identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 335-02/120

title: Mervärdesskatterättsliga frågeställningar i samband med uthyrning av lös egendom från annat EU-land

text: Nytt: 2007-12-10

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Myndigheters inköp av vissa tjänster från annat EG-land, dnr

text: 131 627138-07/111

text: 1 Sammanfattning

text: Nedan följer RSV:s syn på några mervärdesskatterättsliga frågor i samband med uthyrning av lös egendom från annat EU-land då köpare i Sverige är en svensk statlig myndighet eller en svensk kommun.

text: 2 Bakgrund

text: Ett bolag har i en skrivelse till RSV efterfrågat svar på vissa frågor vad gäller uthyrningsverksamhet (leasing) av lös egendom från ett annat EU-land när leasingtagaren är en svensk statlig myndighet eller en svensk kommun.

text: Frågor av liknande slag har uppkommit i skattemyndigheternas verksamhet och av dem diskuterats med RSV.

text: RSV gör följande bedömning.

text: Vid omsättning av det slags tjänster som anges i

text: 5 kap. 7 § andra stycket Mervärdesskattelagen (1994:200)

text: ,ML, t.ex. uthyrning av andra varor som är lös egendom än transportmedel eller transporthjälpmedel, ska omsättningen anses ha skett inom landet om tjänsterna tillhandahålls från ett annat EG-land och förvärvaren är en näringsidkare som antingen har sätet för sin ekonomiska verksamhet eller ett fast etableringsställe i Sverige till vilket tjänsten tillhandahålls eller, om näringsidkaren saknar säte eller fast etableringssställe, han är bosatt eller stadigvarande vistas i Sverige. Om förutsättningarna är uppfyllda, och omsättningen alltså anses ha skett i Sverige, är förvärvaren skattskyldig enligt 1 kap. 1 § första stycket 1 resp.

text: 2 § första stycket 2

text: ML, förutsatt att den som omsätter tjänsten är en utländsk företagare.

text: Bestämmelsen i

text: 5 kap. 7 §

text: ML skall tolkas mot bakgrund av bestämmelserna i EG:s sjätte direktiv, särskilt artikel 9.2 e och, när det gäller förvärvare som är statlig myndighet eller kommun, artikel 4.5.

text: Enligt RSV:s mening innebär detta att om det slags tjänster som avses i

text: 5 kap. 7 §

text: ML tillhandahålls från ett annat EG-land till en statlig svensk myndighet eller till en svensk kommun ska beskattning ske i Sverige om förvärvet görs för myndighetens eller kommunens yrkesmässiga verksamhet. Om däremot förvärvet görs för verksamhet som består i myndighetsutövning ska beskattning inte ske i Sverige. Beskattning sker då i det EU-land där den som tillhandahåller tjänsten har sitt fasta etableringsställe eller motsvarande, jämför

text: 5 kap. 8 §

text: ML.

text: Ledning för bedömningen av om den verksamhet för vilket förvärvet gjorts består i myndighetsutövning eller inte kan hämtas i RSV:s Handledning för mervärdesskatt 2001 där följande anförs (sid 121):

text: ”Begreppet myndighetsutövning definieras i

text: prop. 1989/90:111 s. 209

text: enligt följande:

text: Med det föreslagna begreppet myndighetsutövning förstås i enlighet med vad som gäller i andra sammanhang beslut eller åtgärder som ytterst är uttryck för samhällets maktbefogenheter och som kommer till stånd och får rättsverkningar för eller emot den enskilde i kraft av offentligrättsliga regler och inte på grund av avtal eller i övrigt regler av privaträttslig natur.

text: Det förhållandet att ett statligt eller kommunalt organ innehar monopol på ett visst slag av verksamhet medför inte i sig att det är fråga om myndighetsutövning. Inte heller är detta fallet bara för att ett statligt eller kommunalt organ i författning ålagts att bedriva viss verksamhet. Det avgörande är i stället förhållandet mellan å ena sidan myndigheten eller kommunen och å andra sidan den enskilde. En statlig myndighet kan t.ex. ha en författningsreglerad skyldighet att svara för viss information eller tillhandahålla uppgifter inom sitt myndighetsområde. Myndighetens tillhandahållande inom ramen för ett sådant åliggande betraktas inte som ett led i myndighetsutövning och är alltså yrkesmässigt enligt ML.”

text: Enligt RSV:s mening ska dessutom för bedömningen avgörande vikt läggas vid den tolkning av angivna artiklar i sjätte direktivet som framkommer av EG-domstolens domar, se särskilt målen

text: Comune di Carpaneto Piacentino m.fl. och

text: Fazenda Pública. Det bör framhållas att den omständigheten att en myndighet eller en kommun är registrerad till mervärdesskatt till följd av att man bedriver viss verksamhet som medför skattskyldighet, inte innebär att förvävsbeskattning kan ske om förvärvet faktiskt sker för myndighetsutövningen. Den eventuella svenska momsregisteringen ska således i ett sådant fall inte åberopas gentemot den utländske säljaren. Det får anses ankomma på myndigheten eller kommunen att tillse att den utländske säljaren inte vilseleds om förhållandena.

