men saknar i utlandet beskattade inkomster och vissa i utlandet obeskattade inkomster.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Avräkningslagen

text: Avräkning får ske med det lägsta av två belopp: summan av avräkningsbara utländska skatter ( 2 kap. 8 § lagen [1986:468] om avräkning av utländsk skatt, AvrL ) eller spärrbeloppet ( 2 kap. 9 § första stycket AvrL ) där spärrbeloppet är den svenska skatt som tas ut på den utländska inkomsten.

text: I avräkningslagen tillämpas overallprincipen vilket innebär att det görs en gemensam spärrbeloppsberäkning för samtliga utländska inkomster och att samtliga utländska skatter beaktas. Spärrbeloppet är enligt 2 kap. 9 § första stycket AvrL summan av den statliga och kommunala inkomstskatt som, beräknad utan sådan avräkning, hänför sig till

text: inkomster där utländsk skatt har tagits ut, och

text: andra inkomster som inte har beskattats utomlands men som har ingått i underlaget för beslut om slutlig skatt och som är hänförliga till fast driftställe eller fastighet i utlandet eller som utgör ränta, royalty eller utdelning i det fall utbetalaren är en utländsk stat, fysisk person med hemvist i utländsk stat eller utländsk juridisk person.

text: Spärrbeloppet anses uppgå till minst 500 kr. Spärrbeloppet får dock inte överstiga summan av statlig och kommunal inkomstskatt och sådan avkastningsskatt som tas ut på pensionsutfästelser i balansräkningen ( 2 kap. 9 § tredje stycket AvrL ). Bestämmelsen om att spärrbeloppet alltid ska anses uppgå till ett minsta belopp har införts av förenklingsskäl (

text: prop. 1993/94:234 s. 138

text: De avräkningsbara utländska skatter som ska jämföras med spärrbeloppet är summan av den utländska skatt som får avräknas enligt 2 kap. 1 § AvrL , utländsk skatt och annat belopp som ger rätt till avräkning enligt skatteavtal samt sådant överskjutande belopp (carry forward) som anges i 2 kap. 17–20 §§ AvrL ( 2 kap. 8 § AvrL ).

text: Utländsk skatt som inte kan avräknas det år den utländska inkomsten tas upp till beskattning får avräknas under de kommande fem åren genom carry forward. För ett visst år får det sammanlagda belopp för vilket avräkning högst får ske inte överstiga det årets spärrbelopp enligt 2 kap. 9 § AvrL ( 2 kap. 17 § AvrL ).

text: 3.2 Rättspraxis

text: Högsta förvaltningsdomstolen har prövat frågan om avräkning ska medges för överskjutande belopp enligt carry forward-regeln i avräkningslagen när det inte finns någon i utlandet beskattad inkomst det aktuella beskattningsåret, utan enbart utländska ränteinkomster som inte har beskattats utomlands. Högsta förvaltningsdomstolen anser att det i en sådan situation inte krävs att den skattskyldiga har utländska inkomster som har beskattats i utlandet under det år då avräkning begärs för att den skattskyldiga ska ha rätt till avräkning av utländsk skatt som inte har kunnat avräknas ett tidigare år (

text: HFD 2023 ref. 17

text: 4 Bedömning

text: Avräkning av utländsk skatt får ske med högst den del av summan av avräkningsbara utländska skatter som motsvarar det s.k. spärrbeloppet. En förutsättning för att beräkna ett spärrbelopp är att det finns en utländsk inkomst att ta upp i spärrbeloppsberäkningens täljare det år då avräkning begärs. Den utländska inkomsten utgörs av i utlandet beskattade inkomster (2 kap. 9 § första stycket 1 AvrL) och vissa i utlandet obeskattade inkomster (2 kap. 9 § första stycket 2 AvrL). Spärrbeloppet anses av förenklingsskäl uppgå till minst 500 kr (2 kap. 9 § tredje stycket AvrL).

