identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2749853

title: Uppdelning av ingående mervärdesskatt

text: Nytt: 2025-10-15

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2025-10-15, dnr

text: Nytt: 2025-06-30

text: Med anledning av HFD:s avgöranden den 24 juni 2025 med mål nr

text: , 7072-24, 7273-24 kommer ställningstagandet att ses över i den delen det gäller uppdelning av ingående skatt på gemensamma kostnader som är delvis hänförliga till avdragsförbudet för stadigvarande bostad. Läs även rättsfallskommentar med dnr

text: 1 Sammanfattning

text: Som huvudregel ska ett förvärv eller import hänföras till en utgående transaktion som antingen medför eller inte medför avdragsrätt.

text: Ett och samma förvärv eller import kan dock användas så att endast en del av den ingående skatten kan dras av. Det gäller om förvärvet eller importen

text: avser både transaktioner som medför och transaktioner som inte medför avdragsrätt, d.v.s. en blandad verksamhet

text: till viss del omfattas av en avdragsbegränsning

text: till viss del ska användas privat

text: till viss del ska användas för en icke-ekonomisk verksamhet.

text: Blandad verksamhet

text: Högsta förvaltningsdomstolen, HFD, har tolkat bestämmelserna om uppdelning av ingående skatt i en blandad verksamhet i två mål (

text: HFD 2014 ref. 18

text: I och

text: HFD 2023 ref. 45

text: ). Enligt Skatteverkets uppfattning innebär den bedömning som HFD gjort följande för en beskattningsbar person som bedriver blandad verksamhet där den ingående skatten ska delas upp:

text: Bestämmelserna i 13 kap. 6 § och 13 kap. 29 § första stycket 2–3 och andra stycket

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML, ska tillämpas så att uppdelningen efter skälig grund så långt möjligt motsvarar resursförbrukningen i verksamheten. Det innebär bl.a. att om det finns en annan metod än en uppdelning efter årsomsättning, som mer exakt visar hur de förvärvade varorna och tjänsterna förbrukas i verksamheten, så ska denna metod användas.

text: Bestämmelserna om årsomsättning som fördelningsgrund i artiklarna

text: och

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, kan dock väljas av en beskattningsbar person i stället för bestämmelsen i 13 kap. 29 § första stycket 2–3 och andra stycket ML.

text: Om en beskattningsbar person åberopar mervärdesskattedirektivet med direkt effekt ska den ingående skatten delas upp på det sätt som framgår av huvudregeln i artiklarna 173.1 och 174 i enlighet med den tolkning EU-domstolen gjort av dessa bestämmelser. Enligt Skatteverket innebär det att hela årsomsättningen ska tas med vid beräkningen. Att den beskattningsbara personen kan ha flera verksamhetsgrenar och förvärvet inte används för alla dessa verksamhetsgrenar påverkar inte denna beräkning. Om en beskattningsbar person har etableringar i flera länder ska dock bara den omsättning som förvärvet avser tas med vid beräkningen. Det innebär att om ett förvärv bara används av en etablering så är det endast årsomsättningen i denna etablering som ska beaktas vid beräkningen.

text: Avdragsbegränsningar

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan mervärdesskattedirektivet inte tillämpas med direkt effekt om den ingående skatten delvis avser en avdragsbegränsning. Det gäller även om förvärvet delvis omfattas av en avdragsbegränsning och samtidigt delvis är hänförligt till från skatteplikt undantagna transaktioner som inte medför avdragsrätt. Det gäller t.ex. inköp som omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad i

text: 13 kap. 26 §

text: ML och som används för skattefri uthyrning av bostäder. En uppdelning ska i dessa fall göras enligt bestämmelsen i 13 kap. 29 § första stycket 1 och andra stycket ML vilket innebär att uppdelningen så långt möjligt ska motsvara resursförbrukningen av den vara eller tjänst som förvärvats.

text: Privat och icke-ekonomisk verksamhet

text: Mervärdesskattedirektivet kan inte heller tillämpas med direkt effekt om den ingående skatten avser förvärv som delvis ska användas privat eller för en icke-ekonomisk verksamhet.

text: Ställningstagandet ersätter ställningstagandena ”Avdragsrätt för mervärdesskatt – fördelning efter skälig grund”, dnr

text: 131 446423-15/111

text: och ”Återbetalning av mervärdesskatt till beskattningsbara personer etablerade i Sverige som utför transaktioner i andra EU-länder”, dnr

text: Ställningstagandet innebär en ändrad bedömning gällande uppdelning av ingående skatt i en blandad verksamhet eftersom mervärdesskattedirektivet kan åberopas med direkt effekt.

text: 2 Frågeställning

text: HFD har meddelat en dom som avser uppdelning av ingående skatt i en blandad verksamhet (

text: HFD 2023 ref. 45

text: ). HFD har konstaterat att artiklarna 173.1 och 174 i mervärdesskattedirektivet får anses ha direkt effekt. Det innebär att en beskattningsbar person kan välja att stödja sig direkt på bestämmelserna i dessa artiklar för att få den avdragsgilla andelen ingående skatt fastställd med tillämpning av direktivets omsättningsmetod. HFD gör delvis därför en annan bedömning än vad Skatteverket har gjort i ställningstagandena ”Avdragsrätt för mervärdesskatt – fördelning efter skälig grund”, dnr

text: 131 446423-15/111

text: Med anledning av HFD:s dom redogör Skatteverket i detta ställningstagande för sin syn på vad som gäller vid uppdelning av ingående skatt.

text: Ställningstagandet behandlar inte uppdelning enligt

text: 13 kap. 30 §

text: ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Mervärdesskattelagen

text: och

text: Skatteförfarandelagen

text: I den utsträckning en beskattningsbar person använder varorna och tjänsterna för sina beskattade transaktioner inom landet får denne, från den mervärdesskatt som ska betalas, dra av ingående skatt som bl.a. hänför sig till leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster till den beskattningsbara personen (

text: 13 kap. 6 §

text: ML).

text: En beskattningsbar person får under vissa förutsättningar också göra avdrag för ingående skatt i den utsträckning varorna och tjänsterna används för transaktioner utanför landet eller för vissa transaktioner som är undantagna från skatteplikt (s.k. kvalificerade undantag) (13 kap. 9–10 §§ ML).

text: Om den ingående skatten avser en beskattningsbar persons förvärv eller import som;

text: bara delvis är avdragsgill

text: görs gemensamt för flera ekonomiska verksamheter, av vilka det saknas avdragsrätt i någon

text: görs för en verksamhet där det delvis saknas rätt till avdrag

text: får avdrag endast göras för skatten på den del av ersättningen eller inköpspriset som hänför sig till den del av förvärvet eller importen som är avdragsgill respektive hänför sig till en verksamhet där transaktionerna medför avdragsrätt. Om denna del inte kan fastställas, får avdragsbeloppet i stället bestämmas genom uppdelning efter skälig grund. Det gäller även ingående skatt som till viss del avser annat än den ekonomiska verksamheten (

text: 13 kap. 29 §

text: ML).

text: Avdragsrätt är ett vidare begrepp än avdragsgill. En viss utgående transaktion kan medföra avdragsrätt enligt t.ex. huvudregeln för avdragsrättens omfattning (

text: 13 kap. 6 §

text: ML) men trots det resultera i att avdrag inte får göras eftersom transaktionen träffas av en avdragsbegränsning i 13 kap. 13–28 §§ ML (

text: prop. 2022/23:46, s. 297

text: Den som är deklarationsskyldig måste i skälig omfattning föra räkenskaper, göra anteckningar eller på annat lämpligt sätt se till att underlag finns för att deklarationsskyldigheten ska kunna fullgöras och för att Skatteverket ska kunna kontrollera och fatta beskattningsbeslut (

text: 39 kap. 3 § skatteförfarandelagen

text: 3.2 Svensk praxis

text: En uppdelning efter skälig grund ska så långt möjligt motsvara resursförbrukningen i de olika verksamhetsgrenarna (

text: HFD 2014 ref. 18

text: I).

text: HFD har i ett senare mål konstaterat att

text: HFD 2014 ref. 18

text: I gällde ett överklagat förhandsbesked där frågan var hur omsättningsmetoden skulle tillämpas i ett konkret fall. I målet hade inte ifrågasatts att den svenska regleringen var förenlig med EU-rätten och något yrkande om att mervärdesskattedirektivets regler skulle tillämpas med direkt effekt fanns inte. Ingen sakprövning gjordes heller utan ansökan om förhandsbesked avvisades. Rättsfallet ger därmed föga vägledning när det gäller om en enskild kan stödja sig direkt på direktivbestämmelserna vid beräkningen av avdraget för ingående skatt. Denna fråga ska i stället avgöras utifrån EU-domstolens praxis (

text: HFD 2023 ref. 45

text: punkt 21).

text: HFD har därefter konstaterat att artiklarna 173.1 och 174 i mervärdesskattedirektivet har direkt effekt. Det innebär att en beskattningsbar person kan välja att stödja sig direkt på bestämmelserna i dessa artiklar för att få den avdragsgilla andelen ingående skatt fastställd med tillämpning av direktivets omsättningsbaserade beräkningsmetod (

text: HFD 2023 ref. 45

text: punkterna 28–30).

text: Avdragsbegränsningarna i ML får tillämpas med stöd av den s.k. standstill-klausulen i

text: artikel 176 andra stycket i direktivet

text: . Av den bestämmelsen följer att Sverige tills vidare får behålla de begränsningar i avdragsrätten för ingående mervärdesskatt som gällde vid tidpunkten för Sveriges anslutning till EU, men det är inte tillåtet att utvidga undantagets tillämpningsområde. Att ett avdragsförbud även får avse förvärv som används i en skattepliktig verksamhet är förenligt med direktivet (

text: HFD 2021 ref. 4

text: punkt 13,

text: Metropol och Stadler punkterna 46 och 49 och

text: Royscot m.fl punkterna 20 och 23).

text: Avdragsförbudet är en schablonregel som ska tillämpas oberoende av om huvudregeln i

text: mervärdesskattelagen

text: skulle medföra rätt till avdrag därför att skatten hänför sig till förvärv i en verksamhet där transaktionerna medför avdragsrätt. El- och vattensystem är en del av bostadsbyggnaden och den ingående skatt som avser el- och vattensystem omfattas därför av avdragsförbudet avseende stadigvarande bostad (

text: HFD 2021 ref. 4

text: punkterna 12 och 17).

text: Det är den beskattningsbara personen som har bevisbördan för att avdragsrätt finns. Frågan om en beskattningsbar person i ett enskilt fall har förvärvat varor och tjänster för att de ska användas i en ekonomisk verksamhet är en bevisfråga som ska bedömas med hänsyn till alla omständigheter i fallet (

text: RÅ 2004 ref. 112

text: och

text: Lennartz punkt 21).

