identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 446423-15/111

title: Avdragsrätt för mervärdesskatt – fördelning efter skälig grund

text: Nytt: 2024-02-02

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2024-02-02, dnr.

text: Nytt: 2023-11-06

text: Ställningstagandet ses över med anledning av HFD:s dom 2023-10-16, mål nr 7254-7255-22.

text: Nytt: 2023-06-01

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Ett och samma förvärv kan ibland användas så att endast en del av den ingående skatten på förvärvet är avdragsgill. Det gäller t.ex. när den ingående skatten till viss del omfattas av en avdragsbegränsning eller om förvärvet ska användas till både skattepliktiga och från skatteplikt undantagna omsättningar.

text: En fördelning av den ingående skatten ska göras efter hur stor del av skatten som avser en verksamhet som medför skattskyldighet. Det innebär att en fördelning ska göras efter den faktiska användningen av den vara eller tjänst som förvärvats. En sådan fördelning kan göras om det redan vid förvärvstidpunkten är klart i vilken omfattning förvärvet ska användas i en verksamhet som medför skattskyldighet.

text: Om den faktiska användningen inte är känd vid förvärvstillfället ska en fördelning istället ske efter skälig grund. Även en skälighetsbedömning ska göras utifrån ett förvärvs användning. Eftersom det är den beskattningsbara personen som har bevisbördan måste skälighetsbedömningen vara kontrollerbar och kunna visas med objektiva omständigheter, d.v.s. det måste finnas ett tillförlitligt underlag.

text: När användningen ska bedömas efter skälig grund kan olika fördelningsnycklar användas. Det är alltid den fördelningsnyckel som mest exakt speglar resursförbrukningen i verksamheten som ska tillämpas.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning är det i normalfallet omsättningen som ska användas som fördelningsnyckel för att bedöma användningen av den inköpta varan eller tjänsten. Omsättningen ger normalt en bra bild av hur resurserna används och förbrukas i verksamheten. Omsättningen är även en uppgift som ett företag på ett enkelt sätt kan visa och som även kan mätas på ett för Skatteverket objektivt verifierbart sätt.

text: Skatteverket anser att om det däremot finns en annan fördelningsnyckel som mer exakt visar hur resurserna förbrukas i verksamheten, d.v.s. hur de förvärvade varorna och tjänsterna används i verksamheten, så ska denna fördelningsnyckel användas.

text: I de fall en fördelning av den ingående skatten görs med den totala årsomsättningen som fördelningsnyckel för att bedöma användningen, får den avdragsgilla andelen omräknas till ett procenttal avrundat uppåt till nästa heltal. Om fördelningen istället görs med någon annan metod för att bedöma användningen får procenttalet inte avrundas på detta sätt. Skatteverket anser att procenttalet i sistnämnda fall ska räknas fram med minst två decimaler.

text: 2 Frågeställning

text: I detta ställningstagande redogör Skatteverket för hur den ingående skatten enligt verkets uppfattning ska fördelas i enlighet med

text: 8 kap. 13 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, när en beskattningsbar person endast delvis har avdragsrätt. Frågorna som behandlas i ställningstagandet är dels i vilka sammanhang en fördelning ska göras, dels hur beräkningen ska gå till.

text: En särskild fråga som tas upp är om avrundning till närmaste heltal kan ske när en fördelning görs.

text: Ställningstagandet behandlar inte reglerna i

text: 8 kap. 14 §

text: ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Nationell rätt

text: Den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet får göra avdrag för ingående skatt som avser förvärv eller import i verksamheten (

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ML).

text: I det fall den ingående skatten endast delvis avser förvärv eller import som medför avdragsrätt eller avser förvärv eller import som görs gemensamt för flera verksamheter, av vilka någon inte medför skattskyldighet, eller görs för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet får avdrag göras endast för skatten på den del av ersättningen eller inköpspriset som hänför sig till den del av förvärvet eller importen som medför avdragsrätt respektive hänför sig till verksamhet som medför skattskyldighet. Om denna del inte kan fastställas får avdragsbeloppet istället bestämmas genom en uppdelning efter skälig grund (

text: 8 kap. 13 §

text: ML).

text: Vid Sveriges EU-inträde ansågs det oklart om Sverige kunde ha kvar regeln om fördelning efter skälig grund, eftersom ordalydelsen av direktivets bestämmelser kunde tyda på att andra fördelningsgrunder än omsättningen var avsedda att tillämpas endast i undantagsfall. Regeln ansågs dock vara i överensstämmelse med EU-rätten och närmast motsvara en fördelning efter användning (

text: SOU 1994:88 s. 263

text: ff.).

text: Tolkningen av regeln ska i första hand ske utifrån EU-regler och den EU-rättsliga praxis som finns på området (jfr

text: SOU 1994:88 s. 232

text: och

text: och

text: RÅ 1999 not. 282

text: Vad som föreskrivs om verksamhet avser både hela verksamheten och en del av verksamheten (

text: 1 kap. 7 §

text: ML).

text: En vara anses förvärvad eller införd i en verksamhet endast om varan ska användas eller förbrukas i verksamheten (

text: prop. 1993/94:99 s. 209

text: Högsta förvaltningsdomstolen har uttalat att en uppdelning efter skälig grund så långt möjligt ska motsvara resursförbrukningen i de olika verksamhetsgrenarna (

text: HFD 2014 ref. 18

text: I).

text: Avdragsrätt saknas till den del ett förvärv avser en verksamhet som inte omfattas av tillämpningsområdet för mervärdesskatt. Det gäller även för dem som vid sidan av sådan verksamhet också bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet (

text: RÅ 2003 not. 3

text: och

text: RÅ 2004 not. 6

text: Högsta förvaltningsdomstolen har prövat hur en fördelning av ingående skatt ska göras när en beskattningsbar person även sysslar med sådant som inte är omsättning i ML:s mening och som därmed faller utanför mervärdesskattesystemet. Målet gällde ett bolag som dels tillhandahöll forskningstjänster mot ersättning, dels bedrev forskningsprojekt till förmån för allmännyttan utan att ta någon ersättning. Forskningsprojekten finansierades genom bidrag. Domstolen hänvisade till EU-målet

text: , Securenta, där EU-domstolen uttalat att medlemsstaterna ska fastställa lämpliga metoder och kriterier som på ett objektivt sätt avspeglar den faktiska fördelningen av ingående skatt i sådana situationer. Mot bakgrund av det fann Högsta förvaltningsdomstolen att bidragen skulle beaktas vid fördelningen (

text: RÅ 2010 ref. 98

text: Det är den beskattningsbara personen som har bevisbördan för att avdragsrätt finns. Frågan om en beskattningsbar person i ett enskilt fall har förvärvat varor och tjänster för att de ska användas i en ekonomisk verksamhet är en bevisfråga som ska bedömas med hänsyn till alla omständigheter i fallet (

text: RÅ 2004 ref. 112

text: som bl.a. hänvisar till EU-domstolens domar 268/83 Rompelman punkt 24 och

text: Lennartz punkt 21).

text: Kammarrätten har, mot bakgrund av EU-domstolens dom

text: Royal Bank of Scotland, konstaterat att ett företag som beräknar avdraget för ingående skatt med en annan fördelningsnyckel än omsättning inte har rätt att tillämpa avrundningsregeln i

text: artikel 175.1 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet (Kammarrätten i Göteborgs dom 2013-04-10, mål nr 660-12).

text: Den som är deklarationsskyldig måste i skälig omfattning föra räkenskaper, göra anteckningar eller på annat lämpligt sätt se till att underlag finns för att deklarationsskyldigheten ska kunna fullgöras och för att Skatteverket ska kunna kontrollera och fatta beskattningsbeslut (

text: 39 kap. 3 § skatteförfarandelagen

text: I vissa fall när en verksamhet inte medför skattskyldighet enligt ML finns det i stället en rätt till återbetalning. Det gäller t.ex. när ett inköp eller en import görs för en omsättning som köparen är skattskyldig för, vissa undantagna omsättningar eller en omsättning av varor eller tjänster genom export (10 kap. 9, 11, 11 e-13 §§ ML). Det som i detta ställningstagande sägs om verksamhet som medför skattskyldighet och avdragsrätt avser även de fall då det finns en rätt till återbetalning enligt nämnda bestämmelser (jfr

text: 10 kap. 13 §

text: ML).

text: 3.2 Unionsrätt

text: Rätt till avdrag finns för ingående skatt på varor och tjänster som tillhandahållits av en annan beskattningsbar person förutsatt att varorna eller tjänsterna används i samband med beskattade transaktioner (artikel 168 i mervärdesskattedirektivet).

text: En beskattningsbar person har även rätt till avdrag för eller återbetalning av ingående skatt i den mån varorna eller tjänsterna används för vissa transaktioner utom landet, t.ex. export (artikel 169 i mervärdesskattedirektivet).

text: Är varor och tjänster avsedda både för transaktioner där den ingående skatten är avdragsgill och för transaktioner där den ingående skatten inte är avdragsgill är endast den del av den ingående skatten avdragsgill som avser de förstnämnda transaktionerna (artikel 173.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: Den avdragsgilla andelen ska vara resultatet av ett bråk bestående av följande belopp:

text: a) I täljaren, det sammanlagda beloppet, exklusive mervärdesskatt, av den omsättning per år som avser transaktioner som medför rätt till avdrag enligt artiklarna

text: och

text: b) I nämnaren, det sammanlagda beloppet, exklusive mervärdesskatt, av den omsättning per år som avser transaktioner som ingår i täljaren och till transaktioner som inte medför rätt till avdrag (artikel 174.1 första stycket i mervärdesskattedirektivet).

text: Den avdragsgilla andelen ska bestämmas varje år och omräknas till ett procenttal, avrundat uppåt till nästa heltal (artikel 175.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: Medlemsstaterna får dock tillåta eller ålägga den beskattningsbara personen att istället göra avdraget på grundval av användningen av alla eller en del av varorna och tjänsterna (artikel 173.2 c i mervärdesskattedirektivet).

text: Det måste finnas ett samband med mellan avdragsrätt och skattskyldighet. I princip krävs det ett direkt och omedelbart samband mellan en viss ingående transaktion och en eller flera utgående transaktioner som medför rätt till avdrag. Det gäller även för gemensamma förvärv. Avdragsrätt finns också vid förvärv som utgör sådana allmänna omkostnader som har ett direkt och omedelbart samband med hela den beskattningsbara personens verksamhet (

text: Midland Bank punkterna 20, 24, 26 och 31 samt

text: AB SKF punkt 60).

text: En icke-ekonomisk verksamhet omfattas inte av tillämpningsområdet för mervärdesskatt. När en beskattningsbar person samtidigt bedriver ekonomisk verksamhet och icke-ekonomisk verksamhet kan avdrag endast medges för den mervärdesskatt som avser en ekonomisk verksamhet som är skattepliktig. Vid en fördelning av ingående skatt som är gemensam för sådana verksamheter ska medlemsstaterna fastställa lämpliga metoder och kriterier som på ett objektivt sätt avspeglar den faktiska fördelningen av ingående skatt. Medlemsstaterna kan antingen använda sig av en fördelningsnyckel som beaktar vilka slags investeringar som gjorts eller av en fördelningsnyckel som beaktar vilka slags transaktioner som har genomförts, eller en annan lämplig fördelningsnyckel (

text: Securenta punkterna 30-31 och 34-38 samt de förenade målen

text: och

text: Larentia + Minerva punkterna 27-31).

text: Syftet med regeln i

text: artikel 173.2

text: om avvikelse från omsättningsmetoden i

text: artikel 174

text: är att ge medlemsstaterna möjlighet att beakta den specifika karaktären hos vissa av den skattskyldiges verksamheter för att kunna uppnå mer exakta resultat vid en fördelning av ingående skatt. EU-domstolen har konstaterat att medlemsstaterna har rätt att föreskriva att en fördelning avseende en viss transaktion, i första hand ska ske enligt en annan fördelningsnyckel än den som grundar sig på omsättningsmetoden, under förutsättning att den valda metoden garanterar ett mer exakt fastställande av den avdragsgilla andelen. Det är därmed tillåtet för medlemsstaterna att ha avdragsregler som beaktar den särskilda användningen av varorna eller tjänsterna (

text: , Banco Mais, punkterna 23, 29 och 32 och där angiven praxis).