text: Avräkningslagens systematik innebär att olika villkor för avräkning tas upp i skilda kapitel och paragrafer. När ett specifikt lagrum ska tolkas måste det därför göras utifrån det sammanhang som avses. Att spärrbeloppet ska anses uppgå till minst 500 kr kan inte tolkas självständigt. Bestämmelsen måste förstås i sitt sammanhang eftersom den knyter an till uttrycket spärrbelopp. Enligt Skatteverkets uppfattning måste därför förutsättningarna för att beräkna ett spärrbelopp enligt 2 kap. 9 § första stycket AvrL vara uppfyllda för att spärrbeloppet ska kunna uppgå till minst 500 kr enligt 2 kap. 9 § tredje stycket AvrL. Detta innebär att det måste finnas en i utlandet beskattad inkomst eller vissa i utlandet obeskattade inkomster det år då avräkning begärs för att spärrbeloppet ska kunna uppgå till minst 500 kr.

text: Frågan om spärrbeloppet ska uppgå till minst 500 kr uppkommer många gånger vid avräkning av carry forward-belopp. Högsta förvaltningsdomstolen har uttalat att det centrala vid avräkning av carry forward-belopp är att det ryms inom det spärrbelopp som beräknas för avräkningsåret. Vidare uttalar domstolen att spärrbeloppet beräknas gemensamt för samtliga utländska inkomster (

text: HFD 2023 ref. 17

text: ). Enligt Skatteverkets uppfattning ger detta uttryck för att det måste finnas förutsättningar för att beräkna ett spärrbelopp för att det ska bli aktuellt med avräkning av ett carry forward-belopp.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2401758

title: Ställningstagandet ”Omsättningsgränsen för redovisning av mervärdesskatt enligt bokslutsmetoden” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om omsättningsgränsen för redovisning av mervärdesskatt enligt bokslutsmetoden, daterat den 20 april 2022, dnr

text: , ska inte tillämpas för mervärdesskatt som ska redovisas enligt

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , som träder i kraft den 1 juli 2023. Ställningstagandet ska dock tillämpas för mervärdesskatt som ska redovisas enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att värdet av exportomsättningen ska ingå vid beräkningen av omsättningsgränsen för redovisning av mervärdesskatt enligt bokslutsmetoden. Detta kommer från och med den 1 juli 2023 att framgå av

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: genom

text: 7 kap. 16 §

text: jämförd med

text: 10 kap.

text: 67 §§

text: . Det innebär att det inte längre finns någon anledning att tillämpa ställningstagandet för mervärdesskatt som ska redovisas enligt den lagen.


text: Med anledning av en dom från tribunalen den 21 december 2022 (EU-domstolen

text: , Landwärme) är Skatteverket vid tidpunkten för beslut om detta ställningstagande förhindrat att medge sådan återbetalning avseende biogas och biogasol.

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2404695

title: Ingen avdragsrätt enligt 7 kap. 3 § lagen om skatt på energi för biogas och biogasol som den skattskyldiga har sålt till en återförsäljare

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att

text: 7 kap. 3 § lagen (1994:1776)

text: om skatt på energi (LSE) ska tolkas så att avdrag förutsätter att den skattskyldiga har sålt biogasen eller biogasolen till någon som inte är en stödmottagare i avsikt att denna ska förbruka bränslet för uppvärmning. En skattskyldig får alltså inte göra avdrag enligt 7 kap. 3 § LSE för skatt på biogas eller biogasol som den skattskyldiga har sålt till någon som i sin tur har sålt biogasen eller biogasolen för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare.

text: 2 Frågeställning

text: En förutsättning för att den som är skattskyldig ska få göra avdrag enligt 7 kap. 3 § LSE är att biogasen eller biogasolen har ”sålts som bränsle för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare”. Frågan är om denna förutsättning kan anses vara uppfylld när den skattskyldiga har sålt biogasen eller biogasolen till en återförsäljare som i sin tur har sålt den för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Den som är skattskyldig får göra avdrag för energiskatt med 100 procent och för koldioxidskatt med 100 procent på bränsle som avses i 6 a kap. 2 c § LSE, dvs. biogas och biogasol, och som sålts som bränsle för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare (7 kap. 3 § LSE).

text: Avdragsrätten enligt 7 kap. 3 § LSE omfattade fram till den 1 juli 2016 varken biogas eller biogasol, utan endast vissa andra bränslen med biomasseursprung. Den nu aktuella bestämmelsen i 7 kap. 3 § LSE om avdragsrätt för biogas för uppvärmning flyttades dit från 7 kap. 4 § LSE den 1 juli 2016. Avdragsrätten för biogasol för uppvärmning infördes den 1 januari 2021 genom att biogasol infogades i 7 kap. 3 § LSE. Samtidigt slopades avdragsrätten enligt 7 kap. 3 § LSE för andra bränslen än biogas och biogasol.