text: Om ett förvärv från ett annat EU-land av en tjänst av angivet slag, t.ex. en viss förhyrning av lös egendom, görs för att användas såväl i myndighetens/kommunens yrkesmässiga verksamhet som i den myndighetsutövande verksamheten, anser RSV att

text: 5 kap. 7 §

text: ML kan tillämpas på förvärvet i sin helhet, dvs. beskattning kan ske i Sverige och myndigheten/kommunen kan förvärvsbeskattas för hela förvärvet utan någon uppdelning. Om förvärvet till någon del skett för verksamhet som inte medför skattskyldighet till mervärdesskatt, ska detta beaktas i fråga om avdrag för ingående skatt.

text: Om tjänsten tillhandahålls från ett land utanför EU ska enligt

text: 5 kap. 7 § första stycket 2

text: ML beskattning ske i Sverige även om förvärvet görs för myndighetsutövning hos stat eller kommun. I detta fall är det emellertid den utländske företagaren som är skattskyldig och har att redovisa skatten.

text: Bolaget har vidare frågat om beskattningskonsekvenserna av att den till svensk myndighet etc. uthyrda lösa egendomen säljs till hyrestagaren och kvarstannar i Sverige. Enligt RSV:s uppfattning ska omsättningen i detta fall anses ske i Sverige, i enlighet med reglerna i

text: 5 kap. 3 §

text: ML.

text: Slutligen har bolaget frågat om ett uthyrningsföretag i ett annat EU-land dels kan ange ett (eventuellt förekommande) svenskt momsregistreringsnummer på fakturan, dels fakturera i svenska kronor.

text: I de fall beskattning enligt vad som sagts tidigare inte ska ske i Sverige utan i det EU-land varifrån tillhandahållandet skett är det reglerna i det landet som avgör hur fakturan ska utformas. RSV vill endast anföra att uppgifter om ett eventuellt svenskt momsregistreringsnummer för säljaren, som synes sakna relevans i sammanhanget förutsatt att tillhandahållandet verkligen sker från ett annat land, möjligen kan vara vilseledande och överhuvudtaget ge upphov till tvekan om transaktionens innebörd.

text: I de fall beskattning ska ske i Sverige är det reglerna i

text: 11 kap.

text: ML som reglerar fakturans utformning. Även i detta fall vill RSV påpeka att om förvärvsbeskattning ska ske uppgift om eventuell svensk mervärdeskatteregistrering för säljaren kan väcka frågor om vem som egentligen är skattskyldig och möjligen vara vilseledande för kunden.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 3655-01/120

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Hantering av mervärdesskatt vid s.k. vidarefakturering m.m.

org: skv

text: Nyhet 2016-01-20:

type: stycke

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagande d nr 131 26976-16/111.

text: Sammanfattning

type: rubrik

text: Nedan följer RSV:s syn på vad som bör godtas vid hantering av mervärdesskatt vid s.k. vidarefakturering m.m.

text: Bolaget har inkommit med generella frågor vad gäller hantering av mervärdesskatt vid s.k. vidarefakturering och därvid också berört mervärdesskatteaspekter på utlägg eller kostnadsfördelning i koncernförhållanden etc. Med anledning därav lämnar Riksskatteverket (nedan kallat RSV) följande synpunkter.

text: 1 Utlägg

text: Med utlägg i

text: mervärdesskattelagens

text: mening torde i allmänhet avses sådana utgifter som en säljare bestrider för köparens räkning, men som ligger utanför säljarens egna kostnadselement för tillhandahållandet i fråga. De civilrättsliga reglerna kan här vara vägledande, dvs. vem som slutligen bör ses som betalningsskyldig gentemot tredje man för utgiften i fråga.

text: Om kunden är betalningsskyldig gentemot tredje man vid kreditaffärer torde det vara fråga om ett utlägg. I motsatt fall, dvs. om säljaren är betalningsskyldig gentemot tredje man, torde man kunna hävda att fråga är om en kostnad för säljaren. En förutsättning för att man ska kunna betrakta en debitering som säljaren gör som ett utlägg är vidare att debiteringen motsvarar säljarens självkostnad utan vinstpålägg. Ytterligare en förutsättning för att ett belopp ska behandlas som ett utlägg i ML:s mening är att detta står i överensstämmelse med god redovisningssed. Frågan har behandlats i Riksskatteverkets Handledning för Mervärdesskatt 2001 avsnitt 13.

text: 2 Inköp/försäljning

text: De flesta inköp som görs sker för att användas och förbrukas i en näringsidkares egen huvudsakliga verksamhet. Det förekommer dock att ett bolag köper in en vara eller en tjänst med avsikten att direkt sälja varan eller tjänsten vidare till en bestämd tredje part. Det kan vara fråga om ett inköp som görs för en sådan vidareförsäljning åt t.ex. ett annat bolag i en koncern, en kund eller en leverantör.

text: Om en näringsidkare avtalar om och behandlar ett förvärv som ett inköp i bokföringen för att sedan sälja den vidare, vilket redovisas som en försäljning, är det i princip alltid ett förvärv för verksamheten och en omsättning i denna. Detta gäller även om varan eller tjänsten inte är att hänföra till den egna huvudsakliga verksamhet, så som denna bedrivs eller som den är avsedd att bedrivas enligt bolagsordning eller liknande. Näringsidkaren ska bokföra förvärvet i räkenskaperna och göra avdrag för den ingående skatten samt redovisa utgående skatt vid sin försäljning till tredje part.