text: Den beräkningsregel som anges i artiklarna

text: och

text: gäller endast när omsättningsmetoden tillämpas. När omsättningsmetoden frångås ska istället medlemstaterna fastställa metoder och regler för beräkningen av den avdragsgilla andelen. Medlemsstaterna ska då se till att beräkningen är så exakt som möjligt med beaktande av syftet med regeln, systematiken och principen om skatteneutralitet. Beräkningsmetoderna ska på ett objektivt sätt avspegla den andel av kostnaderna som kan hänföras till transaktioner som medför avdragsrätt (

text: , Banco Mais, punkterna 25-26 och 30-31 samt där angiven praxis).

text: En medlemsstat som beräknar den avdragsgilla andelen enligt artikel 173.2 c i mervärdesskattedirektivet har rätt att under vissa omständigheter borträkna vissa intäkter från både täljare och nämnare i det allmänna bråk som fastställer den avdragsgilla andelen för förvärv med blandad användning. EU-domstolen har konstaterat att en medlemsstat har rätt att ålägga en bank som bedriver leasingverksamhet att endast ta med den andel av hyrorna som motsvarar ränta och inte den del som avser amortering, om användningen av de inköpta varorna och tjänsterna framför allt uppkommer med anledning av finansieringen och förvaltningen av dessa avtal (

text: , Banco Mais, punkterna 34 och 35).

text: Medlemsstaterna är inte skyldiga att tillämpa avrundningsregeln i artikel 175.1 i mervärdesskattedirektivet, när den avdragsgilla andelen av den ingående skatten beräknas enligt en av de särskilda metoder som anges i

text: artikel 173.2

text: , Royal Bank of Scotland, punkterna 22-25).

text: Avdragsrätten inträder vid den tidpunkt då den avdragsgilla skatten blir utkrävbar (artikel 167 i mervärdesskattedirektivet). Det innebär att det endast är i den egenskap i vilken en person uppträder vid förvärvet som avgör om avdragsrätt finns (

text: , Lennartz, punkt 8).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Förutsättningar

text: En förutsättning för avdragsrätt för ingående skatt är bl.a. att en förvärvad vara eller tjänst avser en verksamhet som medför skattskyldighet samt att förvärvet inte omfattas av något avdragsförbud. Av EU-domstolens praxis framgår att det måste finnas ett samband mellan avdragsrätt och skattskyldighet. Används inte en inköpt vara eller tjänst för en transaktion som medför skattskyldighet finns normalt inte heller avdragsrätt för ingående skatt vid inköpet av varan eller tjänsten. EU-domstolen har uttryckt detta som att frågan om avdragsrätt avgörs på grundval av de utgående transaktioner till vilka de ingående transaktionerna hänför sig och att det i princip krävs ett direkt och omedelbart samband mellan en viss ingående transaktion och en eller flera utgående transaktioner som medför rätt till avdrag (se bl.a.

text: , AB SKF, punkt 60).

text: Avdragsrätt finns också vid förvärv som utgör allmänna omkostnader som har ett direkt och omedelbart samband med hela den skattskyldiges verksamhet. Sådana kostnader kännetecknas av att de saknar ett direkt och omedelbart samband med en eller flera utgående transaktioner. Istället utgör de en del av kostnadskomponenterna för den beskattningsbara personens produkter.

text: Ett och samma förvärv kan ibland användas så att endast en del av den ingående skatten på förvärvet är avdragsgill. En fördelning av den ingående skatten kan t.ex. behöva göras om ett förvärv ska användas till både skattepliktiga och undantagna omsättningar eller om förvärvet till viss del avser en avdragsbegränsning.

text: Den som yrkar ett avdrag har bevisbördan för att det finns en avdragsrätt. En bedömning ska göras med hänsyn till alla omständigheter i det enskilda fallet. Om avdragsrätten ska fördelas måste företaget även visa hur stor del av den ingående skatten som är avdragsgill.

text: 4.2 När fördelning ska ske

text: En fördelning av ingående skatt ska göras om ett förvärv endast delvis medför avdragsrätt respektive endast delvis avser en verksamhet som medför skattskyldighet, d.v.s. när det är frågan om en gemensam kostnad.

text: Bestämmelsen i

text: 8 kap. 13 §

text: ML räknar upp flera olika situationer när en uppdelning av den ingående skatten ska ske.

text: I de fall den ingående skatten endast delvis avser förvärv eller import som medför avdragsrätt.

text: En fördelning ska göras om den ingående skatten endast delvis avser ett förvärv som medför avdragsrätt. En sådan situation gäller om förvärvet till viss del omfattas av en avdragsbegränsning, t.ex. ett inköp av en personbil som delvis ska användas för persontransport enligt taxitrafiklagen och delvis för varutransport. Till den del inköpet ska användas för varutransporter gäller en avdragsbegränsning (jfr

text: 8 kap. 15 §

text: ML).

text: Ytterligare ett exempel på när ingående skatt endast delvis avser ett förvärv som medför avdragsrätt är när en tjänst förvärvas för att delvis användas i verksamheten och delvis privat. Avdragsrätt saknas till den del förvärvet används privat. Även vid förvärv av varor finns en möjlighet att göra en fördelning vid inköpet, se vidare Skatteverkets ställningstagande 2010-12-21, dnr

text: 131 818436-10/111

text: I de fall den ingående skatten avser förvärv eller import som görs gemensamt för flera verksamheter, av vilka någon inte medför skattskyldighet.

text: En uppdelning ska även ske när ett förvärv görs till flera olika verksamheter varav någon inte medför skattskyldighet. Det kan bli aktuellt när det handlar om en skattepliktig verksamhet som kombineras med en verksamhet som är undantagen från skatteplikt (s.k. blandad verksamhet). Detsamma gäller när en skattepliktig verksamhet kombineras med en icke-ekonomisk verksamhet. En icke ekonomisk verksamhet är en verksamhet där det saknas omsättningar, t.ex. en s.k. gratisverksamhet, en verksamhet som består av myndighetsutövning eller en verksamhet som innebär att vara komplementär i ett kommanditbolag och enbart få ett förvaltningsarvode.

text: I de fall den ingående skatten görs för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet.

text: Även när ett förvärv görs för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet ska avdraget för ingående skatt delas upp, d.v.s. när förvärvet görs i en verksamhet där det finns både skattepliktiga och undantagna omsättningar (s.k. blandad verksamhet). Ett exempel på det sistnämnda är utbildningsverksamhet där ett företag tillhandahåller dels utbildningstjänster som är undantagna enligt

text: 3 kap. 8 §

text: ML, dels skattepliktig uppdragsutbildning till företag.

text: 4.3 Fördelningsgrund

text: Som framgår av föregående avsnitt kan en fördelning av den ingående skatten behöva göras vid ett flertal olika situationer. Det som nedan sägs avser främst en fördelning i en blandad verksamhet, men motsvarande gäller även i andra fall där en fördelning kan vara aktuell.

text: Bestämmelsen i

text: 8 kap 13 §

text: ML innebär att en bedömning av avdragsrätten ska göras för varje enskilt förvärv. En fördelning ska i första hand göras efter hur stor del av den ingående skatten som avser den verksamhet som medför skattskyldighet. Det innebär att en fördelning ska göras efter den faktiska användningen av den vara eller tjänst som förvärvats. En sådan fördelning kan göras om det redan vid förvärvstidpunkten är klart i vilken omfattning förvärvet ska nyttjas i en verksamhet som medför skattskyldighet.

text: Om den faktiska användningen inte är känd vid förvärvstillfället får en fördelning istället ske efter skälig grund . En sådan fördelning ska så långt möjligt motsvara resursförbrukningen i de olika verksamhetsgrenarna. Det innebär att även en bedömning efter skälig grund ska göras utifrån ett förvärvs användning.

text: Eftersom det är den beskattningsbara personen som har bevisbördan måste skälighetsbedömningen vara kontrollerbar och kunna styrkas med objektiva omständigheter, d.v.s. det måste finnas ett tillförlitligt underlag.

text: När användningen ska bedömas efter skälig grund kan olika fördelningsnycklar användas Det är alltid den fördelningsnyckel som mest exakt speglar resursförbrukningen i verksamheten som ska tillämpas. De fördelningsnycklar som kan bli aktuella beror bl.a. på vilken typ av verksamhet som bedrivs och hur kostnadsstrukturen i den aktuella verksamheten ser ut. Detta innebär även att det kan finnas skäl för ett och samma företag att tillämpa flera olika fördelningsnycklar parallellt. Exempelvis kan företaget använda en fördelningsnyckel för mervärdesskatt på anskaffningskostnad för en byggnad, en annan fördelningsnyckel för en maskin och en tredje för gemensamma kostnader i övrigt.

text: Omsättning som fördelningsnyckel för att bedöma användningen

text: Skatteverket anser att det är omsättningen som i normalfallet ska användas som fördelningsnyckel för att bedöma användningen av den inköpta varan eller tjänsten. Omsättningen ger normalt en bra bild av hur resurserna används och förbrukas i verksamheten. Omsättningen är även en uppgift som ett företag på ett enkelt sätt kan visa och som även kan mätas på ett för Skatteverket objektivt verifierbart sätt.

text: Om årsomsättningen används som fördelningsnyckel för att visa hur resursen förbrukas i verksamheten ska beräkningen av den avdragsgilla andelen ingående skatt göras i enlighet med direktivets regler. Det innebär bl.a. att beräkningen ska göras genom ett bråk där täljaren innehåller den skattepliktiga omsättningen för ett helt beskattningsår och nämnaren den totala omsättningen för beskattningsåret (d.v.s. skattepliktig och undantagen omsättning). Eftersom årsomsättningen normalt blir känd i samband med årets bokslut är det dock tillåtet att göra en preliminär fördelning löpande under året, med stöd av föregående års bokslut. I samband med det aktuella årets bokslut görs sedan en definitiv fördelning som redovisas till Skatteverket som en rättelse. När omsättningen används som fördelningsnyckel är det omsättningsbeloppen exklusive mervärdesskatt som ska användas vid beräkningen.

text: Om årsomsättningen används som fördelningsnyckel kan även den avdragsgilla andelen avrundas uppåt till nästa heltal, se vidare nedan.

text: Andra fördelningsnycklar för att bedöma användningen

text: Skatteverket anser att om det finns en annan fördelningsnyckel än årsomsättning som mer exakt visar hur resurserna förbrukas i verksamheten, d.v.s. hur de förvärvade varorna och tjänsterna används i verksamheten, så ska denna fördelningsnyckel användas.

text: En fördelning av ingående skatt som avser fastighetskostnader bör enligt Skatteverkets uppfattning normalt göras med yta som utgångspunkt för fördelningen, i de fall skattepliktig respektive skattefri verksamhet bedrivs på separata ytor. Ytan som utgångspunkt för att visa användningen bör i dessa fall ge ett resultat som är mer exakt än om omsättning används som fördelningsnyckel. Ritningar kan användas för att visa ytan och styrka avdragsrätten.

text: Andra sätt att bedöma användningen kan t.ex. vara att utgå från produktionskostnaderna i respektive verksamhetsgren, använd timtid för en maskin eller körsträcka för ett fordon. Ett exempel på ett tillförlitligt underlag för att styrka att den valda fördelningsnyckeln mer exakt visar hur inköpet används i verksamheten är en körjournal för att visa körsträckan.

text: Nedlagd arbetstid som grund för att bedöma användningen är en metod som i normalfallet är svår för företagen att verifiera samt för Skatteverket att kontrollera. Det gäller framför allt verksamheter där en och samma anställd arbetar både med skattepliktiga och undantagna tillhandahållanden. Nedlagd tid bör dock kunna användas när respektive anställd uteslutande arbetar med skattepliktiga alternativt undantagna omsättningar. Nedlagd tid bör även kunna användas när det är frågan om verksamheter där tiden registreras för andra ändamål än enbart för mervärdesskatteredovisningen, exempelvis för advokater och revisorer som registrerar sin tid för faktureringsändamål. Exempel på tillförlitligt underlag för att styrka att den valda fördelningsnyckeln mer exakt visar hur inköpet används i verksamheten är t.ex. tidredovisningen i kombination med fakturering till tredje man.