text: Innan ändringen den 1 juli 2016 hade 7 kap. 4 § LSE första stycket följande lydelse:

text: ”En skattskyldig får göra avdrag för skatt på biogas som den skattskyldige har förbrukat eller sålt som motorbränsle eller som bränsle för uppvärmning.”

text: I 7 kap. 3 § LSE fanns då motsvarande formulering för uppvärmning med vissa andra bränslen med biomasseursprung.

text: I förarbetena uttalades följande när den nu aktuella bestämmelsen i 7 kap. 3 § LSE om avdragsrätt för biogas för uppvärmning flyttades från 7 kap. 4 § LSE (

text: prop. 2015/16:159 s. 52

text: ”Avdragsrätten slopas för skatt på bränsle som en skattskyldig sålt som bränsle för uppvärmning till en stödmottagare och som utgör vegetabiliska eller animaliska oljor eller fetter, icke-syntetisk metanol, Fame eller biogas. Sådan skattebefrielse åstadkoms i stället genom att förbrukaren av bränslet ges rätt att ansöka om återbetalning 1 ---

text: Avdragsrätten för de aktuella bränslena behålls i de fall en skattskyldig har sålt bränslet för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare. Detta innebär alltså att en privatperson, på samma sätt som i dag, får del av skattebefrielsen i samband med sitt förvärv av bränslet från en skattskyldig.”

text: I författningskommentaren till 7 kap. 3 § LSE kommenterades bestämmelsen på följande sätt (

text: prop. 2015/16:159, s. 75

text: f):

text: ”I paragrafen regleras under vilka förutsättningar den som är skattskyldig får göra avdrag för skatt på biogas eller angivna flytande biobränslen som sålts som bränsle för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare. I praktiken rör det sig således om försäljning till privatpersoner.”

text: Även i författningskommentarerna till 6 a kap. 2 b och 2 c §§ LSE kommenteras bestämmelsen i 7 kap. 3 § LSE (

text: prop. 2015/16:159, s. 75

text: ”Om de aktuella bränslena säljs av en skattskyldig till någon som inte är en stödmottagare åstadkoms skattebefrielsen genom den kvarvarande avdragsmöjligheten i 7 kap. 3 §.”

text: ”En privatperson kan förvärva biogas som bränsle för uppvärmning i oskattat skick genom att den skattskyldige säljaren gör avdrag för skatten på det försålda bränslet med stöd av 7 kap. 3 §.”

text: 4 Bedömning

text: En förutsättning för att den som är skattskyldig ska få göra avdrag enligt 7 kap. 3 § LSE är att biogasen eller biogasolen har ”sålts som bränsle för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare”. Genom lagändringen den 1 juli 2016 kom köparens status i detta avseende att vara en förutsättning för avdrag enligt 7 kap. 3 § LSE. Bestämmelsen är dock inte helt tydlig avseende om den innebär att det är den skattskyldiga som ska ha sålt biogasen eller biogasolen för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare, eller om det är tillräckligt att någon i ett senare led har sålt det aktuella bränslet för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare.

text: Av de ovan nämnda förarbetsuttalandena drar Skatteverket slutsatsen att lagstiftarens avsikt är att avdrag förutsätter att den skattskyldiga har sålt biogasen eller biogasolen till någon som inte är en stödmottagare i avsikt att denna ska förbruka bränslet för uppvärmning. Enligt Skatteverkets bedömning innebär lagtextens utformning inget hinder mot en sådan tolkning.

text: Skatteverket anser att den aktuella bestämmelsen ska tolkas så att avdrag förutsätter att den skattskyldiga har sålt biogasen eller biogasolen till någon som inte är en stödmottagare i avsikt att denna ska förbruka bränslet för uppvärmning. En skattskyldig får alltså inte göra avdrag enligt 7 kap. 3 § LSE för skatt på biogas eller biogasol som den skattskyldiga har sålt till någon som i sin tur har sålt biogasen eller biogasolen för uppvärmning till någon som inte är en stödmottagare.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2405434

title: Ställningstagandet ”Beskattningsunderlag vid import, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet om beskattningsunderlag vid import, daterat den 28 april 2016, dnr