text: Av nationell praxis framgår att ingående skatt ska fördelas mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet (

text: RÅ 2004 not. 6

text: och

text: RÅ 2010 ref. 98

text: ). Förslaget i

text: 13 kap. 29 § tredje stycket

text: ML är inte avsett att innebära någon materiell förändring (

text: prop. 2022/23:46, s. 309

text: 3.3 Mervärdesskattedirektivet

text: Rätt till avdrag finns för ingående skatt på varor och tjänster som tillhandahållits av en annan beskattningsbar person i den mån varorna eller tjänsterna används för beskattade transaktioner (artikel 168 i mervärdesskattedirektivet).

text: En beskattningsbar person har även rätt till avdrag för ingående skatt i den mån varorna eller tjänsterna används för vissa transaktioner utom landet eller för vissa undantagna transaktioner (artikel 169 i mervärdesskattedirektivet).

text: Är varor och tjänster avsedda både för transaktioner där den ingående skatten är avdragsgill och för transaktioner där den ingående skatten inte är avdragsgill är endast den del av den ingående skatten avdragsgill som avser de förstnämnda transaktionerna. Den avdragsgilla andelen ska bestämmas i enlighet med artiklarna

text: och

text: för alla transaktioner som utförs av den beskattningsbara personen (artikel 173.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: Den avdragsgilla andelen ska vara resultatet av ett bråk bestående av följande belopp:

text: a) I täljaren, det sammanlagda beloppet, exklusive mervärdesskatt, av den omsättning per år som avser transaktioner som medför rätt till avdrag enligt artiklarna

text: och

text: b) I nämnaren, det sammanlagda beloppet, exklusive mervärdesskatt, av den omsättning per år som avser transaktioner som ingår i täljaren och till transaktioner som inte medför rätt till avdrag (artikel 174.1 första stycket i mervärdesskattedirektivet).

text: Den avdragsgilla andelen ska bestämmas varje år och omräknas till ett procenttal, avrundat uppåt till nästa heltal (artikel 175.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: Medlemsstaterna får dock tillåta eller ålägga den beskattningsbara personen att i stället bestämma en andel för varje gren av sin verksamhet/verksamhetsgren eller göra avdraget på grundval av användningen av alla eller en del av varorna och tjänsterna (artikel 173.2 a-c i mervärdesskattedirektivet).

text: 3.4 Praxis från EU-domstolen

text: Bestämmelsen i artikel 168 i mervärdesskattedirektivet föreskriver en rätt till avdrag för ingående skatt endast i den mån varorna och tjänsterna används för den beskattningsbara personens beskattade transaktioner. Av själva lydelsen framgår därmed en skyldighet att fördela ingående skatt om inte all skatt används för den beskattningsbara personens beskattade transaktioner (

text: , Związek Gmin Zagłębia Miedziowego, punkterna 32 och 33).

text: I ett första led ska ett förvärv som används i en blandad verksamhet uteslutande hänföras till en utgående transaktion som medför avdragsrätt eller en utgående transaktion som inte medför avdragsrätt. Det gäller dock inte om ett sådant hänförande i praktiken visar sig vara alltför komplext och därför är svårt att genomföra (jmf

text: , Wolfgang und Dr. Wilfried Rey Grundstücksgemeinschaft GbR, punkterna 23 och 26).

text: Syftet med artikel 173.2 i mervärdesskattedirektivet är att ge medlemsstaterna möjlighet att uppnå mer exakta resultat vid beräkningen av den avdragsgilla andelen (

text: , BLC Baumarkt, punkt 23).

text: EU-domstolen har prövat en fråga när det gäller kostnader som en etablering registrerad i en medlemsstat har haft och som uteslutande använts för såväl skattepliktiga som från skatteplikt undantagna transaktioner utförda av etableringens huvudkontor beläget i en annan medlemsstat. I ett sådant fall ska en avdragsgill andel tillämpas som motsvarar kvoten av ett bråk där nämnaren består av omsättningen, exklusive mervärdesskatt, som enbart utgörs av huvudkontorets transaktioner och där täljaren utgörs av huvudkontorets beskattningsbara transaktioner som även skulle medfört avdragsrätt om de hade utförts i den medlemsstat där etableringen är registrerad (

text: , Morgan Stanley & Co International punkt 46).

text: Om ett företag har ett huvudkontor i en medlemsstat och etableringar i andra medlemsstater skulle syftet med avdragsrätten allvarligt äventyras om omsättningen från alla fasta etableringsställen skulle beaktas vid beräkningen av den avdragsrätt som är tillämplig på en etablerad beskattningsbar persons huvudkontor (

text: , Le Crédit Lyonnais, punkt 35).

text: En icke-ekonomisk verksamhet omfattas inte av tillämpningsområdet för mervärdesskatt. När en beskattningsbar person samtidigt bedriver ekonomisk verksamhet och icke-ekonomisk verksamhet kan avdrag endast medges för den mervärdesskatt som avser en ekonomisk verksamhet som är skattepliktig. Vid en uppdelning av ingående skatt som är gemensam för sådana verksamheter ska medlemsstaterna fastställa lämpliga metoder och kriterier som på ett objektivt sätt avspeglar den faktiska fördelningen av ingående skatt. Medlemsstaterna kan antingen använda sig av en fördelningsnyckel som beaktar vilka slags investeringar som gjorts eller av en fördelningsnyckel som beaktar vilka slags transaktioner som har genomförts, eller en annan lämplig fördelningsnyckel (

text: Securenta punkterna 30–31 och 37–38 samt de förenade målen

text: och

text: Larentia + Minerva m.fl. punkterna 30–31).

text: Trots att mervärdesskattedirektivet inte innehåller några särskilda bestämmelser om kriterier och metoder för uppdelning av ingående mervärdesskatt mellan ekonomisk verksamhet och icke-ekonomisk verksamhet har EU-domstolen klargjort att en beskattningsbar person inte har rätt att dra av hela skatten på gemensamma kostnader. Det ankommer på medlemsstaterna att, i avsaknad av bestämmelser i mervärdesskattedirektivet, fastställa metoder och kriterier för denna uppdelning. En uppdelning ska ske även om det i medlemslandets lagstiftning skulle saknas särskilda bestämmelser om kriterier och metoder för en uppdelning (

text: Securenta punkterna 30 och 34,

text: Gmina Ryjewo punkt 58 och

text: Związek Gmin Zagłębia Miedziowego punkterna 32 och 35).

text: Fördelningen mellan den del som används i en ekonomisk verksamhet och den del som endast används privat ska ske på grundval av proportionerna mellan användningen i ekonomisk verksamhet och användningen privat under det år då förvärvet gjordes (

text: , Armbrecht, punkt 21).

text: En unionsrättslig regel som har direkt effekt har alltid företräde framför nationell lag och ska tillämpas oavsett vad som föreskrivs i den nationella rättsordningen (se t.ex. 6/64, Costa v. ENEL).

text: Medlemsstaterna är inte skyldiga att tillämpa avrundningsregeln i artikel 175.1 i mervärdesskattedirektivet, när den avdragsgilla andelen av den ingående skatten beräknas på annat sätt än direktivets omsättningsmetod (

text: , Royal Bank of Scotland, punkterna 22–25).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Förutsättningar för uppdelning

text: Som huvudregel ska ett förvärv eller import hänföras till en utgående transaktion som antingen medför avdragsrätt eller som inte medför avdragsrätt.

text: till viss del ska användas privat

text: I dessa situationer måste den ingående skatten delas upp. I ML finns det en bestämmelse som reglerar alla situationer där en uppdelning ska göras.

text: Skatteverket redogör nedan för sin syn på hur den ingående skatten ska delas upp i olika situationer.

text: Eftersom det är den beskattningsbara personen som har bevisbördan måste uppdelningen vara kontrollerbar och kunna styrkas med objektiva omständigheter, d.v.s. det måste finnas ett tillförlitligt underlag.

text: Med förvärv nedan avses även import.

text: 4.2 Blandad verksamhet

text: Av både mervärdesskattedirektivets huvudregel i

text: artikel 168

text: och huvudregeln i

text: 13 kap. 6 §

text: ML framgår att avdrag får göras ”i den mån” respektive ”i den utsträckning” varorna eller tjänsterna används för beskattade transaktioner. Dessa bestämmelser utgör grunden för avdragsrätt inom mervärdesskatteområdet. Därtill finns kompletterande bestämmelser som innebär att avdragsrätt även finns vid vissa undantagna transaktioner och transaktioner utom landet. Det innebär att avdragsrätt endast finns till den del förvärvet används för sådana transaktioner som framgår av dessa bestämmelser.

text: Hur uppdelningen ska göras om förvärvet används även för andra transaktioner framgår av andra bestämmelser (artiklarna 173–175 i mervärdesskattedirektivet respektive

text: 13 kap. 29 §

text: ML).

text: Uppdelningen vid blandad verksamhet ska enligt mervärdesskattedirektivets huvudregel göras genom att använda årsomsättning som fördelningsgrund (artiklarna

text: och

text: ). Medlemsstaterna har dock enligt t.ex.

text: artikel 173.2 c

text: möjlighet att tillåta eller ålägga den beskattningsbara personen att göra avdraget på grundval av användningen av alla eller en del av varorna och tjänsterna.

text: HFD har prövat den svenska bestämmelsen om uppdelning av ingående skatt i en blandad verksamhet och fastslagit att det inte finns någon bestämmelse som genomför artikel 173.2 c i mervärdesskattedirektivet i svensk rätt. Det saknas därför grund för att, mot en beskattningsbar persons vilja, tillämpa den metod som anges där för att bestämma andelen avdragsgill ingående skatt vid blandad verksamhet. Mervärdesskattedirektivets huvudregel, d.v.s. den omsättningsbaserade beräkningsmetoden i artiklarna

text: och

text: , har dock ansetts ha direkt effekt vilket innebär att personen kan välja att stödja sig direkt på dessa bestämmelser för att bestämma den avdragsgilla andelen ingående skatt (

text: HFD 2023 ref. 45

text: HFD har även i dom

text: HFD 2014 ref. 18

text: I konstaterat att bestämmelserna i ML innebär att en uppdelning efter skälig grund så långt möjligt ska motsvara resursförbrukningen i de olika verksamhetsgrenarna. I det målet hade inte direkt effekt åberopats.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning innebär den bedömning som HFD gjort i de aktuella målen följande:

text: Bestämmelserna i 13 kap. 6 § och 13 kap. 29 § första stycket 2–3 och andra stycket ML ska tillämpas på så sätt att uppdelningen efter skälig grund så långt möjligt motsvarar resursförbrukningen i verksamheten. Det innebär bl.a. att om det finns en annan metod än en uppdelning efter årsomsättning, som mer exakt visar hur de förvärvade varorna och tjänsterna förbrukas i verksamheten, så ska denna metod användas.

text: Mervärdesskattedirektivets bestämmelser om årsomsättning som fördelningsgrund i artiklarna

text: och

text: kan dock väljas av en beskattningsbar person, i stället för bestämmelsen i 13 kap. 29 § första stycket 2–3 och andra stycket ML.

text: Hur en uppdelning ska göras om förvärvet också omfattas av en avdragsbegränsning, t.ex. avdragsförbudet för stadigvarande bostad, framgår av avsnitt 4.3.