text: Följande avgörande från Regeringsrätten (RR) målnr. 2809-1999 får anses belysa denna problematik. Domen avsåg tjänster utförda av anställd personal i det ifrågavarande förbundet till andra förbund med vilka man delade kansli, samverkansavtal fanns. RR ansåg att förbundet tillhandahöll tjänster till de övriga förbunden. Förbundet köpte in olika tillhandahållanden som avsåg inköp för både förbundet och övriga förbund som man hade samverkansavtal med. Fakturan skickades till förbundet som ingått avtalet med säljaren och mottagaren av fakturan avser att "dela upp" fakturan på de övriga förvärvarna. I den aktuella situationen har förbundet som mottagit fakturan avdragsrätt för hela fakturabeloppet. Utgående skatt ska sedan debiteras på de tjänster som tillhandahölls övriga förbunden.

text: 3 Vidarefakturering eller kostnadsfördelning

text: Det förekommer att bolag som ingår i någon form av intressegemenskap gör förvärv som inte direkt eller enbart är avsedd för den egna verksamheten. Bolaget samordnar inköp och ingår avtal med en leverantör. Därefter avses kostnaden föras vidare till det/de bolag som slutligen har behov av den inköpta varan eller tjänsten. Att endast ett av bolagen ingår avtalet med leverantören kan bero på att bolaget har rabatter eller andra förmåner som på detta sätt även kommer de "slutliga förvärvarna", de som konsumerar varan eller tjänsten, tillgodo. Förfarandet synes vara vanligt när det gäller bolag inom en koncern. Denna situation, när bolagen skickar vidare kostnaden till övriga bolag som ska var med och dela på kostnaden, brukar kallas vidarefakturering eller kostnadsfördelning. Vad som här anges om kostnadsfördelning är inte de situationer när säljaren angett felaktig mottagare på fakturan (se vidare RSV:s skrivelse 1999-12-09, dnr.

text: Som framhållits ovan under avsnitt 2 bör ett inköp till t.ex. ett koncernbolag, men där den slutliga användningen avses ske i annat koncernbolag, normalt kunna hanteras som inköp och vidareförsäljning, varvid mervärdesskatt tas ut i varje omsättningsled. Särskilt bör observeras regeln i 6kap 7§

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, som innebär att om någon i eget namn förmedlar en vara eller tjänst för annans räkning och uppbär likviden för varan eller tjänsten skall vid bedömning av skattskyldigheten för omsättningen av varan eller tjänsten denna anses omsatt såväl av honom som av hans huvudman.

text: RSV har uppfattat att det centrala i KPMG:s frågor är om det vid vidarefakturering/kostnadsfördelning är tillåtet att tillämpa vissa förenklade förfaranden i mervärdesskattehanteringen.

text: RSV anser därvid att det i fall av samordnade inköp inte kan godtas att det bolag som gentemot leverantören står som förvärvare och faktureras hela beloppet, själv enbart vidarefördelar kostnaden inklusive av leverantören debiterad mervärdesskatt. Om en sådan vidarefördelning sker, utan att omsättning och fakturering mellan inköpande bolag och de slutliga förvärvarna förekommer, har dessa ingen rätt till avdrag eller återbetalning av ingående skatt. En sådan rätt till avdrag eller återbetalning kan enligt RSV:s mening inte grundas på den omsättning och fakturering som skett i ledet leverantör – inköpande bolag.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 3785-00/100

title: Pant avseende ny typ av returenheter

text: Nytt: 2000-06-21

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagandet Upphävande av flera olika ställningstaganden, dnr

text: 131 26976-16/111

text: Sammanfattning

text: RSV anser att panten kan anses utgöra omsättning av en tjänst motsvarande en nyttjanderätt till ett transporthjälpmedel, lastbärare eller liknande. RSV anser att ett rättsförhållande innebärande ömsesidigt utbyte av prestationer (dvs tjänst och betalning för denna) kan anses föreligga mellan de olika parterna i kedjan och att panten/depositionen får anses utgöra vederlaget. RSV menar således att panten får anses utgöra en separat tjänst som ska beläggas med 25 % moms i alla led.

text: Avseende kreditering av pant vid återlämnande av returenheter, menar RSV att detta förfarande får ses som ett återtagande av nyttjanderätt till en returenhet och att motsvarande reducering av den utgående skatten får ske.

text: Den momsmässiga behandlingen av pant/deposition tillhörande ny typ av returenheter

text: Riksskatteverket (RSV) har mottagit en förfrågan från Skattemyndigheten (SKM) i Stockholm innehållande fråga om den momsmässiga behandlingen av en ny typ av retursystem. Då frågan är av riksintresse har RSVs bedömning efterfrågats. Förfarandet innebär, förutom debitering av pant/deposition, att en särskild fyllningsavgift samt en särskild logistikavgift debiteras. Förfrågan till RSV gäller dock endast frågan om den momsmässiga behandlingen av panten.

text: 1 Beskrivning av förfarandet

text: Enligt insänd beskrivning kommer dagligvarubranschen, d.v.s. grossister, leverantörer, butiker och även restauranger att beröras av ett helt nytt system för returenheter som företaget Svenska Retursystem AB (SRS) har tagit fram.

text: SRS ägs till lika delar av branschorganisationerna DLF och DUR (Dagligvaruhandelns Utvecklingsråd) som består av ICA, KF, D&D samt Sveriges Livsmedels-handlareförbund. Det nya retursystemet är avsett att medföra mer rationella och miljövänliga transporter. Meningen är att träpallar, som ofta utgörs av engångspallar, och pappersemballage mm som används idag successivt ska försvinna till stor del. Speciellt framtagna pallar (hel eller halvpallar) och lådor utgör de returenheter som ska användas i retursystemet.