text: 131 185777-16/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra hur man ska beräkna beskattningsunderlaget vid import. Detta utgår framförallt från tullvärdet. Vad som är tullvärdet fastställs av Tullverket. Beskattningsunderlaget vid import ska därför beräknas på det sätt som Tullverket anger. Av denna anledning kan information om hur beskattningsunderlaget ska beräknas vid import framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2408975

title: Ställningstagandet ”Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt på processkostnader i skatteärenden” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt på processkostnader i skatteärenden”, daterat den 1 februari 2002, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra när processkostnader kan anses ha ett sådant direkt och omedelbart samband med den ekonomiska verksamheten att avdragsrätt för ingående skatt finns. Bedömningen har gjorts utifrån

text: RÅ 2000 ref. 66

text: samt EU-domstolens uttalanden i

text: Midland Bank,

text: Abbey National och

text: Cibo Participations. EU-domstolen har i senare praxis, exempelvis

text: , Wolfram Becker, utvecklat sin bedömning av när det kan anses finnas ett sådant samband mellan ett inköp och den beskattningsbara personens skattepliktiga verksamhet. Det som framgår av ställningstagandet kan därför ses som sådan information som endast är ett förtydligande. Informationen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409083

title: Ställningstagandet ” Mervärdesskatt vid ersättning för rättegångskostnader” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Mervärdesskatt vid ersättning för rättegångskostnader”, daterat den 15 augusti 2002, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att den förlorande parten i en domstolsprocess inte kan medges avdrag för den mervärdesskatt som motpartens ombud debiterat trots att denne förpliktigas att betala för motpartens rättegångskostnader. Vidare klargörs att avdragsrätten för en rättegångsparts egna ombudskostnader beror på i vilken utsträckning rättegångsparten bedriver en skattepliktig verksamhet.

text: EU-domstolen har i praxis, exempelvis

text: , Serebryannay, klargjort att det krävs att det föreligger ett rättsförhållande som innebär ett ömsesidigt utbyte av prestationer mellan parterna för att det ska anses som en omsättning av en tjänst. Det som framgår av ställningstagandet kan ses som sådan information som endast är ett förtydligande och som av den anledningen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409144

title: Ställningstagandet ”Fråga om avdragsrätt för mervärdesskatt vid s.k. vidarefakturering till andra bolag i en koncern” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Fråga om avdragsrätt för mervärdesskatt vid s.k. vidarefakturering till andra bolag i en koncern”, daterat den 8 november 2002, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att den bokföringsmässiga behandlingen inte är avgörande för bedömningen av om avdragsrätt föreligger för ett inköp. Av praxis, exempelvis

text: RÅ 2004 ref. 112

text: , framgår att bedömningen av om avdragsrätt föreligger för ett inköp är en bevisfråga som ska bedömas med hänsyn till alla omständigheter, däribland i vilken egenskap personen har agerat vid inköpstillfället och syftet med inköpet. Av EU-domstolens dom

text: , Sonaecom, framgår att en faktisk användning av en vara eller tjänst har företräde framför den ursprungliga avsikten. Det som framgår av ställningstagandet kan därför ses som sådan information som endast är ett förtydligande och som kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409185

title: Ställningstagandet ” Retroaktivt avdrag vid uthyrning av verksamhetslokal samt jämkning” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Retroaktivt avdrag vid uthyrning av verksamhetslokal samt jämkning”, daterat den 26 maj 2003, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att vissa uppgifter ska framgå av en s.k. jämkningshandling och vad avsaknad av en jämkningshandling kan innebära, samt att retroaktivt avdrag inte kan medges om en byggnad som överlåts tagits i bruk innan överlåtelsen. Det som anges i ställningstagandet framgår dels av ställningstagandet ”Jämkningshandling vid vissa fastighetsöverlåtelser”, daterat 2023-05-12, dnr

text: , dels av

text: 8 a kap.