text: Ett företag som bedriver såväl ekonomisk som icke-ekonomisk verksamhet kan också behöva fördela den ingående skatten på gemensamma kostnader. En utgångspunkt för att visa hur den ingående skatten används i respektive verksamhetsdel kan vara att jämföra den skattepliktiga omsättningen med t.ex. mottagna bidrag i den icke-ekonomiska verksamheten. Motsvarande gäller även när det finns annat än bidrag i den icke-ekonomiska verksamheten, t.ex. vinstutdelning/förvaltningsarvode från ett kommanditbolag där företaget deltagit som komplementär eller avgifter som tas ut i en verksamhet som avser myndighetsutövning. En fördelning som bör spegla hur resurserna förbrukas i respektive verksamhet kan då lämpligen ske med utgångspunkt från företagets skattepliktiga årsomsättning i relation till den totala årsomsättningen inklusive mottagna bidrag/avgifter/arvoden i den icke-ekonomiska delen av verksamheten.

text: Ett företag kan ha omsättningar som helt eller i huvudsak görs utan användning av de varor eller tjänster som förvärvats. En beräkning med den totala årsomsättningen som fördelningsnyckel kan då ge ett felaktigt resultat vid beräkningen av avdragsrätten. En beräkning som alltså inte återspeglar hur resurserna faktiskt förbrukas. Skatteverket anser att en fördelning i dessa fall kan göras med beaktande av omsättningen men där vissa ersättningar, eller vissa delar av ersättningarna inte tas med i beräkningen (en justerad omsättningsmetod ). Det kan exempelvis gälla ett företag som har tre verksamheter, men där ett gemensamt förvärv görs till endast två av verksamheterna. Vid en fördelning ska omsättningarna i endast dessa två verksamheter beaktas. Det kan även gälla intäkter som i huvudsak mottas utan användning av de varor eller tjänster som köps (se exempel 6 nedan).

text: 4.4 Avrundning

text: I mervärdesskattedirektivet finns en bestämmelse om avrundning som innebär att den avdragsgilla andelen vid en fördelning av ingående skatt ska bestämmas varje år och omräknas till ett procenttal, avrundat uppåt till nästa heltal. Avrundning får ske när årsomsättningen används för att beräkna fördelningen. Det framgår av

text: artikel 173.1 andra stycket

text: som hänvisar till artikel 175.1 i mervärdesskattedirektivet.

text: Av EU-domstolens praxis framgår att medlemsstaterna inte är skyldiga att tillämpa avrundningsregeln när den avdragsgilla andelen av den ingående skatten beräknas enligt en av de särskilda metoder som anges i artikel 173.2 i mervärdesskattedirektivet. Syftet med de särskilda metoderna för fördelning av ingående skatt är att tillåta medlemsstaterna att uppnå mer exakta resultat genom att beakta den specifika karaktären av den beskattningsbara personens verksamhet.

text: I ML finns ingen regel om avrundning. Även om

text: 8 kap. 13 §

text: ML får anses motsvara en fördelning efter användning (i enlighet med artikel 173.2 c i mervärdesskattedirektivet.) så kan ibland årsomsättning användas som fördelningsnyckel för att bedöma användningen. Skatteverket anser att om en fördelning sker genom att den totala årsomsättningen används som fördelningsnyckel så ska det ske i enlighet med mervärdesskattedirektivets regler, d.v.s. då får även avrundning ske i enlighet med

text: artikel 175.1

text: . En sådan avrundning kan däremot inte ske när fördelningen görs med någon annan fördelningsnyckel. Denna bedömning görs med hänsyn till systematiken i direktivet, där det i huvudregeln uttryckligen finns en hänvisning till bestämmelsen om avrundning samt mot bakgrund av EU-domstolens praxis (jfr

text: Banco Mais punkterna 25-26 och

text: Royal Bank of Scotland punkterna 22-25 ).

text: Det innebär att i de fall en fördelning av den ingående skatten på gemensamma kostnader görs med den totala årsomsättning som fördelningsnyckel, får den avdragsgilla andelen omräknas till ett procenttal avrundat uppåt till nästa heltal. Om fördelningen istället görs med någon annan metod för att bedöma användningen får procenttalet inte avrundas på detta sätt. Skatteverket anser att procenttalet i sistnämnda fall ska räknas fram med minst två decimaler.

text: 4.5 Exempel

text: Exempel 1. Utbildningsverksamhet (total årsomsättning som fördelningsnyckel)

text: Ett företag bedriver utbildningsverksamhet. Av företagets årsomsättning avser 90,9 % sådana utbildningar som är undantagna från skatteplikt. Resterande del av omsättningen (9,1 %) består av skattepliktiga uppdragsutbildningar till företag.

text: Företaget har kostnader för inköp av nya bänkar till utbildningsverksamheten. Kostnaden som uppgår till 100 000 kr, varav mervärdesskatt 20 000 kr, kan inte kopplas till någon särskild del av verksamheten. Den faktiska användningen är inte är känd vid inköpstillfället, istället får användningen bedömas efter skälig grund. I normalfallet bör omsättningen kunna användas som fördelningsnyckel för att beräkna användningen i de olika verksamhetsgrenarna. I det här fallet har det inte heller framkommit någon annan fördelningsnyckel som mer exakt kan visa hur de nya bänkarna används i företagets verksamhet. Eftersom den totala årsomsättningen används kan även avrundningsregeln i direktivet tillämpas. Det innebär att procenttalet kan avrundas uppåt till nästa heltal, d.v.s. till 10 %. Den avdragsgilla andelen av den ingående skatten kan därmed bestämmas till 2 000 kr (10 % av 20 000 kr).

text: Exempel 2. Transportverksamhet (körsträcka som fördelningsnyckel)

text: Ett bolag bedriver transportverksamhet, med både lastbilar och personbilar. Till största delen tillhandahålls varutransporter, men även vissa persontransporter utförs. Av bolagets omsättning avser 25 % persontransport enligt taxitrafiklagen.

text: Bolaget ska köpa en personbil som kommer att användas i båda verksamheterna. Kostnaden uppgår till 100 000 kr, varav mervärdesskatt 20 000 kr. Till den del inköpet görs i syfte att bedriva varutransport gäller ett avdragsförbud (jfr

text: 8 kap. 15 §

text: ML). Den faktiska användningen är inte är känd vid inköpstillfället, istället får användningen bedömas efter skälig grund. I normalfallet bör omsättningen kunna utgöra en lämplig fördelningsnyckel. Bolaget anför dock att personbilarna i större utsträckning än 25 % körs för persontransporter och att körsträckan bör ge ett mer exakt resultat för att visa hur inköpet kommer att användas i respektive verksamhet. För att kunna styrka att körsträckan på ett bättre sätt visar hur bilen kommer att användas i verksamheterna inkommer bolaget med körjournaler för de personbilar de redan äger som visar att dessa till 60 % används för persontransport.

text: En fördelning efter skälig grund bör i det här fallet kunna göras med körda kilometer som fördelningsnyckel, eftersom bolaget med tillförlitligt underlag visat att denna fördelning mer exakt visar hur personbilen kommer att användas i verksamheten. Det innebär att den avdragsgilla andelen av den ingående skatten kan bestämmas till 12 000 kr (60 % av 20 000 kr).

text: Exempel 3. Icke-ekonomisk verksamhet (omsättning/bidrag som fördelningsnyckel)

text: Ett företag tillhandahåller konsulttjänster mot ersättning. Den skattepliktiga omsättningen uppgår till 4 000 000 kr per år. Företaget får även 1 000 000 kr som ett årligt bidrag från staten i syfte att tillhandahålla gratis rådgivning till arbetslösa som vill starta eget företag. Bidraget kan inte anses utgöra ersättning för omsättning av en tjänst, vilket innebär att skattskyldighet inte gäller för mottagandet av bidraget. Alla anställda arbetar med både konsultverksamheten och rådgivningen till de arbetslösa. Bolagets rådgivning till de arbetslösa bedrivs med en egen avgränsad budget och redovisas i form av en projektredovisning till staten. Med hänsyn till att rådgivningsverksamheten bedrivs avgränsat och inte genererar några skattepliktiga utgående transaktioner bör verksamheten ses som en egen avskiljbar del av företagets totala verksamhet som inte omfattas av ML:s tillämpningsområde, d.v.s. en icke-ekonomisk verksamhet.

text: Företaget har kostnader för revisionsarbete avseende årsbokslut som uppgår till 25 000 kr, varav mervärdesskatt 5 000 kr. Kostnaden går inte att koppla till en viss verksamhetsdel utan får anses avse den totala verksamheten. Den faktiska användningen är inte känd vid inköpstillfället, istället får användningen bedömas efter skälig grund. Utgångspunkten för att kunna visa en skälighetsbedömd användning bör vara att ställa bidragen i jämförelse med omsättningen i verksamheten. En sådan fördelning bör spegla hur resursen förbrukas i respektive verksamhet. Det innebär att företagets skattepliktiga årsomsättning jämförs med den totala årsomsättningen inklusive mottagna bidrag i den icke-ekonomiska delen av verksamheten. Den avdragsgilla andelen av den ingående skatten kan därför bestämmas till 4 000 kr (80 % av 5 000 kr, d.v.s. 4 000 000 /5 000 000 x 5 000 kr).

text: Exempel 4. Fastighetsförvaltning (omsättning respektive yta som fördelningsnyckel)

text: Ett företag äger två fastigheter med vardera 500 kvm i uthyrningsbar yta. Fastighet A har helt använts för uthyrning till bostäder. I fastighet B har 50 % av den uthyrningsbara ytan (d.v.s. 250 kvm) varit föremål för frivillig skattskyldighet. Den skattepliktiga årsomsättningen uppgår till 40 % av total omsättning. Företaget har dels haft kostnader för revisionsarbete dels har fasaden på fastighet B renoverats.

text: Kostnaden för revisionsarbetet uppgår till 10 000 kr varav mervärdesskatt 2 000 kr. Kostnaden går inte att koppla till en viss del av verksamheten, d.v.s. i det här fallet en viss fastighet, utan får anses avse företagets totala verksamhet. Den faktiska användningen är inte är känd vid inköpstillfället, istället får användningen bedömas efter skälig grund. I normalfallet kan omsättningen användas som fördelningsnyckel. Att använda fastigheternas yta som fördelningsnyckel bör i normalfallet endast göras när det är frågan om fastighetskostnader. I detta fall bör en fördelning efter ytan inte mer exakt visa hur inköpet används i företagets verksamhet. Det har inte heller framkommit någon annan fördelningsnyckel som mer exakt kan visa hur revisionskostnaden används i verksamheten. Den skattepliktiga årsomsättningen uppgår till 40 % av total omsättning. Av mervärdesskatten som avser revisionsarbetet utgör då den avdragsgilla andelen 800 kr (d.v.s. 40 % av 2 000 kr).

text: Kostnaden för fasadrenoveringen uppgår till 1 000 000 kr varav mervärdesskatt 200 000 kr. Denna kostnad avser en klart avskiljbar del av verksamheten, d.v.s. fastigheten B. Den faktiska användningen i fastighet B är dock inte känd vid inköpstillfället, istället får användningen bedömas efter skälig grund. I detta fall bör uthyrningsbar yta vara en utgångspunkt för att visa användningen eftersom en fördelning efter ytan mer exakt bör visa hur inköpet används i företagets verksamhet. En fördelning utifrån skälig grund för denna del av verksamheten medför att den avdragsgilla andelen av den ingående skatten kan beräknas till 100 000 kr (50 % av 200 000 kr, d.v.s. 250 kvm/500 kvm x 200 000 kronor).

text: Exempel 5. Konsultverksamhet (tid som fördelningsnyckel)

text: Ett företag tillhandahåller i normalfallet konsulttjänster som är skattepliktiga. Ett par gånger per år förmedlas dock aktier, dessa förmedlingstjänster är undantagna från mervärdesskatt. Den skattepliktiga omsättningen uppgår till 80 % av total omsättning.