text: Den beskattningsbara personen behöver inte på något särskilt sätt åberopa att få tillämpa mervärdesskattedirektivet med direkt effekt. Det räcker med att årsomsättningen har använts i enlighet med direktivets huvudregel vid en uppdelning av den ingående skatten eller att personen begär att årsomsättning ska tillämpas.

text: Det är även möjligt att tillämpa mervärdesskattedirektivet med direkt effekt endast för vissa förvärv och använda bestämmelsen om skälig grund i

text: 13 kap. 29 §

text: ML för övriga förvärv.

text: Om årsomsättning är den beräkningsmetod som mest exakt visar hur resurserna förbrukas i verksamheten kan även Skatteverket i ett beslut använda årsomsättning vid beräkningen av avdraget. Den ingående skatten delas då upp med stöd av bestämmelserna i ML.

text: Om årsomsättning används som beräkningsmetod vid uppdelningen av den ingående skatten ska beräkningen av den avdragsgilla andelen göras i enlighet med mervärdesskattedirektivets regler. Enligt Skatteverkets bedömning gäller det oavsett om direktivet åberopas med direkt effekt eller om det vid en tillämpning av ML är årsomsättningen som mest exakt visar resursförbrukningen. I ett sådant fall kan även direktivets bestämmelse om avrundning tillämpas. Den avdragsgilla andelen som omräknas till ett procenttal får då avrundas uppåt till nästa heltal. Om någon annan metod används vid uppdelning av den ingående skatten får procenttalet för den avdragsgilla andelen inte avrundas på det sättet. Skatteverket anser att procenttalet i dessa fall ska räknas fram med minst två decimaler.

text: 4.2.1 Blandad verksamhet - uppdelning med tillämpning av ML

text: Om ett förvärv till viss del inte medför avdragsrätt och mervärdesskattedirektivet inte åberopas med direkt effekt ska den ingående skatten delas upp med stöd av bestämmelserna i ML.

text: En bedömning av avdragsrätten ska göras för varje enskilt förvärv. En uppdelning ska i första hand göras efter hur stor del av den ingående skatten som hänför sig till en verksamhet där transaktionerna medför avdragsrätt. Enligt Skatteverket innebär det att en uppdelning ska göras efter den faktiska användningen av den vara eller tjänst som förvärvats. En sådan uppdelning kan göras om det redan vid förvärvstidpunkten är klart i vilken omfattning förvärvet ska användas i en verksamhet där transaktionerna medför avdragsrätt.

text: Om den faktiska användningen inte är känd vid förvärvstillfället får en uppdelning i stället göras efter skälig grund. En sådan uppdelning ska så långt möjligt motsvara resursförbrukningen i de olika verksamhetsgrenarna. Det innebär att även en uppdelning efter skälig grund ska göras utifrån ett förvärvs användning.

text: När användningen ska bedömas för att göra en sådan uppdelning kan olika fördelningsnycklar användas Det är alltid den fördelningsnyckel som mest exakt speglar resursförbrukningen i verksamheten som ska användas. Vilka fördelningsnycklar som kan bli aktuella beror bl.a. på vilken typ av verksamhet som bedrivs och hur kostnadsstrukturen i den aktuella verksamheten ser ut. Detta innebär även att det kan finnas skäl för en och samma beskattningsbara person att använda flera olika fördelningsnycklar parallellt. Exempelvis kan en fördelningsnyckel användas för mervärdesskatt på anskaffningskostnad för en byggnad, en annan för en maskin och en tredje för gemensamma kostnader i övrigt.

text: Vilka fördelningsnycklar kan tillämpas

text: Skatteverket anser att det är årsomsättningen som i normalfallet ska användas som fördelningsnyckel för att bedöma användningen av den förvärvade varan eller tjänsten. Årsomsättningen ger normalt en bra bild av hur resurserna används och förbrukas i verksamheten. Årsomsättningen är även en uppgift som en beskattningsbar person på ett enkelt sätt kan visa och som även kan mätas på ett för Skatteverket objektivt verifierbart sätt.

text: Skatteverket anser att om det finns en annan fördelningsnyckel än årsomsättning som mer exakt visar hur resurserna förbrukas i verksamheten, d.v.s. hur de förvärvade varorna och tjänsterna används i verksamheten, så ska denna fördelningsnyckel användas. Det gäller dock inte om den beskattningsbara personen åberopat direkt effekt av mervärdesskattedirektivets bestämmelser (se avsnitt 4.2.2).

text: En annan fördelningsnyckel än årsomsättning kan vara yta, i de fall skattepliktig verksamhet respektive verksamhet som inte medför avdragsrätt bedrivs på separata ytor. Ritningar kan då användas för att visa ytan och styrka avdragsrätten.

text: Andra sätt att bedöma användningen kan t.ex. vara att utgå från produktionskostnaderna i respektive verksamhetsgren, använd tid för en maskin eller körsträcka för ett fordon. Ett exempel på ett tillförlitligt underlag för att styrka att den valda fördelningsnyckeln mer exakt visar hur inköpet används i verksamheten är en körjournal för att visa körsträckan.

text: Nedlagd arbetstid som grund för att bedöma användningen är en metod som i normalfallet är svår att verifiera samt svår för Skatteverket att kontrollera. Det gäller framför allt verksamheter där en och samma anställd arbetar både med skattepliktiga och från skatteplikt undantagna transaktioner som inte medför avdragsrätt. Nedlagd tid bör dock kunna användas när respektive anställd uteslutande arbetar med skattepliktiga alternativt undantagna transaktioner. Nedlagd tid bör även kunna användas när det är frågan om verksamheter där tiden registreras för andra ändamål än enbart för mervärdesskatteredovisningen, exempelvis verksamheter där registrerad tid används för fakturering. Exempel på tillförlitligt underlag för att styrka att den valda fördelningsnyckeln mer exakt visar hur inköpet används i verksamheten är t.ex. tidredovisningen i kombination med fakturering till tredje man.

text: Ett företag kan ha transaktioner som helt eller i huvudsak görs utan användning av de varor eller tjänster som förvärvats. En beräkning med den totala årsomsättningen som fördelningsnyckel kan då ge ett missvisande resultat vid beräkningen av avdragsrätten. En sådan beräkning återspeglar alltså inte hur resurserna faktiskt förbrukas. Skatteverket anser att en uppdelning i dessa fall kan göras med beaktande av årsomsättningen men där vissa ersättningar, eller vissa delar av ersättningarna inte tas med i beräkningen (en justerad omsättningsmetod).

text: Förvärv som endast avser vissa transaktioner eller vissa delar av verksamheten

text: Eftersom en uppdelning görs med utgångspunkt i resursförbrukningen så är det enbart de transaktioner som har samband med förvärvet eller de omständigheter som är relevanta för uppdelningen som ska tas med vid beräkningen av den avdragsgilla andelen. Det gäller oavsett vilken fördelningsnyckel som används. Det måste därför alltid undersökas vad förvärvet ska användas till.

text: Det innebär t.ex. att om en beskattningsbar person har flera verksamhetsgrenar och förvärvet endast används till två av verksamhetsgrenarna så är det endast årsomsättningen i dessa två som ska räknas med vid en uppdelning av den ingående skatten. Motsvarande gäller även om andra fördelningsnycklar används. Om t.ex. yta används som fördelningsnyckel är det bara den yta som är relevant för beräkningen som ska användas i samband med uppdelningen.

text: Det får göras en bedömning i varje enskilt fall om det är möjligt att hänföra den ingående skatten till specifika utgående transaktioner eller verksamhetsgrenar etc.

text: Om en beskattningsbar person har etableringar i flera länder ska man bara ta hänsyn till de utgående transaktionerna i den eller de etableringar som den ingående skatten har samband med. För ett förvärv som bara används av en enda etablering är det därmed bara transaktionerna i denna etablering som ska beaktas vid bedömningen av den avdragsgilla andelen ingående skatt. För avdragsrätt krävs att transaktionerna är skattepliktiga både i det land transaktionerna görs och i det land avdrag eller återbetalning söks.

text: I vissa situationer kan flera uppdelningar behöva göras för att få fram resursförbrukningen avseende ett visst förvärv. Det kan t.ex. vara förvärv som först kan fördelas efter användningen i olika verksamhetsgrenar och därefter efter årsomsättningen i respektive verksamhetsgren. Ett exempel på en sådan uppdelning kan vara förvärv som används i flera verksamhetsgrenar men som endast indirekt används i en av dessa. Till exempel kan ett företag som har etableringar i flera länder göra ett förvärv som används av en etablering, men där denna etablering även använder förvärvet för ett understödjande arbete till en annan etablering. Det innebär att förvärvet används av båda dessa etableringar. I ett sådant fall kan det vara mer rättvisande att göra en första uppdelning med utgångspunkt t.ex. i den internfakturering som sker. Eftersom en sådan beräkning utgår från användningen kan avrundningsregeln i mervärdesskattedirektivet inte användas. Det gäller även om årsomsättningen används vid den sista uppdelningen. Det innebär att procenttalet ska räknas fram med minst två decimaler.

text: 4.2.2 Blandad verksamhet - uppdelning vid direkt effekt av mervärdesskattedirektivet

text: En medlemsstat kan avvika från direktivets huvudregel under förutsättning att den valda metoden garanterar ett mer exakt fastställande av den avdragsgilla andelen än vad huvudregeln skulle göra, t.ex. kan en uppdelning göras för varje verksamhetsgren. HFD har dock konstaterat att ingen av de valfria metoderna i mervärdesskattedirektivet har införts i ML, varför en uppdelning ska göras enligt huvudregeln. Av huvudregeln i

text: artikel 173.1 andra stycket

text: framgår att den avdragsgilla andelen ska bestämmas efter årsomsättningen av alla transaktioner som utförs av den beskattningsbara personen. Enligt Skatteverket innebär det att hela årsomsättningen ska tas med vid beräkningen. Att den beskattningsbara personen kan ha flera verksamhetsgrenar och förvärvet inte används för alla dessa verksamhetsgrenar påverkar därför inte denna beräkning. För att det ska bli aktuellt att dela upp den ingående skatten måste det dock vara frågan om ett förvärv som endast delvis medför avdragsrätt, d.v.s. en gemensam kostnad.

text: Beräkningen görs i form av ett bråk där den årsomsättning som medför avdragsrätt tas upp i täljaren och den totala årsomsättningen i nämnaren.

text: Exempel 1

text: Ett företag har fyra verksamhetsgrenar; A och B som består av transaktioner som medför avdragsrätt samt C och D som består av transaktioner som inte medför avdragsrätt. Företaget köper in en vara som används för transaktionerna i B och C. Företaget yrkar att den ingående skatten på inköpet ska delas upp med tillämpning av direkt effekt av mervärdesskattedirektivets regler. Det innebär att företaget ska göra uppdelningen med hänsyn till hela årsomsättningen ([A + B] / [A + B + C + D]).

text: Om företaget inte hade åberopat direkt effekt skulle den ingående skatten delas upp efter skälig grund. En sådan uppdelning ska så långt möjligt motsvara resursförbrukningen i de olika verksamhetsgrenarna, vilket innebär att bara de verksamhetsgrenar som inköpet används för ska beaktas vid uppdelningen.