text: och

text: 17 §§

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: . Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409200

title: Ställningstagandet ”Ändring av redovisningsmetod till bokslutsmetod” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Ändring av redovisningsmetod till bokslutsmetod”, daterat den 15 december 2009, dnr

text: 131 894064-09/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra att en ändring av registrerad redovisningsmetod från faktureringsmetoden till bokslutsmetoden kan ske även utan särskilda skäl under förutsättning att bokslutsmetoden tillämpats sedan verksamhetens start. Det framgår direkt av

text: 13 kap. 8 a §

text: ML att bestämmelsen om särskilda skäl för byte till bokslutsmetoden avser den som tillämpar faktureringsmetoden. Den information som framgår av ställningstagandet kan anses som förtydligande information och därmed framgå direkt av rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409203

title: Ställningstagandet ”Beträffande mervärdesskatt avseende kundfordringar och leverantörskulder dels under löpande år dels i samband med årsbokslut m.m.” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ” Beträffande mervärdesskatt avseende kundfordringar och leverantörskulder dels under löpande år dels i samband med årsbokslut m.m. ”, daterat den 2 mars 1995, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att mervärdesskatten ska beaktas i samband med årsbokslut om företaget innehar en faktura senast på brytdagen, under förutsättning att den underliggande affärshändelsen inträtt under det gamla räkenskapsåret.

text: Ställningstagande har tagits fram med stöd av Bokföringsnämndens uttalande i BFN U 90:2 och den då gällande

text: bokföringslagen (1976:125)

text: . Bokföringsnämnden har sedan dess upphävt det uttalandet och i stället tagit fram allmänna råd om dels löpande bokföring (

text: BFNAR 2013:2

text: ) och dels avslutande av räkenskapsår genom årsredovisning (

text: BFNAR 2012:1

text: och 2016:10), och årsbokslut (

text: BFNAR 2006:1

text: , 2010:1 och 2017:3). Av dessa allmänna råd framgår inget om s.k. brytdagsredovisning, vilket innebär att det inte längre finns något stöd i redovisningsnormgivningen för att tillämpa brytdagsredovisning i samband med avslutande av räkenskapsåret. Brytdagsredovisning kan därför inte anses förenligt med god redovisningssed. Mot bakgrund av mervärdesskatteredovisningens koppling till god redovisningssed anser Skatteverket att ställningstagandet inte längre ska tillämpas.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409213

title: Ställningstagandet ”Frivilligt skattskyldig för uthyrning av verksamhetslokaler genom att utfärda en faktura med utgående mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ” Frivilligt skattskyldig för uthyrning av verksamhetslokaler genom att utfärda en faktura med utgående mervärdesskatt ” daterat den 4 februari 2014, dnr

text: 131 753314-13/111

text: , ska från och med den 1 juli 2023 inte längre tillämpas. För tid före den 1 juli 2023 ska detta ställningstagande fortfarande tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att en fastighetsägare blir frivilligt skattskyldig för uthyrningen från och med ingången av den period fakturan avser även när mervärdesskatten anges i en förskottsfaktura. Detta kommer från och med den 1 juli 2023 att framgå av 12 kap. 1 § jämförd med

text: 7 kap. 4 §

text: och

text: 7 § första stycket

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: . Det ställningstagandet ger uttryck för kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet när

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: träder ikraft.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409214

title: Ställningstagandet ”Skatteplikt vid upplåtelse av platser för parkering av fordon” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ” Skatteplikt vid upplåtelse av platser för parkering av fordon ”, daterat den 22 december 2004, dnr

text: 130 735843-04/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att skatteplikt föreligger för upplåtelse av grusplaner eller gräsmark för parkering av fordon.

text: Det framgår av rättspraxis att det inte bara är särskilt anpassade parkeringsplatser som omfattas av skatteplikt, se t.ex.

text: HFD 2018 ref. 40

text: . Det som anges om upplåtelse av grusplaner eller gräsmark i ställningstagandet kan ses som förtydligande exempel på vad som omfattas av skattepliktig upplåtelse av platser för parkering av fordon. Informationen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409217

title: Ställningstagandet ” Felaktigt debiterad mervärdesskatt och tidpunkt för redovisning av ändring om särskilda skäl föreligger” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Felaktigt debiterad mervärdesskatt och tidpunkt för redovisning av ändring om särskilda skäl föreligger”, daterat den 17 december 2008, dnr

text: 131 793049-08/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra att ändring av felaktigt debiterad skatt ska redovisas i ursprungsperioden när det föreligger särskilda skäl för att efterge kravet på kreditnota. Bestämmelsen i

text: 13 kap. 28 § första stycket mervärdesskattelagen (1994:200)

text: reglerar endast i vilken redovisningsperiod en ändring av felaktigt debiterad skatt ska redovisas när en kreditnota utfärdats. Om den bestämmelsen inte är tillämplig återstår det ordinarie systemet för ändring av tidigare redovisad mervärdesskatt, d.v.s. omprövningsförfarandet i