text: Företaget har kostnader för inköp av nya datorer som uppgår till 50 000 kr, varav mervärdesskatt 10 000 kr. Datorerna kommer att användas till båda typerna av uppdrag, d.v.s. till såväl skattepliktiga som undantagna omsättningar.

text: Kostnaden för datorerna kan inte kopplas till någon särskild del av verksamheten. Den faktiska användningen är inte är känd vid inköpstillfället, istället får användningen bedömas efter skälig grund. I normalfallet bör omsättningen kunna användas som fördelningsnyckel för att beräkna användningen i de olika verksamhetsgrenarna. Företaget anser dock att nedlagd tid som fördelningsnyckel på ett bra sätt speglar resursförbrukningen i verksamheten och därmed är mer exakt att använda än omsättning. Företaget tar betalt per timme för sina tjänster, vilket innebär att de anställda utförligt redovisar sin nedlagda tid. Tidregistreringen visar att den tid som företaget använder för skattepliktiga tjänster uppgår till 82,31 %. Företagets tidregistreringssystem styrks även av företagets fakturering till tredje man och bör således kunna utgöra ett tillförlitligt underlag för att visa användningen. När nedlagd tid används som fördelningsnyckel kan inte avrundning i enlighet med direktivet ske. Det innebär att den avdragsgilla andelen av den ingående skatten ska bestämmas till 8 231 kr (82,31 % av 10 000 kr).

text: Exempel 6. Finansieringsverksamhet (en justerad omsättningsmetod som fördelningsnyckel)

text: Ett finansbolag har en verksamhet som är inriktad på att finansiera privatpersoners bilinköp. Verksamheten består främst av skattefri utlåningsverksamhet. Vid sidan av denna verksamhet köper finansbolaget ibland in det fordon som kunden är intresserad av från en bilförsäljare och tecknar samtidigt ett avbetalningskontrakt med kunden (avbetalningsverksamhet). Kunden betalar för fordonet genom avbetalningar till finansbolaget och betalar även ränta under kontraktstiden. Finansbolagets försäljning av avbetalningsobjekten sker utan vinstpåslag. Finansbolaget har ingen egen visningslokal och inte heller personal som arbetar med att demonstrera fordonen. De totala intäkterna under året består av räntor som uppgår till 90 000 000 kr samt avbetalningar som uppgår till 60 000 000 kr.

text: Finansbolaget har bland annat kostnader för eluppvärmning av den lokal där verksamheten bedrivs. Kostnaden kan inte kopplas till någon särskild del av verksamheten. Den faktiska användningen är inte är känd vid inköpstillfället, istället får användningen bedömas efter skälig grund.

text: I normalfallet bör omsättningen kunna användas som fördelningsnyckel för att beräkna användningen i de olika verksamhetsgrenarna. Om årsomsättning används som fördelningsnyckel ska denna beräknas i enlighet med direktivets huvudregel. Finansbolagets verksamhet består dock i huvudsak av skattefri finansiering. Även om omsättningarna från avbetalningsverksamheten uppgår till höga belopp så kräver denna verksamhet i stort sett inga andra kostnader än själva fordonsinköpet. Kostnaden för elkonsumtionen uppkommer framför allt med anledning av finansieringsverksamheten och inte med anledning av de fordon som tillhandahålls. Den avdragsgilla andelen skulle bli mindre exakt om avbetalningarna för fordonen medräknas vid fördelningen. Den totala omsättningen som fördelningsnyckel speglar därmed inte hur resurserna används i verksamheten. Eftersom kostnaderna i huvudsak används för omsättningar som är undantagna kan inte avbetalningarna medräknas vid fördelningen av ingående skatt. Det innebär att en justerad omsättningsmetod ska användas. Det har inte heller framkommit någon annan fördelningsnyckel som mer exakt kan visa hur elkostnaden används i verksamheten. Sammantaget innebär detta att alla omsättningar som ska medräknas är undantagna från skatteplikt, vilket i sin tur medför att finansbolaget saknar avdragsrätt för den ingående skatt som avser eluppvärmningen.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 447454-14/111

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Avdrag för avgift för andrahandsupplåtelse vid uthyrning av privatbostadsrätt

org: skv

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Vid uthyrning av privatbostadsrätt är avgift för andrahandsupplåtelse avdragsgill vid beräkningen av hyresinkomsten.

type: stycke

text: 2 Frågeställning

text: Från den 1 juli 2014 är det tillåtet för en bostadsrättsförening att ta ut en avgift från medlem som hyr ut i andra hand. Är avgiften avdragsgill vid uthyrning av privatbostadsrätt?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Civilrätt

text: En bostadsrättförening kan ta ut en särskild avgift av en medlem som upplåter sin lägenhet i andra hand (

text: 7 kap. 14 § första stycket bostadsrättslagen

text: Skatterätt

text: Med privatbostadsföretag avses en bostadsrättsförening som till klart övervägande del tillhandahåller bostäder åt sina medlemmar (

text: 2 kap. 17 § inkomstskattelagen

text: , IL). Med privatbostad avses bl.a. en bostadsrätt som till övervägande del används som bostad av ägaren eller någon närstående (

text: 2 kap. 8 §

text: IL). Med privatbostadsrätt avses en bostadsrätt i ett privatbostadsföretag om bostadsrätten är en privatbostad (

text: 2 kap. 18 §

text: IL).

text: Ersättningar när en privatbostadsrätt hyrs ut är skattepliktig kapitalinkomst (42 kap. 30 § första stycket, IL). De faktiska utgifterna för uthyrning av bostaden får inte dras av utan avdrag ska göras med 40 000 kr per år för varje uthyrd lägenhet. Därutöver ska avdrag göras med den del av bostadsrättshavarens avgift, exklusive kapitaltillskott, som avser den uthyrda delen (

text: 42 kap. 31 §

text: IL). Avdragen får tillsammans inte vara högre än den skattepliktiga hyresintäkten (

text: 42 kap. 30 § andra stycket

text: IL).

text: 4 Bedömning

text: Bostadsrättsföreningar får ta ut en särskild avgift av en bostadsrättsinnehavare som hyr ut sin lägenhet. Avgiften ska ersätta föreningen för extra kostnader som uthyrningar i andra hand kan medföra (

text: prop. 2013/14:142 s. 15

text: f.). Avgiften kan därmed ses som en individuell förhöjd årsavgift för den medlem som hyr ut sin bostadsrätt. Skatteverket anser därför att avgiften för andrahandsupplåtelse kan räknas in i den "avgift" som får dras av för den uthyrda delen. Vid uthyrning av privatbostadsrätt är avgift för andrahandsupplåtelse därmed avdragsgill vid beräkningen av hyresinkomsten.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 449029-15/111

text: 1 Sammanfattning

text: Avdrag för ökade levnadskostnader för yrkesfiskare bör medges med ett belopp motsvarande ett maximibelopp under förutsättning att

text: fartyget befinner sig inom Sveriges land- och sjöterritorium eller inom Sveriges ekonomiska zon.

text: Avdrag medges med ett normalbelopp för ett land inom vilkets land- eller sjöterritorium fartyget befinner sig

text: om fartyget under den längsta delen av dagen (06.00-24.00) befinner sig utanför Sveriges land- och sjöterritorium eller inom Sveriges ekonomiska zon.

text: Avdrag medges med normalbelopp för övriga länder

text: om fartyget under den längsta delen av dagen (06.00-24.00) befinner sig på internationellt vatten.

text: Reglerna tillämpas därmed oberoende av om fartyget hela tiden varit till sjöss eller under resan lagt till vid hamn i det aktuella landet.

text: En grundläggande förutsättning för att avdrag ska kunna medges är att fiskeresan varit förenad med övernattning.

text: För tid som fiskeresan varat mer än tre månader bör avdrag medges med den faktiska utgiftsökningen.

text: Avdrag kan redan från början medges med den faktiska ökningen om yrkesfiskaren kan visa att ökningen har varit större än maximi- eller normalbelopp.

text: Denna bedömning innebär att Riksskatteverkets (RSV) allmänna råd (RSV 2002:11) om avdrag för ökade levnadskostnader för yrkesfiskare inte längre ska tillämpas.

text: 2 Frågeställning

text: Kammarrätten i Göteborg (KRNG) har i ett antal domar medgett yrkesfiskare avdrag med belopp motsvarande utländska normalbelopp när fartyget befunnit sig till havs utanför Sverige. Skatteverket har i dessa fall medgett avdrag med maximibeloppet 210 kronor för tjänsteresa i Sverige. Eftersom normalbeloppen för våra grannländer är betydligt högre innebär domarna att fiskaren medgetts avdrag med betydligt högre belopp än om avdraget skulle ha medgetts med maximibeloppet. I Riksskatteverkets allmänna råd om avdrag för ökade levnadskostnader för yrkesfiskare (RSV 2002:11) anges följande:

text: ”För tid som yrkesfiskaren tillbringar ombord på ett fiskefartyg till sjöss medges avdrag med ett maximibelopp. Om fartyget ligger i hamn i annat land än Sverige under den längsta delen av dagen (06.00-24.00) bestäms avdraget efter det normalbelopp som gäller för det landet.”

text: Kammarrätten har alltså gjort en annan bedömning än vad som framgår av innehållet i Riksskatteverkets allmänna råd. Skatteverket har överklagat en av domarna (KRNG 2012-11-21, mål nr 2709-11) till Högsta Förvaltningsdomstolen (HFD). HFD har i ett beslut den 22 maj 2013 (mål nr 497-13) inte funnit skäl att meddela prövningstillstånd.

text: Fråga har uppkommit om HFD:s beslut att inte meddela prövningstillstånd innebär att RSV:s allmänna råd om avdrag för ökade levnadkostnader för yrkesfiskare fortsättningsvis ska tillämpas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Näringsidkare som har ökade levnadskostnader i samband med resor i tjänsten har rätt till avdrag enligt de regler som gäller i tillämpliga delar i inkomstslaget tjänst. En förutsättning för avdrag är att resan varit förenad med övernattning. (

text: 16 kap. 28 a § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL)

text: En yrkesfiskare som i sin näringsverksamhet gör fiskeresor som är förenade med övernattning utanför hemorten ska dra av sina ökade levnadskostnader på grund av vistelsen utanför hemorten. (

text: 16 kap. 28 b §

text: IL)

text: Avdrag för ökade levnadskostnader vid tjänsteresa i Sverige medges med ett maximibelopp och med ett normalbelopp vid tjänsteresa utomlands. (

text: 12 kap. 10 §

text: IL)

text: Med Sverige avses Sveriges land- och sjöterritorium och varje annat område utanför Sveriges territorialvatten inom vilket Sverige, i överensstämmelse med folkrättens allmänna regler och avtal med utländska stater, har rätt att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess naturtillgångar. (

text: 2 kap. 30 §

text: IL)

text: Om utgiften för logi inte kan visas ska avdrag medges med ett halvt maximibelopp per natt vid tjänsteresa i Sverige och med ett halvt normalbelopp vid tjänsteresa utomlands. (

text: 12 kap. 13 §

text: IL)

text: 4 Bedömning

text: Yrkesfiskare som gör fiskeresor som är förenade med övernattningar utanför hemorten ska medges avdrag med ett normalbelopp vid tjänsteresa utomlands. Av innehållet i lagtexten framgår inte annat än att avdrag ska medges med normalbelopp om tjänsteresan företagits utanför Sveriges gränser. Något krav på att tjänsteresan utomlands även ska ha medfört vistelse i land ställs inte upp i lagtexten. Avdrag för ökade levnadskostnader bör därför medges med normalbelopp för en yrkesfiskare som gör fiskeresor utanför Sveriges gränser även om fartyget endast befunnit sig till sjöss utan att anlöpa en utländsk hamn.