text: Returenheterna kommer att transportera varor (med skattesats 12 % och 25 %) mellan grossister, leverantörer, butiker och SRS. SRS leasar returenheterna och är den som administrerar hela systemet. Totalt omfattas ca 800 000 returenheter med en beräkna livslängd på 6-20 år.

text: Frågan gäller om panten som utgår i varje led är en sådan pant som skall inberäknas i beskattningsunderlaget.

text: Den övergripande systemstrukturen kan beskrivas på följande sätt:

text: Leverantören skickar returenheten med varor till grossisten (eller direkt till butiken) och fakturerar för varorna samt, särredovisar på fakturan, panten för returenheten.

text: Grossisten skickar returenheten med varan vidare till butiken och fakturerar butiken för varan samt, särredovisat på fakturan, panten för returenheten.

text: Butiken tömmer returenheten genom att varan plockas in i hyllan. När returenheten är tom sker hämtning i samband med nästa varuleverans. Chauffören kvitterar antalet på en blankett och tar med returenheten tillbaka. När returenheten återkommit till grossisten (eller direktdistribuerande leverantören) krediteras butiken panten.

text: Grossisten rapporterar till SRS hur många returenheter man har på sina lagercentraler. SRS ombesörjer hämtning av returenheterna till tvättanläggningarna och betalar panten till grossisten.

text: SRS tillser att returenhetenerna blir tvättade och levererade till leverantörerna eller grossisterna efter avrop. Leverantörerna betalar för transport/hantering och tvättning samt erlägger pant. Dessutom betalar samtliga leverantörer en så kallad fyllningsavgift till SRS vid varje tillfälle som returenheterna nyttjas i systemet, detta för att finansiera anskaffningen av returenheterna.

text: 2 RSV:s bedömning

text: SKM i Stockholm ansåg i sitt svar till SRS att debiterad pant/deposition avseende aktuella returenheter inte ska ingå i beskattningsunderlaget eller utgöra omsättning enligt

text: 2 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. RSV gör delvis en annan bedömning.

text: RSV delar SKMs uppfattning att beskrivet förfarande med returenheter inte går att jämföra med sådant returemballage för livsmedel vars momsmässiga behandling finns beskrivet i avsnitt 11.5 och 13.2 i Handledning för mervärdesskatt. I det senare fallet är returemballaget, t.ex. en flaska, en nödvändig del av livsmedlet. Avseende returenheterna saknas denna koppling till innehållet och i princip kan vilka varor som helst fraktas däri. Vidare anges i SRSs beskrivning av förfarandet att returenheten mer liknar ett transporthjälpmedel/lastbärare eller liknande, att den kan användas för exponering av varan i butik och att den aldrig går ut till konsumenten.

text: Avseende frågan om panten kan anses utgöra omsättning, konstaterar RSV inledningsvis att tillhandahållandet inte kan anses utgöra omsättning av vara då respektive part i kedjan inte kan förfoga över returenheten som om man vore ägare till dem.

text: RSV anser dock att panten kan anses utgöra omsättning av en tjänst motsvarande en nyttjanderätt till ett transporthjälpmedel, lastbärare eller liknande. RSV anser att ett rättsförhållande innebärande ömsesidigt utbyte av prestationer (dvs tjänst och betalning för denna) kan anses föreligga mellan de olika parterna i kedjan och att panten/depositionen får anses utgöra vederlaget. RSV menar således att panten får anses utgöra en separat tjänst som ska beläggas med 25 % moms i alla led.

text: Frågan är dock svårbedömd varför RSV även vill peka på möjligheten för frågeställaren att pröva frågorna rättsligt genom ansökan om förhandsbesked hos Skatterättsnämnden.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4105-99/110

status: gällande

title: Tidpunkt för redovisning av mervärdesskatt

text: Nytt: 2023-06-02

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: Sammanfattning

text: Redovisning av ut- och ingående mervärdesskatt tillåts numera ske antingen under den redovisningsperiod då fakturor ställs ut respektive mottas (huvudprincipen) eller under den redovisningsperiod under vilken leverans/tillhandahållande skett. Avsteg från huvudprincipen kräver dock en konsekvent tillämpning.

text: Bakgrund

text: Regeringsrätten har i fyra domar den 25 mars 1999 prövat frågor om vid vilken tidpunkt avdrag för ingående skatt tidigast får ske. Domarna meddelades i mål nummer 1034,1035,3618 och 3572/1997. Domen i mål 1034-1997 finns refererad i RSV:s rättsfallsprotokoll.

text: I samtliga mål har Regeringsrätten godtagit att fakturor såvitt nu är i fråga har hänförts till en tidigare redovisningsperiod än den under vilken fakturorna kommit in till den skattskyldige. Regeringsrätten anger följande i sina domskäl i den dom som avser mål 1034-1997.

text: Frågan i målet är om en skattskyldig vid redovisningen för en viss månad får göra avdrag för ingående skatt på förvärv av en vara/tjänst som levererats/tillhandahållits under denna månad när förvärvet tillförts redovisningen för denna trots att han erhållit faktura på förvärvet först i början av den följande månaden.