text: skatteförfarandelagen

text: . Det ställningstagandet ger uttryck för följer alltså direkt av lagstiftningen. Den information som framgår av ställningstagandet kan anses som förtydligande information som kan framgå direkt av rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2409260

title: Ställningstagandet ”Mervärdesskatt vid upplåtelser av uppläggningsplatser för båtar och uppställningsplatser för husvagnar” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ” Mervärdesskatt vid upplåtelser av uppläggningsplatser för båtar och uppställningsplatser för husvagnar ”, daterat den 17 juni 2005, dnr

text: 130 357200-05/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket tydliggör i ställningstagandet att upplåtelse av platser för uppställning av båtar och husvagnar är skattepliktigt.

text: Att upplåtelse av uppställningsplatser för båtar är skattepliktigt framgår av rättspraxis, se t.ex.

text: RÅ 2007 ref. 13

text: och

text: . Bedömningen som avser husvagnar kan ses som ett förtydligande exempel på Skatteverkets syn på upplåtelse av platser för parkering av transportmedel. Informationen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2417891

title: Ställningstagandet ”Frågor om tillämpning av EG-domstolens dom i målet C-152/02 Terra Baubedarf-Handel” ska inte längre tillämpas

text: Terra Baubedarf-Handel”, daterat den 23 september 2004, dnr

text: 130 565227-04/113

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att det är bestämmelserna i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vad som anses som god redovisningssed som avgör vid vilken tidpunkt avdragsrätten inträder och att det aktuella avgörandet från EU-domstolen inte innebär någon förändring av detta. Det som framgår av ställningstagandet kan ses som sådan förtydligande information som kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2417904

title: Ställningstagandet ”Hyresgaranti – skattskyldighet för mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Hyresgaranti – skattskyldighet för mervärdesskatt”, daterat den 1 december 2004, dnr

text: 130 682088-04/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet att den hyresgaranti som en köpare av en fastighet uppbär från säljaren inte utgör omsättning när köparen inte tillhandahåller säljaren någon tjänst för att uppbära garantin. EU-domstolen har i praxis, exempelvis

text: , Serebryannay, klargjort att det krävs att det föreligger ett rättsförhållande som innebär ett ömsesidigt utbyte av prestationer mellan parterna för att det ska anses som en omsättning av en tjänst. Det som framgår av ställningstagandet kan ses som sådan information som endast är ett förtydligande och som av den anledningen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2418494

title: Fast etableringsställe för säljaren vid överföring av varor till avropslager i Sverige, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: För att förenklingsreglerna om avropslager ska vara tillämpliga får säljaren inte ha etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ha något fast etableringsställe i det EU-land dit varorna transporteras. Detta gäller oavsett om leveransen av varor sker med eller utan medverkan av det fasta etableringsstället.

text: Skatteverket anser att ett lager som ägs eller hyrs av säljaren utgör ett fast etableringsställe för säljaren när denne själv med egna personella och tekniska resurser driver lagret. Även lager som ägs eller hyrs av säljaren och där säljaren hyr in personal eller låter ett annat företag driva lagret för sin räkning utgör ett fast etableringsställe för säljaren.

text: Skatteverket anser således till skillnad från mervärdesskattekommittén att ett lager kan utgöra ett fast etableringsställe här i landet även om säljaren hyr in personal eller anlitar ett annat företag som driver det för säljarens räkning.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ”Överföring av varor till ett avropslager, mervärdesskatt från den 22 januari 2020, dnr

text: 202 496029-19/111

text: . Ställningstagandet innebär ingen ändring i sak från tidigare ställningstagande. Det nya ställningstagandet har tagits fram med hänsyn till ändrade paragrafer i den nya

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: och ställningstagandet ska tillämpas från och med den 1 juli 2023. I ställningstagandet lämnar Skatteverket sin syn på när säljaren anses ha ett fast etableringsställe här i landet när avropslagret finns i Sverige. Det som i övrigt framgår av det ersatta ställningstagandet kan med anledning av mervärdesskattekommitténs riktlinjer och europeiska kommissionens förklarande anmärkningar ses som förtydliganden. Informationen kan därför framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därmed inte längre skäl att ha kvar det ställningstagandet.