text: Med Sverige avses Sveriges land- och sjöterritorium. I lagrummet hänvisas också till folkrättsliga regler och avtal med andra stater när det gäller bestämmandet av vad som avses med landets gränser (den s.k. ekonomiska zonen). Det är därför enligt Skatteverkets uppfattning också denna definition som ska gälla för att avgöra om fiskeresan företagits utanför Sveriges gränser. När det gäller resor som företagits utomlands ska bedömningen om i vilket land resan företagits göras enligt samma folkrättsliga regler som gäller vid bestämmandet av svenskt område. Om fartyget under den längsta delen av dagen befunnit sig inom ett annat lands gränser ska normalbeloppet för detta land tillämpas. Skulle fartyget under den längsta delen av dagen ha befunnit sig på internationellt vatten bör avdraget beräknas enligt normalbeloppet för övriga länder.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 449554-09/111

title: Uppskovsbelopp - schablonintäkt när bostad saknas

text: Obs! Detta ställningstagande gäller inte för schablonintäkter som ska beräknas från och med 2011 års taxering. Genom lagändring som trädde i kraft 1 januari 2010 ändrades bestämmelserna i

text: 47 kap. 11 b §

text: IL. Ändringen innebär att schablonintäkt ska tas upp för alla uppskovsbelopp (SFS 2009:1409).

text: 1 Sammanfattning

text: När det gäller uppskov som medgetts vid 1991 och tidigare års taxeringar ska schablonintäkt på uppskovsbelopp endast beräknas för sådan ersättningsfastighet som vid förvärvet omfattade ett småhus.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets tidigare ställningstagande 2009-02-25 med diarienummer 131 787233-08/111. I det ställningstagandet angavs att schablonintäkt ska påföras oavsett att bostad saknades när ersättningsfastigheten förvärvades.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Nuvarande regler om uppskov med beskattningen av kapitalvinst enligt

text: 47 kap.

text: inkomstskattelagen

text: (IL), omfattar endast bostadsbyten.

text: Före 1992 års taxering kunde även uppskov medges för vinster som uppkommit på grund av andra situationer än bostadsbyten. Förutsättningarna var att avyttringen skedde under vissa s.k. tvångsmässiga omständigheter eller på grund av rationaliseringar inom jord- och skogsbruk eller genom fastighetsreglering enligt

text: 5 kap.

text: eller

text: 8 kap.

text: fastighetsbildningslagen

text: . Något krav på bosättning på ursprungs- eller ersättningsfastigheten ställdes således inte om avyttringen skedde under dessa omständigheter, 2 § lag 1978:970 om uppskov med beskattning av realisationsvinst.

text: Från och med 2009 års taxering ska den som har en s.k. ersättningsbostad med ett uppskovsbelopp ta upp en schablonintäkt som inkomst av kapital.

text: Frågan gäller om schablonintäkt ska beräknas för uppskov som medgetts vid 1991 och tidigare års taxeringar när ersättningsfastigheten inte omfattade en bostad.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Uppskov med beskattningen kunde tidigare medges enligt lag (

text: ) och lag (

text: ) om uppskov med beskattning av realisationsvinst. Kapitalvinster som omfattades av uppskov enligt dessa numera upphävda lagar ska fr.o.m. den 1 februari 2007 anses som uppskovsbelopp (övergångsbestämmelse till lag 2006:1520).

text: Den som har en ersättningsbostad med ett uppskovsbelopp ska ta upp en schablonintäkt som beräknas till 1,67 procent av uppskovsbeloppet (

text: 47 kap. 11 b §

text: IL).

text: Med ersättningsbostad avses bl.a. en tillgång som vid förvärvet är ett småhus eller tomtmark om där uppförs ett småhus (

text: 47 kap. 5 §

text: IL). Med småhus avses en byggnad som är inrättad som bostad åt en eller två familjer (

text: 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Uppskov med beskattningen förutsätter att en annan tillgång förvärvas såsom ersättning för den avyttrade tillgången. I tidigare uppskovsregler betecknades den nya tillgången som "ersättningsfastighet". Numera omfattar uppskovsreglerna endast bostäder i form av småhus och bostadsrätter, varför beteckningen på den nya tillgången har ändrats till "ersättningsbostad". I grunden har de samma innebörd och syfte, nämligen att vara en beteckning för den tillgång som har legat till grund för uppskovet, oavsett tillgångens karaktär i övrigt.

text: Schablonintäkt på uppskovsbelopp infördes som ett led i finansieringen av den slopade fastighetsskatten på bostäder. Beräkning av schablonintäkt bör därför, när det gäller uppskov som medgetts vid 1991 och tidigare års taxeringar, begränsas till de uppskov som vid tillämpningen av de äldre uppskovsreglerna var kopplade till en ersättningsfastighet som vid förvärvstidpunkten omfattade ett småhus.

text: Detsamma gäller uppskov som medgetts när förvärv av småhus skedde genom byggnation på förvärvad mark eller på mark som redan ägdes eller förfogades över när ursprungsfastigheten såldes.

text: I de fall den uppskovsbelastade fastigheten inte vid förvärvet omfattade ett småhus, så är inte heller uppskovet kopplat till en ersättningsbostad i den bemärkelse som begreppet avses ha i

text: 47 kap. 11 b §

text: IL.

text: Schablonintäkt ska således inte beräknas för uppskovsbelopp avseende fastighet som förvärvats som ersättning för en avyttring som t.ex. utgjorde rationaliseringsåtgärd inom jord- och skogsbruk och ersättningsfastigheten vid förvärvstidpunkten inte omfattade ett småhus eller mark avsett för bebyggelse med småhus.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 451802-09/111

title: Utländsk fastighetsskatt och avräkningslagen

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att bestämmelserna i avräkningslagen, mot bakgrund av lagtextens utformning och uttalanden i förarbetena, ger stöd för att avräkning ska medges för utländsk fastighetsskatt. Detta under förutsättning att skatten har anknytning till fastighet eller privatbostad i utlandet.

text: Skatteverket anser dessutom att det för avräkning krävs att det finns en intäkt som hänför sig till fastigheten eller privatbostaden och att denna intäkt beskattas vid den svenska inkomsttaxeringen enligt IL. Det räcker således inte med att andra utländska inkomster beskattas i Sverige och att det därmed finns svenska skatter som hänför sig till andra utländska inkomster. För avräkning krävs dock inte att den aktuella intäkten beskattats i den utländska staten.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Från och med inkomståret 2008 har den statliga fastighetsskatten på utländska privatbostäder slopats. I samband med detta och införandet av den kommunala fastighetsavgiften gjordes det följdändringar i avräkningslagen. I det numer borttagna andra stycket i 1 § av avräkningslagen reglerades möjligheten till avräkning från statlig fastighetsskatt. Fråga har ställts om vilka konsekvenser detta har för avräkning av utländsk fasighetsskatt m.m.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Bestämmelser om avräkning finns i avräkningslagen (SFS 1986:468). Avräkningslagen ändrades genom SFS 2007:1418 till följd av att fastighetsskatt på utländska privatbostäder slopades från och med inkomståret 2008.

text: Avräkningslagen har därefter ändrats genom SFS 2008:1350. De nya bestämmelserna träder i kraft den 1 januari 2009 och tillämpas på beskattningsår som börjar efter den 31 december 2008.

text: Definitionen av utländsk skatt framgår av 1 kap. 3 § och 2 kap. 8 § 2 avräkningslagen. Motsvarande bestämmelser fanns i 3 § och 5 § b i avräkningslagen i dess lydelse t.o.m. 2008.

text: Utländsk skatt är bl.a. sådan skatt som är jämförlig med den statliga fastighetsskatten eller den kommunala fastighetsavgiften och som tagits ut på i utlandet belägen fastighet eller privatbostad, jfr p. 2. Skatt som beräknas på schablonintäkt eller liknande på i utlandet belägen fastighet eller privatbostad är också utländsk skatt, jfr p. 3.

text: Av 2 kap. 7 § framgår att avräkning av utländsk skatt som räknas upp i ovanstående stycke avräknas från svensk skatt som tas ut på grund av taxering samma år som den utländska skatten fastställts. Motsvarande bestämmelser fanns i 4 § avräkningslagen i dess lydelse t.o.m. 2008.

text: I 2 kap. 9 § avräkningslagen anges att avräkning maximalt får göras med ett spärrbelopp som beräknas på visst sätt. Motsvarande bestämmelser fanns i 6 § avräkningslagen i dess lydelse t.o.m. 2008.

text: När den statliga fastighetsskatten på utländska fastigheter slopades gjordes en ändring av bestämmelserna som anger vilka belopp som ska ingå i spärrbeloppet. Efter lagändringen är spärrbeloppet summan av statlig- och kommunal inkomstskatt, före avräkning, som hänför sig till inkomster som de utländska skatterna utgått på och vissa andra inkomster.

text: I

text: prop. 2007/08:27 s. 139

text: har ett förtydligande lämnats om vad som krävs för att avräkning även fortsättningsvis ska kunna medges för utländska fastighetsskatter m.m. Uttalandet finns i författningskommentaren till 3 § avräkningslagen. Här sägs att ”För att avräkning ska medges för sådan utländsk skatt som anges i första stycket andra punkten krävs att de i 1 § angivna förutsättningarna är uppfyllda. För att vara berättigad till avräkning för sådan utländsk skatt krävs således att den skattskyldige taxerats enligt

text: inkomstskattelagen

text: för en intäkt som är hänförlig till fastigheten eller privatbostaden i utlandet”. På s. 140 i samma prop. sägs vidare om

text: 4 §

text: att ”

text: andra stycket

text: klargör att avräkning för utländsk skatt jämförlig med den kommunala fastighetsavgiften ska ske från svensk skatt som tas ut på grund av taxering samma år som den utländska skatten fastställs.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. När det gäller intäkt kan det vara fråga om såväl löpande intäkt som intäkt av engångskaraktär. Det krävs inte någon beskattning i utlandet utöver det förfarande som lett till fastställandet och uttaget av den utländska fastighetsskatten m.m. i det land där fastigheten eller privatbostaden finns.

text: Det räcker dock, enligt Skatteverkets uppfattning, inte med att andra utländska inkomster beskattas i Sverige och att det därmed finns svenska skatter som hänför sig till andra utländska inkomster. Det är exempelvis inte tillräckligt att det tagits ut svensk skatt på en utländsk tjänsteinkomst inom vilken den utländska fastighetsskatten ryms.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 45224-07/111

title: Rullat underskott i inkomstslaget tjänst

text: 1 Sammanfattning

text: Om ett underskott av tjänst uppkommer ett år ska det dras av nästföljande år genom s.k. rullning. För att avdraget, som gett upphov till underskottet, ska ha avsedd påverkan på den pensionsgrundande inkomsten (PGI), ska avdraget vid efterföljande års taxering dras av enligt samma regler som ursprungligen gällt för detta.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fråga har ställts hur ett underskott som uppkommit ett år ska hanteras vid efterföljande års taxering. Frågan har betydelse bl.a. för den skattskyldiges PGI och för reglerna om avdragsbegränsning.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 10 kap. 16 § första stycket inkomstskattelagen

text: (1999:1229, IL) beräknas överskott eller underskott i inkomstslaget tjänst genom att intäktsposterna minskas med kostnadsposterna. Enligt andra stycket ska ett underskott som uppkommer vid beräkningen dras av som kostnad det följande beskattningsåret. Om det skulle uppkomma underskott även det andra året, ska det dras av som kostnad året därpå, osv. Underskott kan på så sätt rullas vidare till nästföljande år utan någon tidsbegränsning.

text: I

text: 12 kap. 2 §

text: IL finns bestämmelser om vilka beloppsgränser som gäller för utgifter som dras av i inkomstslaget tjänst.

text: Inkomster av anställning och annat förvärvsarbete är pensionsgrundande enligt bestämmelserna i

text: 2 kap.