text: Bolaget har vid redovisningen för januari 1995 yrkat avdrag för ingående skatt på förvärv av energi som levererats under januari månad. Den ingående skatten togs upp i en faktura som är dagtecknad den 1 februari 1995 och får antas ha kommit in till bolaget en eller ett par dagar därefter. Bolaget har anfört att det upprättar periodrapport för varje månad och tagit med fakturan i periodrapporten för januari.

text: Bestämmelserna i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, om avdrag för ingående skatt innehåller såvitt är av intresse i målet i huvudsak följande. Den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet får göra avdrag för den ingående skatt som hänför sig till förvärv i verksamheten (

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ). Rätt till avdrag för ingående skatt föreligger endast om den kan styrkas på föreskrivet sätt (

text: 8 kap. 5 §

text: ). Vid förvärv från någon som är skattskyldig skall avdragsrätten styrkas genom faktura eller jämförlig handling som avses i

text: 11 kap.

text: 8 kap. 17 §

text: ). Ingående skatt skall dras av för den redovisningsperiod under vilken den som förvärvar en vara eller en tjänst enligt god redovisningssed har bokfört eller borde ha bokfört förvärvet (

text: 13 kap. 16 §

text: Till en början uppkommer frågan om bolagets åtgärd att tillföra räkenskaperna för redovisningperioden fakturor som kommit in till bolaget efter periodens utgång men som avser leveranser som skett under denna period är förenlig med god redovisningssed.

text: Bedömningen av vad som utgör god redovisningssed får grundas i första hand på bestämmelserna i

text: bokföringslagen (1976:125)

text: , BFL. Enligt

text: 4 § första meningen

text: BFL skall som affärshändelser löpande noteras alla förändringar i förmögenhetens storlek och sammansättning såsom in- och utbetalningar samt uppkomna fordringar och skulder. Vidare skall enligt

text: 4 § tredje meningen

text: BFL bokföringen inför bokslut därutöver tillföras fordrings- och skuldposter som behövs för att bestämma de intäkter och kostnader som rätteligen hör till räkenskapsåret. För den löpande bokföringen gäller enligt

text: 8 § andra stycket

text: BFL att fordringar och skulder - med här ej aktuella undantag - skall bokföras så snart det kan ske sedan faktura eller annan handling, som tillkännager anspråk på vederlag, utfärdats eller mottagits eller sådan handling bort föreligga enligt god affärssed.

text: Bokföringsnämnden har i BFN U 90:2 uttalat att kundfordringar och leverantörskulder "skall som huvudregel bokföras först när faktura utfärdas respektive mottas". Annat gäller enligt nämnden då faktureringen dröjer. I det fallet inträder bokföringsskyldigheten när faktura bort föreligga enligt god affärssed. Nämnden har vidare i sitt uttalande anfört i fråga om bestämmelserna i

text: 4 § tredje meningen

text: BFL att motsvarande regler bör gälla delårsbokslut medan s.k. periodrapporter inte behöver vara lika utförliga. Nämnden har också uttalat att tidpunkten för faktureringen således saknar betydelse i bokslutssammanhang medan grundbokföringen av kundfordringar och leverantörskulder enligt

text: 8 § andra stycket

text: BFL anknyter till den tidpunkt på det nya räkenskapsåret när faktura avsänds eller mottas eller alternativt bör föreligga enligt god affärssed. I uttalandet anförs också att bestämmelsen i

text: 8 § andra stycket

text: BFL i princip innebär ett krav på omedelbar bokföring men att en viss fördröjning kan accepteras under vissa förutsättningar.

text: Vidare har bokföringsnämnden i ett tidigare mål i Regeringsrätten (

text: RÅ 1998 not. 50

text: ) yttrat sig i fråga om god redovisningssed. Även där var det fråga om förvärv där tillhandahållandet skett under redovisningsperioden men faktura mottagits först efter periodens utgång. Den skattskyldige hade anfört att bokslut upprättades varje månad. Bokföringsnämnden uttalade som sina slutsatser följande.

text: Den naturliga utgångspunkten är att bokföringsskyldigheten för en affärshändelse inträder när affärshändelsen inträffar. På goda grunder har lagstiftaren dock valt att beträffande i rörelsen uppkomna fordringar och skulder göra bokföringsskyldighetens inträde beroende av när faktura mottas eller utfärdas. Det skulle dock vara orimligt att förhindra att affärshändelser som den bokföringsskyldige har kännedom om tillförs bokföringen redan innan denna tidpunkt. En sådan möjlighet måste anses föreligga redan i den löpande bokföringen. Att det föreligger en sådan skyldighet i årsbokslutet framgår av

text: 4 §

text: BFL och det framgår av BFN U 90:2 att motsvarande regelverk bör tillämpas vid delårsbokslut och kan tillämpas vid periodbokslut. - I detta sammanhang skall påpekas att det från redovisningsmässig utgångspunkt saknas anledning att utforma olika regler för andra typer av kortperiodiska avslut än sådana delårsbokslut som följer av de äldre bestämmelserna i

text: 12 kap.