text: 2 Frågeställning

text: Den 1 januari 2020 infördes förenklingsregler vid överföring av varor mellan EU-länder till s.k. avropslager. Mervärdesskattekommittén och europeiska kommissionen har tagit fram riktlinjer och förklarande anmärkningar som stöd för en enhetlig tolkning av reglerna inom EU. Skatteverket följer punkterna 1-3 i mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 113:e mötet den 3 juni 2019, dokument C, punkt 3.1. Menar

text: I ställningstagandet lämnar Skatteverket sin syn på när säljaren anses ha fast etableringsställe här i landet när avropslagret finns i Sverige, jämför med punkten 4 i nämnda riktlinje från mervärdesskattekommittén.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 ML och mervärdesskattedirektivet

text: En beskattningsbar persons överföring av varor från den egna rörelsen till ett annat EU-land ska under vissa förutsättningar likställas med en leverans av varor mot ersättning (

text: 5 kap. 12 § första stycket mervärdesskattelagen

text: [2023:200]), ML, jämför

text: artikel 17.1 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: En överföring av varor från en beskattningsbar persons rörelse till ett avropslager i ett annat EU-land ska inte likställas med en leverans av varor mot ersättning enligt 12 §. Detta gäller bland annat om den som för över varan varken har etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller har något fast etableringsställe i det land som varan transporteras till (5 kap. 15 första stycket och andra stycket 2 ML, jämför

text: artiklarna 17 a

text: .1 och 17a.2 b i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.2 Riktlinje från mervärdesskattekommittén

text: 1. Mervärdesskattekommittén bekräftar enhälligt att den förenkling för arrangemang för avropslager som fastställs i

text: artikel 17

text: a i mervärdesskattedirektivet ska gälla oavsett om den beskattningsbara person som överför varorna (nedan kallad leverantören) är registrerad för mervärdesskatt i den medlemsstat till vilken varorna transporterades inom ramen för dessa arrangemang eller ej.

text: 2. Om leverantören har etablerat sätet för sin verksamhet eller har ett fast etableringsställe i den medlemsstat som varorna anländer till bekräftar mervärdesskattekommittén emellertid enhälligt att förenklingen för arrangemang för avropslager enligt

text: artikel 17

text: a i mervärdesskattedirektivet inte ska tillämpas. Mervärdesskattekommittén konstaterar enhälligt att detta ska vara fallet oavsett om leverantörens fasta etableringsställe verkligen medverkar (i den mening som avses i

text: artikel 192

text: a i mervärdesskattedirektivet) i den leverans av varor som leverantören utför.

text: 3. Mervärdesskattekommittén anser enhälligt att om det lager till vilket varorna transporteras enligt arrangemang för avropslager ägs och drivs av en eller flera andra personer än leverantören ska detta lager inte betraktas som ett fast etableringsställe för leverantören.

text: 4. Mervärdesskattekommittén anser med stor majoritet att om det lager till vilket varor transporteras från en annan medlemsstat i syfte att vid ett senare skede levereras till en identifierad kund ägs (eller hyrs) och direkt drivs av leverantören med egna resurser i den medlemsstat där lagret ligger, ska detta lager betraktas som ett fast etableringsställe för leverantören. Om detta lager emellertid inte drivs av leverantören med egna resurser, eller om dessa resurser i själva verket inte finns i den medlemsstat där lagret ligger, anser mervärdesskattekommittén med stor majoritet att det inte ska betraktas som ett fast etableringsställe för leverantören trots att lagret ägs (eller hyrs) av leverantören (Mervärdesskattekommitténs riktlinje från det 113:e mötet den 3 juni 2019, dokument C, punkt 3.1).

text: 4 Bedömning

text: För att tillämpa förenklingsreglerna för avropslager får säljaren inte ha etablerat sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ha något fast etableringsställe i det EU-land dit varorna transporterats. Detta gäller oavsett om leveransen av varor sker med eller utan medverkan av det fasta etableringsstället.

text: Skatteverket anser att ett lager som ägs eller hyrs av säljaren utgör ett fast etableringsställe för säljaren när denne själv med egna personella och tekniska resurser driver lagret. Även lager som ägs eller hyrs av säljaren och där säljaren hyr in personal eller låter ett annat företag driva lagret för sin räkning utgör fast etableringsställe för säljaren.