text: lagen (

text: ) om inkomstgrundad ålderspension, LIP. Enligt

text: 2 kap. 18 §

text: LIP ska till grund för beräkning av en försäkrads PGI ett visst intjänandeår läggas hans taxering till statlig inkomstskatt för det året. Vid beräkning av en försäkrads PGI av anställning ska enligt

text: 2 kap. 21 §

text: LIP avdrag göras för kostnader som denne haft i arbetet om de överstiger visst belopp, f.n. 1000 kr.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Möjligheten till s.k. rullning infördes i samband med skattereformen 1990, mest för att åstadkomma ett enhetligt system för underskott gällande alla förvärvsinkomster. I inkomstslaget tjänst uppkommer underskott vid taxeringen mycket sällan. Det har i viss mån varit oklart hur underskottet ska hanteras vid rullning.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning ska ett avdrag som inte kunnat utnyttjas ett år och som gett upphov till ett underskott det året, i nästa års deklaration behandlas på samma sätt som föregående år. Därigenom kommer endast avdrag som avser kostnader i arbetet att minska PGI:n, även om det rullats vidare till ett senare år. Avdragsposten som gett upphov till ett underskott ska således föras in i motsvarande ruta som föregående år (eller i motsvarande rutor om underskottet orsakats av flera avdragsposter). Ett underskott som avser avdrag för ökade levnadskostnader (ruta 09 i deklarationen) kommer exempelvis inte att påverka PGI:n. Ett underskott som avser "övriga utgifter" (ruta 06 i deklarationen) kommer däremot att göra det. En följd av detta är att en avdragspost vid rullning kommer att träffas av den avdragsbegränsning som gäller för utgiften vid varje taxering som underskottet finns kvar.

text: Exempel

text: En reseledare har inte kunnat utnyttja rätt till avdrag för ökade levnadskostnader fullt ut. Uppkommet underskott av tjänst ska dras av i deklarationen för nästa år i motsvarande ruta, dvs. ruta 09. Eftersom avdraget inte avser kostnader i arbetet ska avdraget inte påverka PGI:n det andra året heller.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 452892-10/111

title: Beräkning av gränsbelopp vid inlösen av kvalificerad aktie

text: 1 Sammanfattning

text: Vid indragning av aktier med utbetalning till aktieägaren anses de inlösta aktierna inte vara av samma slag och sort som aktieägarens kvarvarande aktier i företaget.

text: Vid beräkning av gränsbeloppet enligt huvudregeln beräknas omkostnadsbeloppet och sparat utdelningsutrymme för varje aktieslag för sig. Det sammantagna omkostnadsbeloppet för aktieinnehavarens samtliga aktier i företaget fördelas på inlösenaktierna och kvarvarande aktier med utgångspunkt i marknadsvärdena vid tidpunkten för avskiljandet av inlösenaktierna.

text: Om avskiljandet av inlösenaktierna sker efter beskattningsårets ingång beräknas gränsbeloppet vid beskattningsårets ingång som vanligt för aktieägarens samtliga aktier i företaget. Om inlösenaktierna därefter inlöses under samma beskattningsår bör det för samtliga aktier sammantagna gränsbeloppet fördelas på inlösenaktierna respektive kvarvarande aktier. Fördelningen sker då med utgångspunkt i marknadsvärdena.

text: Beräknas årets gränsbelopp med användande av den s.k. förenklingsregeln fördelas detta med lika belopp på aktieägarens aktier i företaget. Någon proportionering på inlösenaktier respektive kvarvarande aktier ska inte göras. De på inlösenaktierna belöpande beloppen utgör sammantaget årets gränsbelopp för dessa aktier. Eventuellt sparat utdelningsutrymme från föregående år ska däremot proportioneras med utgångspunkt i marknadsvärdena.

text: Om vinsten på inlösenaktierna är lägre än gränsbeloppet för dessa aktier kan kvarstående belopp inte utnyttjas vid utdelning eller kapitalvinst på kvarvarande aktie. Detta innebär att outnyttjad del av gränsbeloppet förloras.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Ett fåmansföretag avser att minska aktiekapitalet från 100 000 kr till 50 000 kr. Delägarens aktier i företaget är kvalificerade. Hur behandlas gränsbelopp och sparat utdelningsutrymme vid minskning av aktiekapitalet med indragning (inlösen) av aktier förenat med utbetalning till aktieägaren?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En indragning av aktie som medför utbetalning till aktieägaren behandlas skattemässigt som en försäljning med kapitalvinstbeskattning (

text: prop. 1990/91:54 s. 312

text: Vid beräkning av kapitalvinst används det genomsnittliga omkostnadsbeloppet (genomsnittsmetoden) för samtliga aktier,

text: 48 kap. 7 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Genomsnittsberäkningen görs för aktier av samma slag och sort.

text: Regeringsrätten har i

text: RÅ 1997 ref. 43

text: I och

text: RÅ 2001 not. 172

text: tagit ställning till tillämpning av genomsnittsmetoden vid minskning av aktiekapital genom inlösen av aktie. Regeringsrätten fann att inlösenaktierna, vid tillämpning av genomsnittsmetoden, inte bör anses vara av samma slag eller sort som övriga aktier i företaget. Den sammantagna anskaffningsutgiften för samtliga aktier omedelbart före avskiljandet ska fördelas på inlösenaktierna och övriga aktier. Fördelning bör ske - på motsvarande sätt som vid emission av aktier i en ny aktieserie - med utgångspunkt i marknadsvärdena vid avskiljandet.

text: Är det fråga om kvalificerad aktie i ett fåmansföretag gäller dock enligt

text: 57 kap. 2 § första stycket

text: IL att vinst vid minskning av aktiekapitalet med indragning av aktie behandlas som utdelning.

text: För kvalificerad aktie beräknas ett gränsbelopp som är summan av årets gränsbelopp och sparat utdelningsutrymme uppräknat med statslåneräntan ökad med tre procentenheter,

text: 57 kap. 10 §

text: IL.

text: Årets gränsbelopp beräknas vid beskattningsårets ingång,

text: 57 kap. 10 § tredje stycket

text: IL.

text: Utdelning upp till gränsbeloppet ska tas upp till två tredjedelar som inkomst av kapital. Om utdelningen överstiger gränsbeloppet ska den överstigande delen tas upp som inkomst av tjänst,

text: 57 kap. 20 §

text: IL. Understiger erhållen utdelning gränsbeloppet förs skillnaden, sparat utdelningsutrymme, vidare till nästa år. Det sparade utdelningsutrymmet utgör gränsbelopp om ytterligare utdelning lämnas under samma år, 57 kap. 13 första stycket IL.

text: Regeringsrätten har i

text: RÅ 1999 ref. 70

text: tagit ställning till fördelning av sparat utdelningsutrymme då aktieägare sålt del av sitt aktieinnehav i ett fåmansföretag. Regeringsrätten uttalade att tolkningen av bestämmelsen om sparat utdelningsutrymme får göras med beaktande av de olika situationer där frågan om fördelning på olika delar av ett aktieinnehav kan uppkomma. Det gäller inte bara beträffande kapitalvinst utan även i fråga om utdelning. Regeringsrätten som konstaterade att beräkningen i 3:12-systemet (nuvarande

text: 57 kap.

text: IL) i allt väsentligt bygger på den genomsnittsmetod som används vid kapitalvinstbeskattningen fann att det framstår som naturligt att anknyta till denna också när det gäller att bestämma hur stor del av en sparad utdelning som får avräknas vid en delförsäljning.

text: Minskning av aktiekapitalet kan även göras genom nedsättning av akties nominella belopp utan indragning av aktie. Utbetalning till aktieägare som sker vid sådan minskning av aktiekapitalet ses då inte som avyttring utan anses vara utdelning,

text: 42 kap. 17 §

text: IL.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Enligt Skatteverkets bedömning är det den enligt de vanliga kapitalvinstreglerna framräknade vinsten som behandlas som utdelning vid tillämpning av

text: 57 kap.

text: IL. Eftersom vinsten uppkommer på de inlösta aktierna bör denna även då den behandlas som utdelning anses hänförlig till dessa aktier.

text: Avskiljande av inlösenaktie under året före beskattningsåret.

text: Gränsbeloppet är summan av årets gränsbelopp och sparat utdelningsutrymme .

text: Underlaget för årets gränsbelopp, enligt huvudregeln, är det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om aktien avyttrats. Regeringsrätten har i ovan angivna avgöranden (

text: RÅ 1997 ref. 43

text: I och

text: RÅ 2001 not. 172

text: ) kommit fram till att aktier som inlöses inte är av samma slag eller sort som aktieinnehavarens kvarvarande aktier i företaget. En enskild aktie är att anse som inlösenaktie då den faktiskt avskiljs från övriga aktier. Sådant avskiljande sker då aktien tidigast kan individualiseras. För det fall aktierna i företaget inte är individualiserade och därmed inte heller kan särskiljas bör avskiljandet av inlösenaktierna anses ske i och med beslutet om nedsättning av aktiekapitalet genom inlösen. Eftersom genomsnittsberäkningen vid beräkning av kapitalvinst ska ske för respektive aktieslag medför detta att den genomsnittliga anskaffningsutgiften beräknas separat för inlösenaktierna respektive kvarvarande aktier i företaget. Beräkningen sker på så sätt att den sammantagna anskaffningsutgiften för samtliga aktier fördelas på inlösenaktierna och kvarvarande aktier med utgångspunkt i marknadsvärdena vid tidpunkten för avskiljandet.

text: Exempel.

text: Aktiekapitalet i företaget är 100 000 kr och ska minskas till 50 000 kr. Hälften av aktierna ska lösas in och återbetalningen till aktieägaren görs med belopp motsvarande minskningen. Marknadsvärdet på företaget vid avskiljandet är 200 000 kr och den ursprungliga anskaffningsutgiften för aktierna är 100 000 kr.

text: Anskaffningsutgiften för inlösenaktierna kan då beräknas till anskaffningsutgiften för samtliga aktier x avyttringspriset/marknadsvärdet för samtliga aktier. Detta blir då 100 000 x 50 000/200 000 = 25 000 kr. Kapitalvinsten vid inlösen uppgår då till 25 000 kr (inlösenpriset 50 000 kr - anskaffningsutgiften 25 000 kr). Anskaffningsutgiften för de kvarvarande aktierna är 75 000 kr (100 000 - 25 000).

text: Omkostnadsbeloppet beräknas på samma sätt vid beräkning av årets gränsbelopp.

text: Eftersom genomsnittsmetoden är tillämplig vid beräkning av omkostnadsbeloppet bör även det sparade utdelningsutrymmet beräknas och fördelas separat för aktier av olika slag och sort, jfr

text: RÅ 1999 ref. 70

text: Om det finns ett sammantaget sparat utdelningsutrymme omedelbart före avskiljandet så fördelas således detta mellan inlösenaktierna och aktieinnehavarens övriga aktier. Det sparade utdelningsutrymmet proportioneras på samma sätt som omkostnadsbeloppet och läggs till årets gränsbelopp för respektive aktieslag.

text: Gränsbeloppet för de skilda aktieslagen kommer därmed att ha samma proportionella fördelning som omkostnadsbeloppet vid kapitalvinstberäkningen.

text: Avskiljande av inlösenaktie och avyttring under samma beskattningsår.

text: Underlaget för beräkning av årets gränsbelopp är det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om aktien hade sålts vid beskattningsårets ingång.

text: Om inlösenförfarandet, från avskiljandet till försäljningstidpunkten, genomförs under ett och samma beskattningsår är omkostnadsbeloppet, vid beräkning av årets gränsbelopp, för båda aktieslagen det genomsnittliga omkostnadsbeloppet för samtliga aktier. Detta beror på att aktierna vid beskattningsårets ingång är av samma slag och sort eftersom det vid den tidpunkten inte finns några inlösenaktier. Det kommer således inte att vara någon skillnad i gränsbelopp för inlösenaktie respektive kvarvarande aktie, utan gränsbeloppet fördelas lika på samtliga aktier (57 kap. 11 § tredje stycket och 12 § första stycket IL).

text: Av lagtexten framgår inte att gränsbeloppet ska räknas om med anledning av omständighet som inträffar under beskattningsåret och som medför förändring av en akties omkostnadsbelopp vid kapitalvinstberäkningen. Frågan har inte heller berörts i förarbetena,

text: prop. 2008/09:40

text: , till ovan nämnda bestämmelser.