text: 14 §§

text: aktiebolagslagen (1975:1385)

text: och andra liknande bestämmelser. Det saknas också anledning att i principiellt hänseende skilja mellan fakturor som är utfärdade respektive mottagna före den aktuella periodens utgång och sådana som är utfärdade/mottagna efter periodens utgång. Vilka rutiner som passar i det enskilda företaget får avgöras från fall till fall. I det nu aktuella målet är det nämndens uppfattning att - såvitt kan bedömas utifrån handlingarna i målet - [den skattskyldiges] principer för bokföring av leveranstörsfakturor som är hänförliga till en redovisningsperiod men ankommer till bolaget efter periodens utgång är i överensstämmelse med god redovisningssed.- -

text: Enligt Regeringsrättens mening kan det inte anses strida mot god redovisningssed att i redovisningen hänföra fakturor avseende leveranser/tillhandahållanden under en viss månad till den månaden trots att fakturorna inte inkommer förrän i början av den påföljande månaden. En förutsättning måste dock vara att systemet tillämpas konsekvent. Vad som förekommit i målet ger inte anledning till annat antagande än att så varit fallet.

text: En annan fråga är om det för att den skattskyldige skall anses ha bokfört förvärvet under perioden krävs att bokföringsåtgärderna faktiskt vidtagits före redovisningsperiodens utgång. Ett sådant krav skulle innebära att en faktura inte skulle tas med vid mervärdesbeskattningen för en viss period om den anlänt före periodens utgång men vid periodens utgång ännu inte faktiskt införts i räkenskaper annat än om otillåten eftersläpning förelåg. Inte heller skulle sådana fakturor som enligt

text: 4 §

text: BFL tillförs årets räkenskaper vid ett årsbokslut kunna hänföras till det avslutade året.

text: Enligt lagen (

text: ) om mervärdesskatt, GML, skedde redovisningen av skatt ursprungligen som huvudregel enligt kontaktprincipen. Det fanns dock en möjlighet att efter ansökan få inräkna uppkomna fordringar och skulder i den skattepliktiga omsättningen (bokföringsmässiga grunder). Riksskattenämnden uttalade i anvisningar angående denna metod (RSN II 1970:49.7):

text: Bokföringsmässiga grunder innebär att skattskyldig - utöver vad som influtit vid kontantförsäljning - har att inräkna uppkommen fordran i sin skattepliktiga omsättning. Vid tillämpning av denna metod inträder skattskyldighet i fråga om kontantförsäljningar när vederlag inflyter och i fråga om fordran när denna uppkommer. - Som huvudregel bör gälla att fordran anses ha uppkommit när en vara levererats eller en tjänst tillhandahålls. Fordran verifieras normalt med faktura eller motsvarande handling och redovisas ofta i räkenskaperna (bokföres) per den dag den uppkommit. Viss eftersläpning av faktureringen brukar dock förekomma. Härvid bör följande gälla i fråga om redovisning av skatt. - Har faktura skrivits ut vid en senare tidpunkt än den då leverans (motsvarande) skett men i räkenskaperna redovisats under den redovisningsperiod leveransen (motsvarande) skett, inräknas fordran (fakturabeloppet) i den skattepliktiga omsättningen för denna period och skatt redovisas enligt den för perioden gällande skattesatsen. - Har däremot faktura både skrivits ut och redovisats i räkenskaperna vid en senare tidpunkt än den då leverans (motsvarande) skett, inräknas fordran (fakturabeloppet) i den skattepliktiga omsättningen för den period då fakturan, med iakttagande av god bokföringssed, bokförts i räkenskaperna. Härav följer att skatt skall redovisas enligt den för denna period gällande skattesatsen.

text: I anvisningen fanns ett exempel där leverans skedde den 25 februari, faktura skrevs ut den 10 mars men redovisades i räkenskaperna per den 25 eller sista februari. Utgående skatt på denna leverans skulle enligt Riksskattenämnden redovisas för perioden januari - februari.

text: År 1979 slopades kontantprincipen och bokföringsmässiga grunder infördes genomgående. Ett inslag av kontantprincip under löpande år fanns dock kvar genom den förut nämnda bokslutsmetoden. I förarbetena finns inga uttalanden som tyder på att avsikten var att åstadkomma någon avvikelse från den tidigare metoden med redovisning enligt bokföringsmässiga grunder.

text: Vidare kan framhållas att ett krav på att bokföringsåtgärder faktiskt skall ha vidtagits före redovisningsperiodens utgång skulle stämma mindre väl överens med den s.k. bokslutsmetoden som bygger på bestämmelserna i

text: 8 § tredje stycket

text: BFL. Enligt dessa får bokföringen av fordringar och skulder dröja tills betalning sker. Vid räkenskapsårets utgång skall dock samtliga då obetalda fordringar och skulder bokföras. I detta fall skall således fakturor beaktas utan hinder av att de faktiska bokföringsåtgärderna vidtas efter periodens utgång.

text: Regeringsrätten finner mot bakgrund av det anförda att bestämmelsen inte bör anses innefatta ett krav på att bokföringsåtgärderna faktiskt har vidtagits före redovisningsperiodens utgång.

text: Slutligen uppkommer frågan om bestämmelserna i 8 kap. 5 och 17 §§ ML att rätt till avdrag föreligger endast om avdraget kan styrkas med faktura eller liknande innebär att den skattskyldige får göra avdrag för ingående mervärdesskatt för en viss period endast om han under perioden mottagit en handling med vilken han kan styrka sin rätt till avdrag. Hinder skulle således föreligga - även vid årsbokslut - att beakta fakturor som kommit in efter redovisningsperiodens utgång.