text: Om en beskattningsbar person har etableringar i flera länder ska dock bara den omsättning som förvärvet avser tas med vid beräkningen. Det innebär att om ett förvärv bara används av en etablering så är det endast årsomsättningen i denna etablering som ska användas vid beräkningen och inte omsättningen i alla etableringar. För avdragsrätt krävs dock att de transaktioner som förvärvet har samband med är skattepliktiga både i det land transaktionen görs och i det land avdrag eller återbetalning söks.

text: 4.3 Bestämmelserna om avdragsbegränsning och privat användning

text: Avsnittet tar upp bestämmelserna i 13 kap. 29 § första stycket 1 och andra stycket ML.

text: Om den ingående skatten bara delvis är avdragsgill ska en uppdelning ske. En sådan situation gäller om förvärvet till viss del omfattas av en avdragsbegränsning, t.ex. ett inköp av en personbil som både ska användas för persontransport enligt taxitrafiklagen och för varutransport. Till den del personbilen ska användas för varutransport gäller en avdragsbegränsning (

text: 13 kap. 20 §

text: ML).

text: Mervärdesskattedirektivet kan i dessa fall inte tillämpas med direkt effekt eftersom

text: artikel 173

text: inte reglerar uppdelning av ingående skatt i samband med en avdragsbegränsning. Av ordalydelsen i

text: artikel 173.1

text: framgår att en uppdelning ska ske om en beskattningsbar person använder förvärvet för transaktioner som medför avdragsrätt enligt

text: artikel 168

text: och andra transaktioner som inte medför avdragsrätt, d.v.s. för en blandad verksamhet. Den som t.ex. bedriver persontransport enligt taxitrafiklagen och varutransport har full avdragsrätt enligt

text: artikel 168

text: eftersom det bara finns utgående beskattade transaktioner i verksamheten. Några andra transaktioner finns inte för en sådan beskattningsbar person. Även enligt

text: 13 kap. 6 §

text: ML har en sådan beskattningsbar person avdragsrätt eftersom alla transaktioner i verksamheten medför avdragsrätt. Däremot är den ingående skatten inte fullt avdragsgill p.g.a. avdragsbegränsningen. Det innebär att artiklarna

text: och

text: inte kan tillämpas. Uppdelning i samband med en avdragsbegränsning är dock något som är särskilt reglerat i

text: 13 kap. 29 § första stycket 1

text: ML, d.v.s. i en annan punkt än de punkter som reglerar blandad verksamhet (se vidare avsnitt 4.3.1 nedan).

text: En uppdelning kan bli aktuell både för att förvärvet delvis omfattas av en avdragsbegränsning och för att det delvis är hänförligt till från skatteplikt undantagna transaktioner som inte medför avdragsrätt. Det gäller t.ex. inköp som omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad i

text: 13 kap. 26 §

text: ML och som används för skattefri uthyrning av bostäder. Anledningen till att avdrag inte kan göras kan alltså bero på två saker, dels att avdrag inte medges enligt huvudregeln i

text: 13 kap. 6 §

text: ML i den utsträckning förvärvet avser annat än beskattade transaktioner, dels eftersom ett avdragsförbud gäller för förvärvet.

text: Sverige har enligt den s.k. standstill-klausulen i

text: artikel 176

text: rätt att ha bestämmelser som avviker från mervärdesskattedirektivet, d.v.s. bestämmelser om begränsningar av avdragsrätten. Avdragsbegränsningarna som införts i ML är schablonregler som ska tillämpas oberoende av om huvudregeln i 13 kap. 6 § skulle medföra rätt till avdrag. Det är därför avdragsbegränsningarna som innebär att ett avdrag nekas. Enligt Skatteverkets bedömning skulle det även vara i strid med bestämmelserna i 13 kap. 13–28 §§ ML om en uppdelning efter årsomsättningen skulle resultera i ett för högt avdrag i förhållande till den användning som avser en avdragsbegränsning i ML. Skatteverkets uppfattning är därför att direkt effekt inte kan tillämpas av direktivets bestämmelser i dessa fall. I stället ska uppdelningen ske enligt 13 kap. 29 § första stycket 1 och andra stycket ML vilket innebär att uppdelningen så långt möjligt ska motsvara resursförbrukningen av den vara eller tjänst som förvärvats (se avsnitt 4.3.1 nedan).

text: Ytterligare ett exempel på när ingående skatt endast delvis är avdragsgill är när en tjänst förvärvas för att delvis användas i den ekonomiska verksamheten och delvis användas privat. Avdragsrätt saknas till den del förvärvet används privat. Vid förvärv av varor finns en valfrihet att göra en sådan uppdelning vid inköpet, se vidare Skatteverkets ställningstagande 2010-12-21, dnr

text: 131 818436-10/111

text: . Inte heller i dessa situationer kan mervärdesskattedirektivet tillämpas med direkt effekt eftersom direktivet saknar bestämmelser som avser uppdelning mellan en ekonomisk verksamhet och privat användning som inte omfattas av mervärdesskattens tillämpningsområde.

text: 4.3.1 Hur den ingående skatten ska delas upp

text: Avdrag enligt ML får endast göras för den del av den ingående skatten som är avdragsgill. Om den faktiska användningen inte är känd vid förvärvstillfället ska en uppdelning göras efter skälig grund. En sådan uppdelning ska enligt Skatteverkets uppfattning så långt möjligt motsvara resursförbrukningen av den vara eller tjänst som förvärvats.

text: Exempel på hur en uppdelning kan göras är att använda körsträcka när förvärvet avser en personbil eller yta om det avser en fastighet. Även årsomsättning kan vara relevant vid uppdelningen om det skulle finnas tillhandahållanden mot ersättning som på ett rättvisande sätt visar resursförbrukningen (se vidare avsnitt 4.2.1).

text: Ibland kan ytterligare en uppdelning behöva göras om den beskattningsbara personen även bedriver en blandad verksamhet. Det gäller t.ex. ett inköp som delvis används privat och delvis i en blandad verksamhet. Direkt effekt av mervärdesskattedirektivet kan tillämpas vid uppdelningen i den blandade verksamheten, om den beskattningsbara personen begär det, även om det inte är möjligt vid den första uppdelningen (se vidare avsnitt 4.2 för uppdelningen i den blandade verksamheten).

text: Det finns dock bestämmelser i 13 kap. 13–28 §§ ML som ytterligare kan begränsa eller utöka den avdragsgilla andelen under vissa förutsättningar i de fall förvärvet delvis omfattas av en avdragsbegränsning.

text: Exempel 2

text: En fastighetsägare hyr ut lägenheter i en fastighet med 10 till ytan lika stora våningar. I 3 våningar sker uthyrningen med frivillig beskattning och i 7 våningar hyr företaget ut bostäder. Företagets årsomsättning består till 50 procent av de skattepliktiga tillhandahållandena. Golvet ska slipas på alla våningsplan. Företaget har inte rätt till fullt avdrag eftersom inköpet delvis avser ett avdragsförbud (stadigvarande bostad). Direkt effekt av direktivets bestämmelser kan inte åberopas vid uppdelningen när det gäller en avdragsbegränsning. Den faktiska användningen är inte känd vid inköpstillfället, i stället får användningen bedömas efter skälig grund. I detta fall bör uthyrningsbar yta vara en utgångspunkt för att visa användningen eftersom en uppdelning efter ytan mer exakt än årsomsättningen bör visa hur inköpet används i företagets verksamhet. Det innebär att den avdragsgilla andelen bör uppgå till 30 procent (3/10). Det förhållandet att avdraget också skulle kunna begränsas p.g.a. att företaget bedriver en blandad verksamhet genom bostadsuthyrningen saknar enligt Skatteverkets bedömning betydelse. Om årsomsättning skulle tillämpas vid uppdelningen skulle det dessutom resultera i ett för högt avdrag som inte motsvarar den användning som avser stadigvarande bostad och därför omfattas av avdragsförbudet.

text: 4.4 Icke-ekonomisk verksamhet

text: Avsnittet tar upp bestämmelsen i

text: 13 kap. 29 § tredje stycket

text: ML.

text: En beskattningsbar person kan ibland bedriva en icke-ekonomisk verksamhet vid sidan av den ekonomiska verksamheten, d.v.s. en verksamhet som ligger utanför tillämpningsområdet. Så är t.ex. fallet när ett holdingbolag inte tillhandahåller tjänster mot betalning till ett eller flera dotterbolag. I ett sådant fall saknas avdragsrätt för ingående skatt till den del förvärvet avser den icke-ekonomiska verksamheten. Det kan även finnas andra situationer där det finns en icke-ekonomisk verksamhet som innebär att avdragsrätt saknas, t.ex. viss gratisverksamhet, viss myndighetsutövning eller nödvändiga åtgärder som en delägare utför i ett handels- eller kommanditbolag när denne inte agerar självständigt.

text: Det kan därför bli aktuellt att göra en uppdelning av den ingående skatten om ett förvärv avser både den ekonomiska och den icke-ekonomiska verksamheten.

text: EU-domstolen har klargjort att eftersom mervärdesskattedirektivet saknar bestämmelser för en sådan uppdelning ankommer det på medlemsstaterna att fastställa metoder och kriterier för uppdelningen mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet. Det finns alltså ingen bestämmelse i mervärdesskattedirektivet som kan åberopas med direkt effekt.

text: 4.4.1 Hur den ingående skatten ska delas upp

text: EU-domstolen har fastställt att en uppdelning mellan ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet på ett objektivt sätt ska avspegla den faktiska fördelningen av ingående kostnader på olika verksamheter. En uppdelning kan antingen göras med hjälp av en fördelningsnyckel som beaktar vilka slags investeringar som gjorts eller vilka slags transaktioner som har genomförts, eller med hjälp av en annan lämplig fördelningsnyckel.

text: I ML finns det en bestämmelse i

text: 13 kap. 29 § tredje stycket

text: ML som anger att den ingående skatten på förvärv som används i både ekonomisk och icke-ekonomisk verksamhet ska delas upp genom att fastställa den faktiska användningen eller annars efter skälig grund.

text: Enligt Skatteverkets bedömning ska även en sådan uppdelning göras efter resursförbrukningen i den ekonomiska respektive den icke-ekonomiska verksamheten. Vilken fördelningsnyckel som kan vara relevant får avgöras i varje enskilt fall. Det kan t.ex. vara en utgångspunkt att jämföra ersättningen (exklusive mervärdesskatt) i den ekonomiska verksamheten med t.ex. mottagna bidrag i en icke-ekonomisk verksamhet. Motsvarande gäller även när det finns annat än bidrag i den icke-ekonomiska verksamheten, t.ex. utdelning av resultat från ett kommanditbolag där den beskattningsbara personen i egenskap av delägare endast utfört nödvändiga åtgärder som ett led i förvaltningen och således inte agerat självständigt. Även avgifter som tas ut i en icke-ekonomisk verksamhet i form av myndighetsutövning kan jämföras med ersättningen (exklusive mervärdesskatt) i den ekonomiska verksamheten i syfte att visa resursförbrukningen av en förvärvad vara eller tjänst.