text: Inlösen av aktier med utbetalning till aktieägaren och där aktieägaren har kvar aktier i företaget kan enligt Skatteverkets uppfattning jämställas med en delförsäljning. Det vid beskattningsåret ingång beräknade gränsbeloppet bör, på samma sätt som vid en delförsäljning, fördelas mellan sålda och kvarvarande aktier. Regeringsrätten fann i

text: RÅ 1999 ref. 70

text: att 3:12-systemet i allt väsentligt bygger på genomsnittsmetoden. Enligt Skatteverkets uppfattning bör därmed gränsbeloppet fördelas vid försäljningstidpunkten på samma sätt som omkostnadsbeloppet vid beräkning av kapitalvinsten. Det för aktierna sammantagna gränsbeloppet kvoteras då på respektive aktieslag med utgångspunkt i marknadsvärdena vid tidpunkten för avskiljandet.

text: Outnyttjat sparat utdelningsutrymme på inlöst aktie

text: Beräkning av årets gränsbelopp sker som ovan anförts enligt genomsnittsmetoden och måste därför göras separat för aktier av olika slag och sort. Detsamma gäller sparat utdelningsutrymme. Detta innebär att beräknade gränsbelopp är hänförliga till respektive aktieslag. Någon överföring av för ett aktieslag outnyttjat gränsbelopp/utdelningsutrymme till annat aktieslag kan därmed, enlig Skatteverkets uppfattning, inte ske.

text: Förenklingsregeln

text: Ett alternativt sätt att beräkna årets gränsbelopp är att använda den s.k. förenklingsregeln. Regeln innebär att ett schablonmässigt belopp kopplat till inkomstbasbeloppet används i stället för aktiernas omkostnadsbelopp.

text: Regeln infördes för att ge en möjlighet till en förenklad beräkning av gränsbeloppet. Förenklingsregeln innebär att gränsbeloppet bestäms utan hänsyn till förhållandena i det enskilda företaget,

text: prop. 2005/06:40 s. 54

text: Årets gränsbelopp beräknas till ett schablonbelopp som fördelas med lika belopp på samtliga aktier i företaget,

text: 57 kap. 11 § första stycket 1

text: IL.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning medför förenklingsregelns ordalydelse att årets gränsbelopp belöper med lika belopp på aktieägarens aktier i företaget. Någon proportionering av årets gränsbelopp på inlösenaktie respektive kvarvarande aktie med utgångspunkt i marknadsvärdena ska således inte göras.

text: Reglerna om sparat utdelningsutrymme är däremot oberoende av om årets gränsbelopp beräknas enligt huvudregeln eller förenklingsregeln.

text: Eventuellt sparat utdelningsutrymme fördelas på inlösenaktierna och aktieinnehavarens kvarvarande aktier i företaget med utgångspunkt i aktiernas marknadsvärde på samma sätt som gäller anskaffningsutgiften vid kapitalvinstberäkningen (se exemplet ovan).

text: Det kvoterade sparade utdelningsutrymmet läggs till årets gränsbelopp för aktier av respektive aktieslag.

text: Beräkning av årets gränsbelopp och sparat utdelningsutrymme i

text: 57 kap.

text: IL bygger i väsentlig del på genomsnittsmetoden. Metoden innebär att beräkning ska göras separat för aktier av olika slag och sort. Mot bakgrund av att sparat utdelningsutrymme beräknas för respektive aktieslag är det, enligt Skatteverkets mening, naturligt att även årets gränsbelopp som beräknas med tillämpning av förenklingsregeln anses hänförligt till respektive aktieslag. De på inlösenaktierna belöpande beloppen anses således sammantaget utgöra årets gränsbelopp för dessa aktier. Ett annat synsätt skulle ge upphov till ett antal frågeställningar i framför allt de fall där vinsten på inlösenaktie är lägre än gränsbeloppet.

text: Gränsbeloppet för inlösenaktierna är summan av den del av årets gränsbelopp som hör till dessa aktier och det kvoterade sparade utdelningsutrymmet uppräknat med statslåneräntan ökad med tre procentenheter.

text: Enligt vad som ovan anförts bör beräkningen av gränsbeloppet göras för respektive aktieslag. Om vinsten på inlösenaktierna är lägre än gränsbeloppet för dessa aktier kan skillnaden då inte senare utnyttjas vid utdelning eller kapitalvinst på kvarvarande aktie. Outnyttjad del av gränsbeloppet förloras således.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 45437-08/111

title: Mervärdesskatt vid installationer för fjärrvärme

text: Nytt: 2023-06-02

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Ett fjärrvärmeföretag som tar ut ersättning av en fjärrvärmekund för att dra fram ledningar och installera utrustning som kunden sedan blir ägare till får i detta avseende anses genomföra en omsättning som är separat i förhållande till leveransen av värme.

text: Tillhandahållande av tjänster som består i att dra fram rör för fjärrvärme och installera fjärrvärmecentral eller utrustning för fjärrkyla i fastigheter omfattas av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet för mervärdesskatt inom byggsektorn. Motsvarande gäller även för tjänster som avser reparations- eller underhållsåtgärder på sådan utrustning i fastigheter.

text: Ett fjärrvärmeföretag som inte endast tillfälligt tillhandahåller sådana tjänster blir därmed en sådan förvärvare som ska tillämpa bestämmelserna om omvänd skattskyldighet inom byggsektorn.

text: 2 Bakgrund och frågeställning

text: Fjärrvärmeleverantörer har nät för att kunna distribuera fjärrvärme. I samband med att företag som tillhandahåller fjärrvärme får nya kunder kan det tas ut ersättningar av fjärrvärmekunderna för anslutningar och utrustning för att kunna motta värmeleveranserna.

text: I samband med en överenskommelse om leveranser av fjärrvärme tar fjärrvärmeföretaget ofta ut en anslutningsavgift och/eller en ersättning för installation av fjärrvärmecentral av fjärrvärmekunden. Fjärrvärmeleverantören anlitar underentreprenörer för att gräva och dra fram fjärrvärmerör till fastigheten.

text: Det har därför uppkommit frågor om i vilken mån fjärrvärmeföretag ska tillämpa bestämmelserna om omvänd skattskattskyldig inom byggsektorn vid inköp av byggtjänster.

text: Entreprenörer kan också anlitas av fjärrvärmeföretaget för att installera fjärrvärmecentraler i hus. Fjärrvärmecentralen övergår normalt i fjärrvärmekundens ägo efter installation. Det kan dock förekomma att ägandet av fjärrvärmecentralen inte övergår till kund utan stannar i fjärrvärmeföretagets ägo.

text: När det gäller leverans av fjärrvärme för enskilt bruk samt till näringsidkare är avtalsvillkoren normalt utformade så att leverantören drar fram och äger ledningar till en s.k. leveranspunkt. Leverantören bestämmer dennas läge i samråd med kunden. Kunden bekostar och äger den utrustning som behövs för leveransen från leveranspunkten samt svarar för underhållet av denna.

text: Fråga har också ställts om installationer avseende fjärrkyla ska behandlas på annat sätt än installationer för fjärrvärme. Fjärrkyla bygger på att kallt vatten distribueras i ledningar på motsvarande sätt som vid fjärrvärme. Vatten kyls på ett ställe och transporteras i rör till olika fastigheter. I fastigheten används oftast en värmeväxlare för att ansluta till byggnadens kylsystem. Det kalla vattnet används för att kyla luften i fastighetens ventilationssystem. Fjärrkyla används idag främst till större fastigheter som flerbostadshus, skolor och sjukhus.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 1 kap. 2 § första stycket 4 b mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, är den som förvärvar en tjänst som avses i andra stycket skyldig att betala mervärdesskatten (skattskyldig) om denne är

text: en näringsidkare som i sin verksamhet inte endast tillfälligt tillhandahåller sådana tjänster, eller

text: en annan näringsidkare som tillhandahåller en näringsidkare som avses i första strecksatsen sådana tjänster.

text: De tjänster som anges i

text: 1 kap. 2 § andra stycket

text: ML, i dess lydelse fr.o.m. 1 januari 2008, är

text: 1. sådana tjänster avseende fastighet, byggnad eller anläggning som kan hänföras till- mark- och grundarbeten,- bygg- och anläggningsarbeten,- bygginstallationer,- slutbehandling av byggnader, eller- uthyrning av bygg- och anläggningsmaskiner med förare,2. byggstädning, och3. uthyrning av arbetskraft för sådana aktiviteter som avses i 1 och 2.

text: Enligt

text: 1 kap. 11 §

text: ML ska med fastighet förstås

text: "1. vad som enligt

text: jordabalken

text: utgör eller tillhör fastighet, dock inte egendom som avses i

text: 2 kap. 3 § jordabalken

text: (industritillbehör),

text: 2. byggnader, ledningar, stängsel och liknande anläggningar som för stadigvarande bruk anbragts i eller ovan jord och som tillhör någon annan än ägaren till jorden, och

text: 3. egendom som avses i

text: 2 kap. 2 § jordabalken

text: även om byggnaden tillhör annan än ägaren till jorden eller om egendomen tillförts byggnaden av någon annan än ägaren till byggnaden."

text: Vid införandet av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet angavs följande i

text: prop. 2005/06:130

text: (s. 65).

text: "Avsikten är att omvänd skattskyldighet skall tillämpas vid transaktioner mellan byggföretag i vid bemärkelse. Regeln i punkt 4 b första strecksatsen omfattar även företag (förvärvare) vars verksamhet består i att utföra den aktuella typen av tjänster åt andra med enbart underentreprenörer. Omvänd skattskyldighet skall således tillämpas bl.a. vid omsättningar till sådana företag och till företag (förvärvare) som vidareförsäljer sådana tjänster."

text: Hänvisningen till gällande SNI finns inte kvar i 1 kap. 2 § andra stycket fr.o.m. den 1 januari 2008. I samband med att bestämmelsen ändrades angavs följande i

text: prop. 2007/08:25

text: (s. 215).

text: "För att undvika de tolkningsproblem som uppkommer med en hänvisning till SNI kan det vara lämpligare att inte låta skattskyldigheten styras av detta regelverk. Det skulle innebära att vilka tjänster som omfattas av den omvända skattskyldigheten får bedömas utifrån ett mer allmänt perspektiv. Det kan tyckas att detta riskerar leda till än större osäkerhet och svårare gränsdragningar och tolkningsproblem. Det innebär dock även att en mer fast praxis kan bildas avseende vilka tjänster som ska omfattas. Vid en samlad bedömning får det anses vara mer angeläget att undvika de tolkningssvårigheter som uppkommer med en anknytning till gällande SNI."

text: Vidare framgår på s. 216 att vid tillämpningen får de tjänster som omfattas av de i lagen angivna begreppen i princip bestämmas utifrån begreppens allmänna innebörd.

text: Av specialmotiveringen till lagändringen (

text: prop. 2007/08:25, s. 245

text: ) framgår att borttagandet av den direkta kopplingen till gällande SNI innebär att den omvända skattskyldigheten i viss utsträckning kan komma att omfatta tjänster som inte anses som byggverksamhet enligt SNI och omvänt att vissa tjänster som enligt SNI skulle anses som byggverksamhet inte kommer att omfattas av reglerna. Vidare anges att SNI 2002 dock kan tjäna till vägledning för att bedöma vilka tjänster som omfattas av omvänd skattskyldighet.

text: Skatteverket har i ett ställningstagande från 2007-12-18, dnr

text: 131 773424-07/111

text: , behandlat tjänster som avser montering och installation och reglerna om omvänd skattskyldighet. Enligt Skatteverkets uppfattning ska fr.o.m. den 1 januari 2008 tillhandahållanden innefattande montering eller installation av utrustning och maskiner omfattas av reglerna om omvänd skattskyldighet för mervärdesskatt inom byggsektorn om utrustningen eller maskinerna genom monteringen/installationen blir fastighet enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Detta innebär att omvänd skattskyldighet inte blir tillämplig vid tillhandahållande av tjänst avseende montering eller installation av maskin eller utrustning som genom monteringen/installationen blir sådant industritillbehör som avses i

text: 2 kap. 3 § jordabalken (1970:994)

text: , JB. En ytterligare förutsättning är att tillhandahållandet mervärdesskatterättsligt bedöms utgöra omsättning av tjänst.