text: I GML fanns i första stycket första meningen av anvisningarna till 17 § en bestämmelse om att avdrag för ingående skatt skulle styrkas av skattedebitering på inköpsfaktura, avräkningsnota eller motsvarande handling. I förarbetena till ML uttalades att enligt allmänna principer skall yrkade avdrag styrkas och att en uttrycklig bestämmelse om detta tagits in i 8 kap. 5 § (

text: prop. 1993/94:99 s. 210

text: ). Bestämmelsen angavs närmast motsvara inledningen av första stycket av anvisningarna till 17 § GML.

text: Regeringsrätten finner mot denna bakgrund inte anledning att uppfatta bestämmelsen i

text: 8 kap. 5 §

text: ML så att den skattskyldige måste ha erhållit en faktura före utgången av den redovisningsperiod för vilken han gör avdrag för den ingående skatten.

text: Bolaget har således haft rätt att göra avdrag för ifrågavarande skatt vid redovisningen för januari 1995.

text: REGERINGSRÄTTENS AVGÖRANDE

text: Regeringsrätten avslår överklagandet.

text: Ett regeringsråd var skiljaktigt och anförde:

text: Jag finner att det av

text: 13 kap. 16 § 1 mervärdesskattelagen (1994:200)

text: jämförd med

text: 8 § andra stycket bokföringslagen (1976:125)

text: framgår att bokföringen under räkenskapsåret av fordringar och skulder normalt skall ske då faktura eller motsvarande handling ställs ut eller mottas. Den omständigheten att månatliga periodbokslut upprättas föranleder inte rätt att göra avdrag för den i målet aktuella ingående skatten för redovisningsperioden januari 1995. Riksskatteverkets talan skall därför bifallas.

text: RSV:s ställningstagande

text: RSV gör följande kommentar till domen när det gäller skattskyldiga som tillämpar enmånadsredovisning. Kommentaren avser redovisning i perioder under löpande beskattningsår.

text: Domen gäller frågan när en affärshändelse tidigast får redovisas enligt god redovisningssed och vad som följer därav beträffande redovisningen av mervärdesskatt. Huvudprincipen efter domen är fortfarande att redovisningen av både utgående och ingående skatt skall ske när faktura ställs ut respektive erhålls. Denna ordning är inte ifrågasatt. Regeringsrättens prövning gäller om en skattskyldig med hänvisning till den goda redovisningsseden kan göra avsteg från huvudprincipen för redovisning av mervärdesskatt.

text: Regeringsrätten godtar att en skattskyldig hänför fakturor avseende leveranser/tillhandahållanden under en viss månad till den månaden trots att fakturorna inte inkommer förrän i början av den påföljande månaden. Domen innebär inte något tvång för företagen att under löpande år hänföra fakturor till den månad då leveransen/ tillhandahållandet skedde. Detta innebär att utöver den gängse metoden att bokföra efter huvudprincipen finns ytterligare en andra metod. Ingående skatt avseende leverans/ tillhandahållande under en viss månad får följaktligen enligt den andra metoden hänföras till den månad under vilken en leverans skett av en vara eller en tjänst har tillhandahållits. Detta gäller trots att fakturorna för inköpet inte inkommit till den skattskyldige förrän i den påföljande månaden.

text: RSV tolkar domen så att fakturor som avser leveranser/tillhandahållanden en viss redovisningsperiod får hänföras till den ifrågavarande redovisningsperioden under förutsättning att fakturan för leveransen/tillhandahållandet inkommit senast när enligt lag skattedeklarationen skall avges. Om deklarationen lämnas tidigare skall faktura föreligga vid den tidpunkten.

text: Regeringsrätten uppställer som en särskild förutsättning för att fakturor skall få hänföras till en tidigare månad än då de mottas att systemet tillämpas konsekvent. Detta gäller under förutsättning att fakturan tillförts redovisningen för den redovisningsperiod under vilken leveransen/tillhandahållandet skett.

text: RSV anser att en konsekvent tillämpning, såvitt nu är i fråga, innebär att både utgående och ingående skatt måste redovisas efter samma princip. Den konsekventa tillämpningen bör avse redovisningen av affärshändelserna enligt god redovisningssed. Det är således inte godtagbart att enbart hänföra fakturor avseende ingående skatt till en tidigare månad. När tidpunkten för leverans tillämpas som redovisningstidpunkt skall även den utgående skatten, som avser leveranser i föregående månad, hänföras till den.

text: Om en skattskyldig redovisar utgående skatt i månaden efter den då leverans/tillhandahållande skett med motiveringen att faktureringen beträffande dessa affärshändelser skett då men hänfört ingående skatt till månaden för mottagna leveranser/tillhandahållanden föreligger enligt RSV:s mening inte en konsekvent tillämpning. Eftersom det är god redovisningssed att redovisa den utgående skatten i takt med faktureringen bör den tillämpningen av redovisningen godtas. Avdraget för ingående skatt bör emellertid i ifrågavarande fall inte medges i den tidigare redovisningsperioden utan i den följande.

text: I den goda redovisningsseden får också anses ingå ett väsentlighetskriterierium. Det får tillämpas då det bestäms vad som är en konsekvent tillämpning. Avsteg beträffande den konsekventa tillämpningen kan enligt RSV:s mening godtas beträffande mindre belopp m h t väsentlighetskriteriet.