text: En beskattningsbar person kan ibland bedriva tre typer av verksamhet, en icke-ekonomisk verksamhet, en ekonomisk verksamhet med skattepliktiga transaktioner och en ekonomisk verksamhet med från skatteplikt undantagna transaktioner. I dessa fall måste en uppdelning göras i två steg. Först måste en uppdelning göras för att se hur stor del den ingående skatten som avser den ekonomiska verksamheten och därefter en uppdelning på grund av den bedrivna blandade verksamheten. Även om det vid den första uppdelningen inte är möjligt att åberopa någon direktivregel med direkt effekt så kan direkt effekt tillämpas vid uppdelningen i den blandade verksamheten, om den beskattningsbara personen väljer det (se vidare avsnitt 4.2 för uppdelningen i den blandade verksamheten).

text: 4.5 Detta ställningstagande ersätter tidigare ställningstagande

text: 131 446423-15/111


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2756161

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Avsnitt 4.2.4 och exempel 2 om riskkapitalbolag i ställningstagande ”Holdingbolag –avdragsrätt för mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

org: skv

text: Nytt: 2025-03-24

type: stycke

text: Skatteverkets uppfattning avseende riskkapitalbolag framgår numera direkt på vägledningssidor och i Skatteverkets rättsfallskommentar Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt i en investeringsverksamhet.

text: Avsnitt 4.2.4 och exempel 2 om riskkapitalbolag i Skatteverkets ställningstagande 2017-12-19, dnr

text: 202 377677-17/111

text: , ”Holdingbolag –avdragsrätt för mervärdesskatt”, ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har i dessa delar tagits fram för att klargöra Skatteverkets syn när det gäller avdrag för ingående skatt avseende riskkapitalbolag. I avsnitt 4.2.4 anges att riskkapitalbolag bedriver blandad verksamhet när dessa bolag både har transaktioner som består av från skatteplikt undantagen försäljning av andelar och tillhandahåller skattepliktiga tjänster mot ersättning till dotterbolag.

text: Kammarrätten i Stockholm har dock i dom 2023-05-30, mål nr 1769-22, ansett att den investeringsverksamhet som riskkapitalbolag bedriver är en icke-ekonomisk verksamhet. Skatteverket kommer därför att utveckla sin i syn i ett nytt ställningstagande.

type: stallningstagande


text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013

text: om fastställande av en tullkodex för unionen, i lydelsen enligt förordning

text: (EU) 2016/2339

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2765898

title: Alkoholskatt – godkännande som registrerad avsändare vid fusion av aktiebolag

text: Nytt: 2024-02-08

text: Detta ställningstagande innebär att Skatteverket fortsatt gör samma rättsliga bedömning som vid tillämpningen av motsvarande bestämmelser i den numera upphävda lagen (

text: ) om alkoholskatt.

text: För fusion som skett före den 13 februari 2023 gäller Skatteverkets ställningstagande ”Godkännande som registrerad avsändare vid fusion av aktiebolag, punktskatt”, 20180208, dnr

text: 202 62438-18/111

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Skatteverket anser att ett godkännande som registrerad avsändare enligt lagen (

text: ) om alkoholskatt, LAS, inte övergår till det övertagandet aktiebolaget vid en fusion.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt som registrerad avsändare upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LAS om vad som gäller avseende ett godkännande som registrerad avsändare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: Fråga har uppkommit om ett godkännande som registrerad avsändare övergår till det övertagande aktiebolaget när övertagandet sker genom fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket beslutar om godkännande av registrerad avsändare efter särskild ansökan (3 kap. 18 § lagen [2022:156] om alkoholskatt, LAS).

text: Ett godkännande som registrerad avsändare förutsätter enligt

text: 3 kap. 17 § första stycket

text: LAS att den sökande

text: avser att i Sverige yrkesmässigt avsända varor under ett uppskovsförfarande vid varornas övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i unionstullkodexen 1 eller, om det är fråga om en unionsvara, vid den tidpunkt då skyldigheterna enligt tullagstiftningen fullgjorts är lämplig att vara registrerad avsändare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: Den som godkänns som upplagshavare ska samtidigt godkännas som registrerad avsändare (

text: 3 kap. 2 § tredje stycket

text: LAS).

text: Med fusion avses en ombildning av företag som uppfyller vissa villkor. För aktiebolag regleras fusioner i

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. Rättsverkningarna av en fusion är bland annat att det överlåtande aktiebolagets tillgångar och skulder övergår till det övertagande aktiebolaget och att det överlåtande aktiebolaget upplöses (23 kap. 26 § och 34 § ABL).

text: I LAS finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som registrerad avsändare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som registrerad avsändare enligt LAS gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att anförtros ställning som registrerad avsändare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som registrerad avsändare inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en fusion av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av det övertagande aktiebolaget. Ett godkännande som registrerad avsändare är enligt Skatteverkets mening inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som registrerad avsändare är därmed inte en sådan tillgång som enligt 23 kap. 26 § eller 34 § ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som registrerad avsändare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LAS eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagandet aktiebolaget vid en fusion.

text: I samband med fusion gäller därmed att det övertagande bolaget, för det fall bolaget avser att driva verksamhet vidare i egenskap av registrerad avsändare, behöver ansöka om ett godkännande som upplagshavare eller registrerad avsändare och att Skatteverket ska pröva om det bolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 av den 9 oktober 2013

text: om fastställande av en tullkodex för unionen, i lydelsen enligt förordning

text: (EU) 2016/2339

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2765907

title: Skatt på energi – godkännande som registrerad avsändare vid fusion av aktiebolag

text: Nytt: 2024-02-08

text: Detta ställningstagande innebär att Skatteverket fortsatt gör samma rättsliga bedömning som vid tillämpningen av motsvarande bestämmelser i den lydelse av lagen (

text: ) om skatt på energi som gällde före den 13 februari 2023.

text: För fusion som skett före den 13 februari 2023 gäller Skatteverkets ställningstagande ”Godkännande som registrerad avsändare vid fusion av aktiebolag, punktskatt”, 20180208, dnr

text: 202 62438-18/111

text: 1 Sammanfattning

text: ) om skatt på energi, LSE, inte övergår till det övertagandet aktiebolaget vid en fusion.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LSE om vad som gäller avseende ett godkännande som registrerad avsändare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket beslutar om godkännande av registrerad avsändare efter särskild ansökan (4 kap. 16 § lagen [1994:1776] om skatt på energi, LSE).

text: Ett godkännande som registrerad avsändare förutsätter enligt 4 kap. 15 § första stycket LSE att den sökande

text: avser att i Sverige yrkesmässigt avsända bränsle under ett uppskovsförfarande vid bränslets övergång till fri omsättning enligt artikel 201 i unionstullkodexen 1 eller, om det är fråga om en unionsvara, vid den tidpunkt då skyldigheterna enligt tullagstiftningen fullgjorts är lämplig att vara registrerad avsändare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: Den som godkänns som upplagshavare ska samtidigt godkännas som registrerad avsändare (4 kap. 1 § tredje stycket LSE).

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: I LSE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som registrerad avsändare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som registrerad avsändare enligt LSE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att anförtros ställning som registrerad avsändare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som registrerad avsändare inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som registrerad avsändare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagandet aktiebolaget vid en fusion.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-277206-2025

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket gör bedömningen att bestämmelserna om elektroniska gränssnitt som möjliggör vissa försäljningar av varor till konsument inte omfattar sådana transaktioner som innebär att ett företag förmedlar varor i eget namn för annans räkning och ska anses som säljare av varorna till en konsument enligt

text: 5 kap. 3 § andra stycket 3

text: ML.

text: För det fall att det företag som har ett elektroniskt gränssnitt förmedlar varor i annans namn för annans räkning ska företaget i vissa fall anses som säljare. Det gäller för de transaktioner som innebär att företaget genom användning av ett elektroniskt gränssnitt möjliggör distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU i försändelser med ett verkligt värde på högst 150 euro eller en leverans av varor inom EU från en beskattningsbar person som inte är etablerad i EU till en konsument.

text: Skatteverket anser att

text: 5 kap. 6 §

text: Vid distansförsäljning av varor i försändelser med ett verkligt värde på högst 150 euro importerade från ett land utanför EU som sker i flera försäljningsled saknas särskilda bestämmelser om till vilket försäljningsled transporten ska hänföras i det fall

text: 6 kap. 17 §

text: ML inte är tillämplig, t.ex. vid försäljning som omfattas av

text: 5 kap. 3 § andra stycket 3

text: ML. För att uppnå syftet med bestämmelserna anser Skatteverket att vid tillämpningen av 6 kap. 9 och 11 §§ ML, ska transporten i en sådan situation hänföras till det sista försäljningsledet.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Försäljning av varor genom elektroniskt gränssnitt till konsument, mervärdesskatt” daterat den 29 oktober 2021, dnr

text: . Ställningstagandet har omarbetats för att se till att laghänvisningar och begrepp är i överensstämmelse med ML som trädde i kraft den 1 juli 2023. Det nya ställningstagandet innebär ingen ändring i sak.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket ger genom detta ställningstagande sin syn på följande frågor.

text: Omfattar bestämmelserna i 5 kap. 5 och 6 §§ ML om elektroniska gränssnitt även den som förmedlar varor i eget eller annans namn?

text: Vad avses med att möjliggöra ”leverans av varor inom EU” i

text: 5 kap. 6 §

text: ML?

text: Till vilken försäljning ska transporten hänföras vid distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU, när det är fråga om flera försäljningsled?

text: Med konsument i detta ställningstagande avses icke beskattningsbara personer och beskattningsbara personer vars unionsinterna förvärv av varor inte är föremål för mervärdesskatt enligt 3 kap. 4–7 §§ ML eller enligt bestämmelser som i ett annat EU-land motsvarar artikel 3.1 i mervärdesskattedirektivet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med leverans av varor avses överföring av rätten att såsom ägare förfoga över materiella tillgångar (

text: 5 kap. 3 § första stycket mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML, jfr

text: artikel 14.1 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Med leverans av varor avses även överföring av en vara i enlighet med ett kommissionsavtal om köp eller försäljning (

text: 5 kap. 3 § andra stycket 3

text: ML, jfr artikel 14.2 c i mervärdesskattedirektivet).

text: Med elektroniskt gränssnitt avses i 5 och 6 §§ en marknadsplats, en plattform, en portal eller motsvarande (

text: 5 kap. 4 §

text: ML).

text: Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt möjliggör distansförsäljning av varor importerade från en plats utanför EU i försändelser med ett verkligt värde på högst 150 euro, ska den beskattningsbara personen anses själv ha förvärvat och levererat dessa varor (

text: 5 kap. 5 §

text: ML, jfr

text: artikel 14

text: a.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: Om en beskattningsbar person genom användning av ett elektroniskt gränssnitt möjliggör leverans av varor inom EU från en beskattningsbar person som inte är etablerad i EU till någon som inte är en beskattningsbar person, ska den som möjliggör leveransen anses själv ha förvärvat och levererat dessa varor (

text: 5 kap. 6 §

text: ML, jfr

text: artikel 14

text: a.2 i mervärdesskattedirektivet).