text: Motsvarande syn gäller även vid tjänster som avser reparation eller underhåll av sådan utrustning som utgör fastighet i ML:s mening (se Skatteverkets ställningstagande från 2007-12-18, dnr

text: 131 773432-07/111

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: Avgörande för om ett fjärrvärmeföretag ska tillämpa omvänd skattskyldighet vid förvärv av byggtjänster är om företaget i sin verksamhet inte endast tillfälligt tillhandahåller sådana tjänster som avses

text: 1 kap. 2 § andra stycket

text: ML.

text: Normalt är det så att fjärrvärmeleverantören drar fram och äger ledningar fram till en leveranspunkt. Under sådana omständigheter ska eventuella avgifter som en fjärrvärmeleverantör tar ut för anslutningar fram till leveranspunkten inte medföra att fjärrvärmeleverantören blir ett sådant företag som avses i 1 kap. 2 § första stycket 4 b i ML. Installation av andra ledningar, fjärrvärmecentraler och utrustning där ägandet kvarstår hos fjärrvärmeföretaget ska inte heller medföra att fjärrvärmeleverantören av denna anledning ska anses tillhandahålla byggtjänster.

text: Avtalsvillkoren vid fjärrvärmeleveranser är normalt utformade så att kunden ska bekosta och äga den utrustning som behövs för leverans från den s.k. leveranspunkten. Fjärrvärmeföretaget drar i förekommande fall fram ledningar från leveranspunkten och ombesörjer installation av fjärrvärmecentral mot ersättning. Ett fjärrvärmeföretag som tar ut ersättning av kunden för att dra fram ledningar och installera utrustning som kunden sedan blir ägare till får i detta avseende anses genomföra en omsättning som är separat i förhållande till leveransen av värme.

text: Enligt SNI 2002 omfattas anslutning av fjärrvärmesystem av kod 45331, Värme- och sanitetsarbeten. Installation i hus av fjärrvärme och installation av rörledningar inomhus utgör exempel på vad som omfattas av denna kod. När det gäller installationer av utrustning avseende fjärrkyla som kopplas till ventilationssystemet framgår det av SNI 2002 att såväl installationer av kylanläggningar och ventilationsanläggningar för bostäder, kontor m.m. utgör tjänster avseende bygginstallationer som ingår i huvudgrupp 45 (SNI-kod 45333 respektive 45332).

text: Ifråga om ledningar omfattar vidare SNI-kod 45212, Uppförande av byggnadsverk (broar, vägar m.m.;ej hus eller vägar), bl.a. anläggning av rörsystem för transport av gas eller vätska. Fjärrvärme, installation i gata samt rörarbete i gata och mark för värme anges som exempel på vad som ingår i denna kod.

text: 130 773424-07/111

text: , ansett att fr.o.m. den 1 januari 2008 ska omsättning av tjänster som avser montering eller installation av utrustning och maskiner omfattas av reglerna om omvänd skattskyldighet för mervärdesskatt inom byggsektorn om utrustningen eller maskinerna genom monteringen/installationen blir fastighet enligt ML. Detta gäller under förutsättning att tillhandahållandet utgör omsättning av tjänst.

text: Tillhandahållanden av tjänster som består i att dra fram rör för fjärrvärme och installera fjärrvärmecentral eller utrustning för fjärrkyla i fastigheter omfattas därför av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet. Motsvarande gäller även för tjänster som avser reparations- eller underhållsåtgärder på sådan utrustning i fastigheter.

text: Om ett fjärrvärmeföretag tillhandahåller tjänster, som består i att dra fram ledningar eller i fastigheter installera utrustning som kunden sedan blir ägare till, får det därför anses tillhandahålla tjänster som kan omfattas av omvänd skattskyldighet. Detta gäller även om tjänsterna tillhandahålls till fjärrvärmekunderna. Ett fjärrvärmeföretag som inte endast tillfälligt tillhandahåller sådana tjänster, till fjärrvärmekunder eller andra, blir därför ett sådant företag som avses i

text: 1 kap. 2 § första stycket 4 b

text: ML. Bestämmelserna om omvänd skattskyldighet blir därför tillämpliga på ett fjärrvärmeföretag som kontinuerligt erbjuder och tillhandhåller tjänster som framdragning av ledningar samt installation av fjärrvärmecentraler i fastigheter. Motsvarande gäller avseende installationer för fjärrkyla.

text: När ett sådant fjärrvärmeföretag, dvs. ett företag som inte endast tillfälligt tillhandahåller byggtjänster enligt ovan, anlitar underentreprenörer för att utföra byggtjänster, som fjärrvärmeföretaget sedan säljer vidare till fjärrvärmekunden, kommer tillhandahållandet mellan underentreprenören och fjärrvärmeföretaget att omfattas av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet. Vidare ska bestämmelserna om omvänd skattskyldighet tillämpas när ett sådant fjärrvärmeföretag i andra fall anlitar entreprenörer för att utföra tjänster som avses i

text: 1 kap. 2 § andra stycket

text: ML, exempelvis tjänster som består i utbyggnad av bolagets eget ledningsnät.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 131 45546-15/111

status: upphävt

text: Nytt: 2015-01-26

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts 2015-09-10 av ställningstagande Betalning av en skattefordran som ingår i en skuldsanering, dnr

text: 131 440519-15/111

text: 1 Sammanfattning

text: Om en gäldenär betalar en skattefordran som ingår i en skuldsanering ska Skatteverket återbetala pengarna till gäldenären om betalningen inte kan anses som frivillig. En återbetalning ska bara göras med det belopp som överstiger vad gäldenären totalt ska betala enligt beslut om skuldsanering.

text: 2 Frågeställning

text: Det händer att Skatteverket skickar ut betalningskrav trots att skatteskulden ingår i en skuldsanering. Betalningskrav skickas ut automatiskt så länge skulden finns kvar på skattekontot. Det blir problem när gäldenären betalar skattefordran efter att Skatteverket felaktigt har skickat ut ett betalningskrav eller vidtagit andra åtgärder för att få betalt.

text: Hur ska Skatteverket agera när en gäldenär betalar en skattefordran trots att den ingår i en skuldsanering?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En skuldsanering omfattar alla fordringar som har uppkommit före den dag då beslut om att inleda skuldsanering meddelades (

text: 7 § skuldsaneringslagen

text: [2006:548]). En fordran som omfattas av skuldsanering ska därför inte betalas separat.

text: Ett beslut om att inleda en skuldsanering medför inte ett uttryckligt förbud för gäldenären att betala en skuld som omfattas av skuldsaneringen. En betalning kan dock anses strida mot likabehandlingsprincipen enligt

text: 8 § första stycket skuldsaneringslagen

text: . Det är inte förenligt med

text: skuldsaneringslagens

text: grundläggande syften att gäldenären gynnar vissa borgenärer framför andra. Om gäldenären betalar någon borgenär efter det att skuldsanering inletts är borgenären inte skyldig att betala tillbaka. Det skulle dock i vissa grövre fall kunna bli aktuellt med omprövning enligt

text: 24 § första stycket 1 p

text: a)

text: skuldsaneringslagen

text: (se Hellners & Mellqvist,

text: Skuldsaneringslagen

text: [1 mars 2013, Zeteo] kommentaren till

text: 23 §

text: Först i och med att skuldsaneringsbeslutet har vunnit laga kraft inträder skuldsaneringens rättsverkningar. Efter att ett beslut om skuldsanering har vunnit laga kraft har gäldenären befriats från betalningsansvar till den del den har blivit bortsanerad. Om en fordran som omfattas av en skuldsanering och som har satts ned ändå betalas av gäldenären saknas det dock rättsligt stöd för gäldenären att kräva tillbaka betalningen.

text: Betalning av en bortsanerad fordran (prekluderad fordran) är jämförbar med betalning av en preskriberad fordran (

text: prop. 1993/94:123 s. 105

text: ). Preskription innebär att ingen åtgärd för att få betalt för en fordran får utföras av borgenären. I förarbetena till lag om preskription av skattefordringar m.m. (

text: ) uttalas att det ankommer på Kronofogden och andra statliga myndigheter att självmant beakta preskriptionsbestämmelserna. Det innebär att en gäldenär som betalar en preskriberad fordran har rätt till återbetalning om denne inte kände till att fordringen var preskriberad (

text: prop. 1981/82:96 s. 42

text: ). När det gäller skatter innebär det att endast frivilliga betalningar tas emot sedan preskription har inträtt. Om gäldenären betalar en preskriberad fordran efter att en betalningsuppmaning felaktigt har skickats ut är betalningen inte att anse som frivillig.

text: 4 Bedömning

text: När Kronofogden har beslutat att inleda skuldsanering så ingår en obetald skattefordran som uppkommit dessförinnan i skuldsaneringen. Den ska därför inte betalas separat. Har gäldenären betalat skattefordran redan innan inledandebeslutet har Skatteverket ingen fordran att anmäla och det blir heller aldrig aktuellt med någon återbetalning.

text: Om gäldenären betalar en skattefordran efter ett beslut om att inleda skuldsanering trots att den ingår i skuldsaneringen kan det vara oklart om betalningen är att anse som frivillig eller inte. En gäldenär som betalar en fordran som ingår i en skuldsanering har rätt till återbetalning om gäldenären inte skulle ha betalat denna om han eller hon kände till att fordringen omfattades av skuldsaneringen.

text: Vid bedömningen av om en betalning kan anses vara frivillig eller inte måste beaktas om Skatteverket uttryckligen har krävt gäldenären på betalning eller på annat sätt har vidtagit någon åtgärd för att få betalt för sin fordran.

text: Exempel på åtgärder som i detta sammanhang får anses vara åtgärder som Skatteverket kan vidta för att få betalt för en skattefordran:

text: En betalningsuppmaning med anledning av underskott på skattekontot.

text: Ett skattebeslut där det framgår hur mycket skatt som ska betalas och fordrans förfallodag.

text: En förtryckt inkomstdeklaration där det framgår ett preliminärt belopp att betala. Har gäldenären inte gjort några ändringar i deklarationen är slutskatten i princip beloppsmässigt klar.

text: Nedan beskrivs hur Skatteverket ska agera i olika situationer.

text: A. Skatteverket har vidtagit åtgärder för att få betalt före beslut om att inleda skuldsanering och gäldenären betalar skattefordran efter inledandebeslutet men före beslut om skuldsanering

text: I denna situation råder det inte något förbud för gäldenären att betala en fordran som ingår i en skuldsanering. Det saknas även rättslig grund för gäldenären att kräva återbetalning från borgenären. Skatteverket har visserligen inte vidtagit någon åtgärd för att få betalt efter inledandebeslutet men om betalningen inte kan anses som frivillig bör dock Skatteverket ändå göra en återbetalning. För att Skatteverket ska kunna bedöma om en betalning är frivillig eller inte krävs att gäldenären kontaktar Skatteverket och meddelar att han eller hon inte kände till att fordringen ska ingå i skuldsaneringen och att betalning därför skett av misstag eller okunskap.

text: B. Skatteverket har vidtagit åtgärder för att få betalt efter beslut om att inleda skuldsanering och gäldenären betalar efter inledandebeslutet men före beslut om skuldsanering

text: Har Skatteverket vidtagit en åtgärd för att få betalt av gäldenären efter ett beslut om att inleda en skuldsanering kan inbetalningen inte anses som frivillig. Skatteverket ska självmant beakta att den fordran som betalats ingår i skuldsaneringen och en återbetalning ska göras till gäldenären.

text: C. Skatteverket har vidtagit åtgärder för att få betalt efter beslut om skuldsanering och gäldenären betalar

text: Efter ett beslut om skuldsanering har gäldenären befriats från sitt betalningsansvar och Skatteverket har därför inte rätt att vidta åtgärder för att få betalt för sin fordran. Skatteverket ska självmant beakta att den fordran som har betalats är bortsanerad och återbetalning ska göras till gäldenären.

text: Hur mycket ska återbetalas?

text: Skatteverket ska bara återbetala det belopp som överstiger vad gäldenären totalt ska betala enligt beslut om skuldsanering. Återbetalning får inte göras förrän beslutet om skuldsanering har vunnit laga kraft.