text: Ett lager som ägs eller hyrs av säljaren utgör således inte ett fast etableringsställe för säljaren om lagret varken drivs med egna personella och tekniska resurser, med inhyrd personal eller med anlitande av ett annat företag som driver lagret för säljarens räkning.

text: Ett lager dit varan transporteras och som ägs och drivs av någon annan än säljaren utgör inte ett fast etableringsställe för säljaren.

text: 202 496029-19/111

text: mervärdesskattelagen (2023:200)


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2419491

title: Ställningstagandet ”Mervärdesskatt vid upplåtelse av parkeringsplats till boende då avtal inte ingåtts mellan samma parter som avtalat om bostadsupplåtelsen” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Mervärdesskatt vid upplåtelse av parkeringsplats till boende då avtal inte ingåtts mellan samma parter som avtalat om bostadsupplåtelsen”, daterat den 20 december 2006, dnr

text: 131 790481-06/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: I ställningstagandet "Mervärdesskatt vid upplåtelse av parkeringsplatser till lokal- och bostadshyresgäster", daterat den 2004-11-01, dnr

text: 130 624085-04/111

text: , har Skatteverket klargjort sin syn på vad som krävs för att en upplåtelse av parkeringsplats ska vara underordnad upplåtelsen av en bostad. Ett krav är att avtalen för parkering respektive bostad ingås mellan samma parter. I ställningstagandet från år 2006 har Skatteverket närmare förklarat vad det kravet innebär. Det kan ses som ett förtydligande till ställningstagandet från år 2004 och informationen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet ”Mervärdesskatt vid upplåtelse av parkeringsplats till boende då avtal inte ingåtts mellan samma parter som avtalat om bostadsupplåtelsen”.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2419548

title: Ställningstagandet ”Återbetalning av felaktigt inbetald mervärdesskatt, en kommentar till Regeringsrättens dom 2005-12-27, mål nr 4010-03” ska inte längre tillämpas

text: ”, daterat den 4 april 2006, dnr

text: 131 195842-06/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: I ställningstagandet klargör Skatteverket att det föreligger rätt till återbetalning av belopp som felaktigt angetts vara mervärdesskatt, utan något krav på utfärdande av kreditnota.

text: När ställningstagandet skrevs saknade

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: reglering om förfarandet vid felaktigt debiterad och inbetald skatt. Nu finns sådan reglering i

text: 1 kap. 2 e §

text: och

text: 13 kap. 27 §

text: mervärdesskattelagen

text: . Vidare regleras i

text: 13 kap. 28 § mervärdesskattelagen

text: hur sådant belopp ska ändras. Eftersom förfarandet vid felaktigt debiterad och inbetald skatt nu är reglerat i lag finns inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2419588

title: Ställningstagandet ”Redovisningsperiod avseende retroaktivt avdrag för ingående skatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Redovisningsperiod avseende retroaktivt avdrag för ingående skatt”, daterat den 22 november 2005, dnr

text: 131 624144-05/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket har i ställningstagandet klargjort sin syn på hur tidpunkten för redovisning avseende retroaktivt avdrag förhåller sig till

text: 13 kap. 28 b § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: Bestämmelsen i

text: 13 kap. 28 b § mervärdesskattelagen

text: har upphävts genom lag (

text: ), varför frågeställningen i sig inte längre är aktuell. Tilläggas kan att Skatteverkets syn på redovisningstidpunkt för retroaktivt avdrag för ingående skatt framgår av ställningstagandet ”Avdragsrätt för ingående skatt på förvärv och a conton innan den frivilliga skattskyldigheten”, daterat den 15 december 2022, dnr

text: . Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet från 2005.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2419626

title: Ställningstagandet ”Avdragsrätt för mervärdesskatt på mäklararvode vid förvärv av fastighet” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Avdragsrätt för mervärdesskatt på mäklararvode vid förvärv av fastighet”, daterat den 1 december 2004, dnr

text: 130 682100-04/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket har i ställningstagandet klargjort att den ingående skatt som belöper på köparens mäklarkostnad ska fördelas på en avdragsgill respektive en inte avdragsgill del med hänsyn till fastighetens användning i verksamhet som medför skattskyldighet. Rätt till jämkning eller s.k. retroaktivt avdrag för den inte avdragsgilla delen uppkommer inte heller senare.

text: Det som framgår av ställningstagandet kan ses som sådan information som endast är ett förtydligande och som av den anledningen kan framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.