text: Med begreppet ”möjliggöra” avses användning av ett elektroniskt gränssnitt som gör det möjligt för en kund och en säljare som erbjuder varor till försäljning via det elektroniska gränssnittet att komma i kontakt med varandra på ett sätt som leder till en leverans av varor genom det elektroniska gränssnittet (

text: artikel 5

text: b första stycket i rådets genomförandeförordning [EU] nr 282/2011).

text: Om en beskattningsbar person anses ha förvärvat och levererat varor enligt 5 kap. 5 eller 6 §, inträffar den beskattningsgrundande händelsen för den leverans av varorna som görs av den beskattningsbara personen när betalningen har godkänts. Detsamma gäller för den leverans av varorna som görs till den beskattningsbara personen (

text: 7 kap. 11 §

text: ML, jfr

text: artikel 66

text: a i mervärdesskattedirektivet).

text: Vid distansförsäljning av varor importerade från en plats utanför EU till ett annat EU-land är leveransen gjord inom landet om varan finns här i landet när försändningen eller transporten till förvärvaren avslutas (

text: 6 kap. 9 §

text: ML, jfr artikel 33 b i mervärdesskattedirektivet).

text: Vid distansförsäljning av varor importerade från en plats utanför EU till Sverige är leveransen gjord inom landet, om försändningen eller transporten till förvärvaren avslutas här, och mervärdesskatt för varorna ska redovisas enligt 22 kap. om särskilda ordningar för distansförsäljning av varor och vissa tillhandahållanden av tjänster, eller enligt bestämmelser som i ett annat EU-land motsvarar den särskilda ordningen i

text: artiklarna 369

text: l-369x i mervärdesskattedirektivet(

text: 6 kap. 11 §

text: ML, jfr artikel 33 c i mervärdesskattedirektivet).

text: Om en beskattningsbar person anses ha förvärvat och levererat en vara enligt 5 kap. 5 eller 6 §, ska försändningen eller transporten av varan hänföras till den personens leverans (

text: 6 kap. 17 §

text: ML, jfr

text: artikel 36

text: b i mervärdesskattedirektivet).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Förmedling och möjliggörande av vissa leveranser av varor genom användning av ett elektroniskt gränssnitt

text: Bestämmelsen i

text: 5 kap. 3 § andra stycket 3

text: ML omfattar situationer där en beskattningsbar person (i fortsättningen även kallat företag) förmedlar en vara i eget namn och tar emot betalningen för varan från en konsument t.ex. genom företagets egen webbsida. Företaget är i ett sådant fall den som ska anses ha sålt varan till konsumenten.

text: Skatteverket gör bedömningen att bestämmelserna om elektroniska gränssnitt som möjliggör vissa försäljningar inte omfattar sådana transaktioner som innebär att ett företag förmedlar varor i eget namn och ska anses som säljare av varorna till konsumenten enligt

text: 5 kap. 3 § andra stycket 3

text: ML. Bestämmelserna i 5 kap. 5 och 6 §§ ML gäller endast för det fall företaget inte redan av andra bestämmelser i ML anses som säljaren av varorna.

text: 4.2 ”Leverans av varor inom EU” enligt

text: 5 kap. 6 §

text: ML

text: Ett företag ska betraktas som säljare när detta företag genom användning av ett elektroniskt gränssnitt möjliggör leverans av varor inom EU från en beskattningsbar person som inte är etablerad i EU till en icke beskattningsbar person.

text: Skatteverket anser att

text: 5 kap. 6 §

text: ML endast ska tillämpas om varorna fysiskt befinner sig inom EU och har ursprung i EU eller har övergått i fri omsättning vid tidpunkten för den beskattningsgrundande händelsen, d.v.s. när den icke beskattningsbara personens betalning har godkänts. Detta innebär enligt Skatteverkets bedömning att varorna ska transporteras från en plats inom EU till en annan plats inom EU. Bestämmelsen kan inte tillämpas om varorna transporteras från en plats utanför EU eller om varorna finns i ett tullager som är beläget inom EU. Det finns däremot inget krav på att transporten måste vara gränsöverskridande. Leverans av varor där transporten går mellan två platser inom ett och samma land kan således omfattas av bestämmelsen.

text: 4.3 Transport vid distansförsäljning av importerade varor i flera led

text: Vid distansförsäljning av varor importerade från ett land utanför EU till Sverige är leveransen av varan gjord inom landet om försändningen eller transporten till konsumenten avslutas här och mervärdesskatt för varorna ska redovisas genom importordningen, enligt 6 kap. 9 eller 11 § ML. Skatteverket anser att syftet med bestämmelserna är att beskattning av försäljningen ska ske i destinationslandet genom importordningen utan att konsumenten ska behöva betala mervärdesskatt vid själva importen.

text: 6 kap. 17 §

text: 5 kap. 3 § andra stycket 3

text: ML. För att uppnå syftet med bestämmelserna anser Skatteverket att transporten i en sådan situation ska hänföras till det sista försäljningsledet vid tillämpningen av 6 kap. 9 och 11 §§ ML. Det innebär att övriga transaktioner som skett tidigare i försäljningskedjan har skett utan transport.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-277343-2025

title: Tre ställningstaganden om avdragsrätt ska inte längre tillämpas, mervärdesskatt

text: Följande tre ställningstagande ska inte längre tillämpas.

text: Avdragsrätt för ingående skatt på ombyggnadskostnader när säljaren redan frånträtt en fastighet som omfattas av frivillig skattskyldighet, daterat den 4 oktober 2004, dnr

text: 130 573672-04/111

text: Avdragsrätt för mervärdesskatt vid rivning av byggnad och oljesanering av mark, daterat den 12 maj 2006, dnr

text: 131 293148-06/111

text: Avdragsrätt för mervärdesskatt på byggåtgärder avseende fastighet i samband med byte av hyresgäst, daterat den 16 december 2010, dnr

text: 131 824926-10/111

text: Ställningstagandena behandlar olika frågor om avdragsrätt finns vid ändrad användning av fastighet, d.v.s. om kostnaderna är hänförliga till den tidigare verksamheten som medfört avdragsrätt eller inte. Högsta förvaltningsdomstolen har i

text: HFD 2020 ref. 44

text: klarlagt när avdragsrätt för ingående skatt kan finnas för reparation och underhåll av fastighet vid ändrad användning av fastigheten. Det som framgår av ställningstagandena är efter denna dom sådan information som kan framgå direkt på vägledningssida. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandena.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2781336

title: Skatt på energi – godkännande som skattebefriad förbrukare vid fusion av aktiebolag

text: Nytt: 2024-02-15

text: Detta ställningstagande innebär att Skatteverket fortsatt gör samma rättsliga bedömning som vid tillämpningen av motsvarande bestämmelser i den numera upphävda lagen (

text: ) om alkoholskatt.

text: För fusion som skett före den 13 februari 2023 gäller Skatteverkets ställningstagande ”Godkännande som skattebefriad förbrukare vid fusion av aktiebolag, punktskatt”, 20180208, dnr

text: 202 62430-18/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande som skattebefriad förbrukare enligt lagen (

text: ) om skatt på energi, LSE, inte övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt som skattebefriad förbrukare upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LSE om vad som gäller avseende ett godkännande som skattebefriad förbrukare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: Fråga har uppkommit om ett godkännande som skattebefriad förbrukare övergår till det övertagande aktiebolaget när övertagandet sker genom fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket beslutar om godkännande av skattebefriad förbrukare efter särskild ansökan (8 kap. 1 a § lagen [1994:1776] om skatt på energi, LSE).

text: Ett godkännande som skattebefriad förbrukare förutsätter enligt 8 kap. 1 § första stycket LSE att den sökande

text: förbrukar bränsle för visst ändamål

text: är lämplig som skattebefriad förbrukare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: Med fusion avses en ombildning av företag som uppfyller vissa villkor. För aktiebolag regleras fusioner i

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. Rättsverkningarna av en fusion är bland annat att det överlåtande aktiebolagets tillgångar och skulder övergår till det övertagande aktiebolaget och att det överlåtande aktiebolaget upplöses (23 kap. 26 § och 34 § ABL).

text: I LSE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som skattebefriad förbrukare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som skattebefriad förbrukare enligt LSE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att anförtros ställning som skattebefriad förbrukare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som skattebefriad förbrukare enligt LSE inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en fusion av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av det övertagande aktiebolaget. Ett godkännande som skattebefriad förbrukare är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som skattebefriad förbrukare är därmed inte en sådan tillgång som enligt 23 kap. 26 § eller 34 § ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som skattebefriad förbrukare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: I samband med fusion gäller därmed att det övertagande bolaget, för det fall bolaget avser att driva verksamhet vidare i egenskap av skattebefriad förbrukare, behöver ansöka om ett godkännande som skattebefriad förbrukare och att Skatteverket ska pröva om det bolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2781345

title: Skatt på energi – godkännande för särskild hantering av proviantering till havs vid fusion av aktiebolag

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs enligt lagen (

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt för särskild hantering av proviantering till havs upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LSE om vad som gäller avseende ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: Fråga har uppkommit om ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs övergår till det övertagande aktiebolaget när övertagandet sker genom fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket beslutar om godkännande för särskild hantering av proviantering till havs efter särskild ansökan (8 kap. 4 § andra stycket lagen [1994:1776] om skatt på energi, LSE).

text: Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs förutsätter enligt 8 kap. 4 § första stycket LSE att den sökande

text: i sin verksamhet är avsändare för sådan flyttning som avses i 8 kap. 5 § LSE

text: är lämplig att ges ett sådant godkännande med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. Rättsverkningarna av en fusion är bland annat att det överlåtande aktiebolagets tillgångar och skulder övergår till det övertagande aktiebolaget och det överlåtande aktiebolaget upplöses (23 kap. 26 § och 34 § ABL).

text: I LSE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs enligt LSE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att ges ett sådant godkännande. Skatteverket anser därför att ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en fusion av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av det övertagande aktiebolaget. Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs är därmed inte en sådan tillgång som enligt 23 kap. 26 § eller 34 § ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: I samband med fusion gäller därmed att det övertagande bolaget, för det fall bolaget fortsatt vill ha ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs, behöver ansöka om ett sådant godkännande och att Skatteverket ska pröva om det bolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2785199

status: upphävt

title: Överlåtelse av verksamhet när ingående skatt inte skulle varit avdragsgill för mottagaren, mervärdesskatt

text: Nytt: 2025-09-30

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2025-09-30, dnr

text: Nytt: 2025-06-10

text: Högsta förvaltningsdomstolen har konstaterat att villkoret i

text: 5 kap. 38 § andra stycket

text: ML inte är uppfyllt om mottagaren saknar avdragsrätt för ingående skatt ( se rättsfallskommentaren

text: HFD 2025-06

text: -05, mål nr

text: – När verksamhetsöverlåtelse är en beskattningsbar transaktion, mervärdesskatt ). Ställningstagandet ska därför inte tillämpas för det fall mottagaren av tillgångarna helt saknar avdragsrätt. Ställningstagandet kommer även med anledning av Högsta förvaltningsdomstolens dom att ses över.

text: 1 Sammanfattning

text: Överlåtelse av tillgångar vid en verksamhetsöverlåtelse anses inte som en leverans av varor eller ett tillhandahållande av tjänster. Detta gäller under förutsättning att den skatt som annars skulle ha tagits ut på överlåtelsen skulle vara avdragsgill för mottagaren av tillgångarna eller att mottagaren skulle vara berättigad till återbetalning av denna skatt. Enligt Skatteverkets uppfattning innebär detta att bestämmelsen om verksamhetsöverlåtelse inte är tillämplig när följande tre villkor är uppfyllda samtidigt.

text: Mervärdesskatt ska tas ut på överlåtelsen av någon av tillgångarna enligt övriga regler i ML.

text: En sådan skatt är endast delvis eller inte alls avdragsgill för mottagaren av tillgångarna.

text: En tillämpning av bestämmelsen skulle medföra en snedvridning av konkurrensen eller ett skatteundandragande.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Överlåtelse av s.k. blandad verksamhet, mervärdesskatt” daterat den 18 december 2017, dnr

text: 202 501173-17/111

text: . Det nya ställningstagandet har tagits fram med anledning av den nya

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: . ML. Ställningstagandet ska tillämpas för förhållanden fr.o.m. den 1 juli 2023 då den nya

text: mervärdesskattelagen

text: trädde i kraft. För förhållanden som hänför sig till tiden före den 1 juli 2023 ska det ersatta ställningstagandet fortfarande tillämpas. Ställningstagandet innebär i de flesta fall inte någon ändrad bedömning.

text: 2 Frågeställning

text: Mervärdesskattelagen

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , GML. Bland annat används i

text: 5 kap. 38 § andra stycket

text: ML begreppet ”avdragsgill”. I motsvarande bestämmelse i GML användes begreppet ”avdragsrätt”. Med anledning av denna förändring har Skatteverket sett över sin syn på bestämmelsens innebörd.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Verksamhetsöverlåtelse

text: En sådan överlåtelse av tillgångar i en verksamhet som sker i samband med att verksamheten överlåts eller i samband med fusion eller liknande förfarande, anses inte som en leverans av varor eller ett tillhandahållande av tjänster (

text: 5 kap. 38 § första stycket

text: ML). Detta gäller under förutsättning att den skatt som annars skulle ha tagits ut på överlåtelsen skulle vara avdragsgill för mottagaren av tillgångarna eller att mottagaren av tillgångarna skulle vara berättigad till återbetalning av denna skatt (

text: 5 kap. 38 § andra stycket

text: ML).

text: Vid en överföring av samtliga tillgångar eller någon del därav får medlemsstaterna anse att någon leverans av varor inte har ägt rum och att mottagaren träder i överlåtarens ställe. Överföringen kan vara mot ersättning, gratis eller som ett tillskott till ett företag. Medlemsstaterna får, i fall där mottagaren inte till fullo är beskattningsbar, vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra snedvridning av konkurrensen. De får också anta de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra skatteundandragande och skatteflykt genom utnyttjande av artikeln (artikel 19

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Artikel 19

text: ska tillämpas på motsvarande sätt på tillhandahållande av tjänster (artikel 29 i mervärdesskattedirektivet).

text: Skatterättsnämnden har i ett förhandsbesked ansett att en överlåtelse av tillgångar i en blandad verksamhet kunde omfattas av det dåvarande undantaget från skatteplikt för verksamhetsöverlåtelse i 3 kap. 25 § GML. Förhållandena i ärendet var sådana att sökandebolaget, som bedrev blandad verksamhet, hade för avsikt att överlåta sin verksamhet mot erhållande av aktier i det förvärvande bolaget. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg emellertid att de lämnade uppgifterna inte var så fullständiga att de kunde läggas till grund för ett förhandsbesked. Det konstaterades att det för bedömningen av frågan om bestämmelsen i 3 kap. 25 § GML är tillämplig vid överföringen av verksamheten kan vara av betydelse att omfattningen av avdragsrätten för ingående skatt är klarlagd. Högsta förvaltningsdomstolen fann att något förhandsbesked inte borde lämnas avseende denna fråga och undanröjde förhandsbeskedet i denna del (

text: RÅ 2008 not. 1

text: Avdragsrätt och avdragsgill

text: Avdragsrätt är ett vidare begrepp än avdragsgill. Avdragsrätten är kopplad till en beskattningsbar persons utgående transaktioner, närmare bestämt den beskattningsbara personens utgående transaktioner som medför avdragsrätt enligt 13 kap. 6–11 §§ ML – oavsett om de utgående transaktionerna är beskattade (transaktioner) eller sådana undantag från skatteplikt som ändå medför avdragsrätt (s.k. kvalificerade undantag). För att den ingående skatten ska vara avdragsgill krävs även att den inte träffas av någon av avdragsbegränsningarna i 13 kap. 13–28 §§ ML (

text: prop. 2022/23:46 s. 222

text: Undantag från skatteplikt för leverans av vissa tillgångar

text: Från skatteplikt undantas leveranser av andra tillgångar än omsättningstillgångar, om den beskattningsbara person som levererar tillgången kan visa att den ingående skatten inte till någon del har varit avdragsgill vid förvärvet av tillgången eller vid mera betydande förvärv av varor eller tjänster som tillförts tillgången (

text: 10 kap. 37 § första stycket 1

text: ML).

text: 4 Bedömning

text: ML har en annan terminologi, logisk uppbyggnad och systematik än den tidigare gällande GML. Bland annat används i

text: 5 kap. 38 §

text: ML begreppet avdragsgill istället för begreppet avdragsrätt. Detta för med sig att tillämpningsområdet för bestämmelsen blir något annorlunda eftersom begreppet avdragsgill är snävare än begreppet avdragsrätt. En viss utgående transaktion kan medföra avdragsrätt men trots det resultera i att avdrag inte erhålls därför att ett visst förvärv träffas av någon av avdragsbegränsningarna i 13 kap. 13–28 §§ ML.

text: Bestämmelsen i

text: 5 kap. 38 § andra stycket

text: ML ska tolkas EU-konformt , alltså med utgångspunkt i vad som anges i motsvarande direktivbestämmelse. I artikel 19 i mervärdesskattedirektivet anges att medlemsstaterna, i fall där mottagaren inte till fullo är beskattningsbar, får vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra snedvridning av konkurrensen. De får också anta de åtgärder som är nödvändiga för att förhindra skatteundandragande och skatteflykt genom utnyttjande av artikeln.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning kan bestämmelsen om att en verksamhetsöverlåtelse inte anses som en leverans av vara eller ett tillhandahållande av tjänster vara tillämplig även vid överlåtelse av en verksamhet där transaktionerna bara delvis medför avdragsrätt, s.k. blandad verksamhet. Detsamma gäller vid överlåtelse av en verksamhet där transaktionerna inte alls medför avdragsrätt. Även när de överlåtna tillgångarna är av sådan art att de skulle kunna omfattas av en avdragsbegränsning kan bestämmelsen vara tillämplig. Bestämmelsen är dock inte tillämplig när följande tre villkor är uppfyllda samtidigt.

text: Om

text: 5 kap. 38 §

text: ML inte är tillämplig ska överlåtelsen av tillgångarna i verksamheten beskattas enligt de allmänna reglerna i ML.

text: 4.1 Det första villkoret

text: För att det första villkoret ska vara uppfyllt krävs att leverans av någon av de varor eller tillhandahållande av någon av de tjänster som ingår i verksamhetsöverlåtelsen är skattepliktig enligt bestämmelserna i

text: 10 kap.

text: ML. Om leveransen av samtliga varor och tillhandahållandet av samtliga tjänster som överlåts är undantagna från skatteplikt finns inte någon ingående skatt hos köparen.

text: Ett undantag som kan aktualiseras vid överlåtelse av verksamhet är undantaget för leverans av vissa tillgångar i

text: 10 kap. 37 §

text: ML. Även om en avdragsbegränsning (t.ex.

text: 13 kap. 20 §

text: ML för personbilar och motorcyklar) skulle innebära att en tänkt skatt inte skulle vara avdragsgill för mottagaren så är det första villkoret i normalfallet inte uppfyllt. När verksamhet övertas från överlåtaren gäller i sådana fall normalt undantag från skatteplikt vid leveransen till mottagaren eftersom ingående skatt vid förvärvet inte heller varit avdragsgill för överlåtaren vid dennes förvärv.

text: 4.2 Det andra villkoret

text: Det krävs också att mottagaren bedriver en verksamhet där transaktionerna bara delvis eller inte alls medför avdragsrätt eller att den skatt som annars skulle ha tagits ut på överlåtelsen endast delvis eller inte alls är avdragsgill för mottagaren. Det kan handla om att viss del av verksamheten innefattar leveranser eller tillhandahållanden som undantas från skatteplikt eller att viss del av verksamheten faller utanför mervärdesskattens tillämpningsområde. Det kan också i undantagsfall vara fråga om att överlåtelsen innefattar tillgångar som omfattas av en avdragsbegränsning hos mottagaren, utan att undantaget i 10 kap 37 § är tillämpligt hos överlåtaren.

text: 4.3 Det tredje villkoret

text: Det tredje villkoret är uppfyllt om mottagaren från tidpunkten för övertagandet ska använda tillgångarna på ett sätt som medför en mindre rätt till avdrag än det sätt på vilket tillgångarna användes hos överlåtaren. De tillgångar som överlåts är i ett sådant fall belastade med mindre mervärdesskatt än vad som hade varit fallet om de hade förvärvats på annat sätt. Förvärvaren får då en skattefördel som skulle vara konkurrenssnedvridande eller medföra ett skatteundandragande. Så kan vara fallet t.ex. om den verksamhet som överlåts från tidpunkten för övertagandet kommer att ingå som en del i en redan bedriven verksamhet där transaktionerna medför avdragsrätt i mindre utsträckning än i den som bedrevs av överlåtaren. Det kan också vara fallet om överlåtelsen innefattar tillgångar som omfattas av en avdragsbegränsning hos mottagaren, utan att undantaget i 10 kap 37 § är tillämpligt hos överlåtaren.

text: Förändringar i avdragsrätten inom verksamheten som inträffat efter det att verksamheten har övertagits saknar betydelse vid denna bedömning.

text: Bestämmelsen om verksamhetsöverlåtelse gäller vid överlåtelse av en hel affärsrörelse eller en självständig del av ett företag i de fall då mottagaren har för avsikt att driva verksamheten vidare. Av detta följer enligt Skatteverkets uppfattning att avdragsrätten hos mottagaren typiskt sett kommer att vara av samma omfattning som hos överlåtaren och också att den skatt som annars skulle ha tagits ut på överlåtelsen typiskt sett kommer att vara avdragsgill hos mottagaren. Det innebär att det tredje villkoret bara kommer att vara uppfyllt i undantagsfall.

text: 4.4 Exempel

text: I samtliga exempel är en förutsättning att det rör sig om en sådan verksamhetsöverlåtelse som avses

text: 5 kap. 38 § första stycket

text: ML.

text: Exempel 1: Försäljningen av tillgångarna i verksamheten är inte en leverans av vara eller ett tillhandahållande av tjänster

text: En optiker överlåter sin verksamhet till någon som ska fortsätta bedriva verksamheten på samma sätt. I överlåtelsen ingår inventarier, varulager och hyreskontrakt för butikslokal. Mervärdesskatt skulle ha tagits ut på försäljningen av inventarier och varulager om

text: 5 kap. 38 §

text: ML inte hade varit tillämplig. Verksamheten innefattar skattefria tillhandahållanden (synundersökningar) och mottagaren av tillgångarna har därför inte full avdragsrätt för ingående skatt. Det två första villkoren är därför uppfyllda. Någon konkurrenssnedvridning eller något skatteundandragande skulle dock inte uppkomma eftersom förvärvaren från tidpunkten för övertagandet ska använda tillgångarna på samma sätt som överlåtaren. Det tredje villkoret är alltså inte uppfyllt. Bestämmelsen i

text: 5 kap. 38 § första stycket

text: ML är tillämplig eftersom alla tre villkoren inte är uppfyllda.

text: Exempel 2: Försäljningen av tillgångarna i verksamheten är en leverans av vara eller ett tillhandahållande av tjänster

text: En fastighetsmäklare överlåter sin verksamhet till ett aktiebolag som också förmedlar fastigheter men till övervägande del förmedlar paketerade fastigheter, dvs. andelar i fastighetsägande företag. Köparen av verksamheten kommer alltså att bedriva en verksamhet där transaktionerna bara delvis medför avdragsrätt. I överlåtelsen ingår bland annat datautrustning och programvara för analys av fastighetsmarknaden och värdering av olika typer av fastigheter.

text: Mervärdesskatt skulle ha tagits ut på försäljningen av datautrustningen och programvaran om

text: 5 kap. 38 §

text: ML inte hade varit tillämplig. Det köpande aktiebolaget skulle inte ha haft rätt till avdrag för hela den ingående skatten, eftersom deras verksamhet som består av förmedling av paketerade fastigheter inte medför avdragsrätt. De första två villkoren är alltså uppfyllda.

text: En konkurrenssnedvridning skulle uppkomma eftersom den säljande fastighetsmäklarens verksamhet i sin helhet har medfört rätt till avdrag för ingående skatt. Datautrustningen och programvaran är alltså belastade med mindre mervärdesskatt än vad som hade varit fallet om det köpande aktiebolaget hade förvärvat dem på annat sätt. Alla tre villkoren är uppfyllda och bestämmelsen i

text: 5 kap. 38 § första stycket

text: ML gäller därför inte. Säljaren ska ta ut mervärdesskatt på försäljningen av datautrustningen och programvaran.

text: Exempel 3: Försäljningen av tillgångarna i verksamheten är inte en leverans av vara eller ett tillhandahållande av tjänster

text: Ett aktiebolag bedriver en verksamhet som består i tillverkning och försäljning av kontorsprodukter. Bolaget genomför uteslutande transaktioner som medför avdragsrätt. Bolaget äger två personbilar som köpts in för att användas av bolagets säljare. Bolaget överlåter hela sin verksamhet, inklusive samtliga inventarier, till ett dotterbolag som också uteslutande kommer att genomföra transaktioner som medför avdragsrätt. Det första villkoret är uppfyllt. Bland de överlåtna tillgångarna finns dock personbilar, som omfattas av avdragsbegränsningen i

text: 13 kap. 20 §

text: ML. Leveransen av bilarna omfattas i detta fall av undantaget för leverans av vissa tillgångar i

text: 10 kap 37 §

text: ML, eftersom den ingående skatten inte varit avdragsgill för det överlåtande bolaget vid deras inköp av personbilarna. Det finns därför inte någon tänkt ingående skatt som endast delvis eller inte alls skulle ha varit avdragsgill för mottagaren av tillgångarna. Det andra villkoret är inte uppfyllt och

text: 5 kap. 38 § första stycket

text: ML gäller därför.

text: 202 501173-17/111

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: mervärdesskattelagen


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2788194

title: Skatt på energi – godkännande som lagerhållare vid fusion av aktiebolag

text: Nytt: 2024-02-23

text: Detta ställningstagande innebär att Skatteverket fortsatt gör samma rättsliga bedömning som vid tillämpningen av motsvarande bestämmelser i den lydelse av lagen (

text: ) om skatt på energi som gällde före den 13 februari 2023.

text: För fusion som skett före den 13 februari 2023 gäller Skatteverkets ställningstagande ”Godkännande som lagerhållare vid fusion av aktiebolag, punktskatt”, 20180208, dnr

text: 202 62425-18/111

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande som lagerhållare enligt lagen (

text: ) om skatt på energi, LSE, inte övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt som lagerhållare upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LSE om vad som gäller avseende ett godkännande som lagerhållare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: Fråga har uppkommit om ett godkännande som lagerhållare övergår till det övertagande aktiebolaget när övertagandet sker genom fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket beslutar om godkännande av lagerhållare efter särskild ansökan (6 kap. 2 § andra stycket lagen [1994:1776] om skatt på energi, LSE).

text: Ett godkännande som lagerhållare förutsätter enligt 6 kap. 2 § första stycket LSE att den sökande

text: avser att bedriva verksamhet av viss art

text: är lämplig som lagerhållare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: Med fusion avses en ombildning av företag som uppfyller vissa villkor. För aktiebolag regleras fusioner i

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. Rättsverkningarna av en fusion är bland annat att det överlåtande aktiebolagets tillgångar och skulder övergår till det övertagande aktiebolaget och det överlåtande aktiebolaget upplöses (23 kap. 26 § och 34 § ABL).

text: I LSE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som lagerhållare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som lagerhållare enligt LSE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att anförtros ställning som lagerhållare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som lagerhållare inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en fusion av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av det övertagande aktiebolaget. Ett godkännande som lagerhållare är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som lagerhållare är därmed inte en sådan tillgång som enligt 23 kap. 26 § eller 34 § ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som lagerhållare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: I samband med fusion gäller därmed att det övertagande bolaget, för det fall bolaget avser att driva verksamhet vidare i egenskap av lagerhållare, behöver ansöka om ett godkännande som lagerhållare och att Skatteverket ska pröva om det bolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2788206

title: Skatt på kemikalier i viss elektronik – godkännande som lagerhållare vid fusion av aktiebolag

text: 1 Sammanfattning

text: ) om skatt på kemikalier i viss elektronik, LSKE, inte övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ”Godkännande som lagerhållare vid fusion av aktiebolag, punktskatt, 2018-02-08, dnr: 202 62425-18/111 i den del som avser tillämpningen av LSKE. Skatteverket har inte ändrat sin bedömning utan de ändringar som gjorts är enbart av redaktionell karaktär.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LSKE om vad som gäller avseende ett godkännande som lagerhållare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket prövar frågor om godkännande av lagerhållare (4 § förordning [2017:214] om skatt på kemikalier i viss elektronik).

text: Ett godkännande som lagerhållare förutsätter enligt

text: 10 § lagen (2016:1067)

text: om skatt på kemikalier i viss elektronik, LSKE, att den sökande

text: är lämplig som lagerhållare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt

text: inte är godkänd som registrerad mottagare eller registrerad EU-handlare.

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: I LSKE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som lagerhållare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som lagerhållare enligt LSKE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att anförtros ställning som lagerhållare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som lagerhållare inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som lagerhållare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSKE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2788212

title: Nikotinskatt – godkännande som lagerhållare vid fusion av aktiebolag

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande som lagerhållare enligt lagen (

text: ) om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter, LSNP, inte övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt som lagerhållare upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LSNP om vad som gäller avseende ett godkännande som lagerhållare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: Fråga har uppkommit om ett godkännande som lagerhållare övergår till det övertagande aktiebolaget när övertagandet sker genom fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket prövar frågor om godkännande av lagerhållare (4 § förordningen [2018:704] om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter).

text: 9 § första stycket lagen (2018:696)

text: om skatt på vissa nikotinhaltiga produkter, LSNP, att den sökande

text: avser att bedriva verksamhet av viss art

text: är lämplig som lagerhållare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: Med fusion avses en ombildning av företag som uppfyller vissa villkor. För aktiebolag regleras fusioner i

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. Rättsverkningarna av en fusion är bland annat att det överlåtande aktiebolagets tillgångar och skulder övergår till det övertagande aktiebolaget och det överlåtande aktiebolaget upplöses (23 kap. 26 § och 34 § ABL).

text: I LSNP finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som lagerhållare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som lagerhållare enligt LSNP gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att anförtros ställning som lagerhållare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som lagerhållare inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som lagerhållare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSNP eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2788219

title: Skatt på plastbärkassar – godkännande som lagerhållare vid fusion av aktiebolag

text: 1 Sammanfattning

text: ) om skatt på plastbärkassar, LSP, inte övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: 2 Frågeställning

text: Det saknas specifika bestämmelser i LSP om vad som gäller avseende ett godkännande som lagerhållare när ett aktiebolag upplöses genom en fusion.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket prövar frågor om godkännande av lagerhållare (4 § förordning [2020:33] om skatt på plastbärkassar).

text: Ett godkännande som lagerhållare förutsätter enligt

text: 8 § första stycket lagen (2020:32)

text: om skatt på plastbärkassar, LSP, att den sökande

text: 23 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: I LSP finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med ett godkännande som lagerhållare med anledning av fusion.

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som lagerhållare enligt LSP gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden är lämplig att anförtros ställning som lagerhållare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som lagerhållare inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en fusion av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av det övertagande aktiebolaget. Ett godkännande som lagerhållare är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som lagerhållare är därmed inte en sådan tillgång som enligt 23 kap. 26 § eller 34 § ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som lagerhållare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSP eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till det övertagande aktiebolaget vid en fusion.

text: I samband med fusion gäller därmed att det övertagande bolaget, för det fall bolaget avser att driva verksamhet vidare i egenskap av lagerhållare, behöver ansöka om ett godkännande som lagerhållare och att Skatteverket ska pröva om det bolaget uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-2792799

title: Ställningstagandet ”Biblioteksersättning; omsättning eller bidrag” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Biblioteksersättning; omsättning eller bidrag” daterat den 23 april 2002, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket har i ställningstagandet klargjort att biblioteksersättning från Sveriges Författarfond är ett bidrag som är oberoende av motprestation och som inte anses utgöra ersättning för leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster.

text: Det som ställningstagandet ger uttryck för framgår redan av EU-domstolens praxis t.ex.

text: Serebryannay vek, punkten 37 och

text: A Oy, punkten 31. Det som anges i ställningstagandet kan därför ses som ett förtydligande och framgå direkt av Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.