text: Som framgår ovan godtar Regeringsrätten att fakturor avseende leveranser/tillhandahållanden under en viss månad hänförs till den månaden trots att fakturorna inte inkommer förrän i den påföljande månaden. Enligt RSV:s uppfattning finns i detta avseende således inte något krav på att exempelvis s.k. periodbokslut eller liknande har upprättats.

text: RSV anser att kravet på en konsekvent tillämpning också innebär att en vald redovisningsprincip skall tillämpas på samma sätt över längre tid. Byte av redovisningsprincip utan särskilda skäl torde därför inte böra godtas vid redovisningen av mervärdesskatt.

text: Domen innebär beträffande en affärshändelse mellan oberoende parter att tidpunkten för redovisning av utgående och ingående skatt kan komma att ske i olika redovisningsperioder. RSV finner att en följd av domen är att det således inte möter något hinder att köparen drar av ingående skatt i den första redovisningsperioden och säljaren redovisar den utgående skatten först i den följande redovisningsperioden eftersom det är tillåtet för parterna att tillämpa olika redovisningsprinciper. Som nämnts måste dock tillämpningen hos den skattskyldige vara konsekvent.

text: RSV finner anledning att erinra om att i

text: mervärdesskattelagen

text: finns ett flertal specialregler, vilkas tillämpning inte påverkas av domen. Exempel på sådana specialregler är de som avser redovisning av tullräkningar samt inom byggbranschen förekommande a conton och förskott.

text: RSV har i en PM 1995-03-02 dnr

text: hävdat att avdrag för ingående skatt i fakturor som hänförs till en tidigare redovisningsperiod genom s.k. periodrapporter inte skulle godtas vid redovisningen av mervärdesskatt. Domen innebär att RSV:s tidigare ställningstagande i detta hänseende inte längre gäller.

text: Om skattemyndigheten uppmärksammar fall där skattetillägg har påförts p.g.a. att fakturor ansetts felperiodiserade bör skattemyndigheten självmant ompröva dessa bslut. RSV anser dock inte att skattemyndigheterna bör lägga ned ansträngningar på att eftersöka och ta fram sådan ärenden. En förutsättning för att skattetillägg skall kunna undanröjas är att den skattskyldige haft en konsekvent tillämpning av redovisningsprinciperna. Omprövning får också ske enligt

text: 21 kap. 3 § andra stycket skattebetalningslagen

text: beträffande lagakraftvunna länsrätts- och kammarrättsdomar varvid även i dessa fall enligt RSV:s mening en förutsättning är en konsekvent tillämpning av redovisningprinciperna hos den skattskyldige.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 417-98/900

title: Information rörande skattemyndigheternas hantering av EU-bidrag ur mervärdesskattesynpunkt

text: Nytt: 2008-02-12

text: Detta ställningstagande upphör att gälla. Ställningstagandet behandlar hur EU-bidrag ska hanteras i avvaktan på rättslig prövning. Regeringsrätten har meddelat domar avseende nu aktuella frågor 1999-06-01 (

text: RÅ 1999 ref. 33

text: ) samt 1999-12-16 (

text: RÅ 1999 not. 282

text: Det finns för närvarande ett antal frågor, som gäller om EU-bidrag är skattepliktiga eller inte enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Motsvarande gäller frågan om omfattningen av avdragsrätten för ingående skatt i de fall den skattskyldige erhållit EU-bidrag.

text: Hur EU-bidragen ska behandlas ur mervärdesskattesynpunkt är föremål för rättslig prövning. I avvaktan på att lagakraftvunnet avgörande av domstol föreligger eller lagändring sker bör EU-bidragen behandlas på följande sätt.

text: Riksskatteverket (RSV) anser att frågan om EU-bidragens skatteplikt enligt ML får avgöras enligt lagens allmänna regler. Något generellt svar kan inte ges utan skatteplikten får bedömas från fall till fall. Avgörande faktorer är om det kan anses föreligga en motprestation, hur bidraget fastställs och när man kan fastställa bidragets storlek, vem som betalar bidraget och vem som tar emot bidraget. Vid bedömningen kan nedanstående uppställning tjäna som ledning.

text: Mervärdesskattelagen

type: rad

cells: - utgöra vederlag för leverans av vara eller tillhandahållande av tjänst, dvs omsättning enligt ML

cells: - tillhandahållandet utgör omsättning- i det fall tjänsten tillhandahålls mot EU:s institutioner är omsättningen undantagen från moms

cells: - tillhandahållandet utgör omsättning- i det fall tjänsten tillhandahålls mot svensk institution är omsättningen momspliktig och moms skall debiteras

cells: - inte utgöra vederlag för leverans av vara eller tillhandahållande av tjänst, dvs faller utanför ML:S tillämpningsområde

cells: - tillhandahållandet utgör inte omsättning

type: tabell

text: Om SKM med hänsyn till det osäkra rättsläget väljer att avvakta med att fatta beslut i väntan på ett lagakraftvunnet avgörande och om fråga uppkommer om återbetalning av skatt "Moms att få tillbaka" anser RSV att beloppet ska betalas ut till företaget. I dylika fall ska det då meddelas att utredning pågår av den ovannämnda frågan. Meddelandet kan utformas enligt nedan.

text: MEDDELANDE OM UTBETALNING AV ÖVERSKJUTANDE INGÅENDE SKATT.

text: Redovisningsperiod: xxx 19xx

text: Härmed meddelar ....... har utbetalats 19xx.

text: I avvaktan på ett ytterligare klarläggande av ..... ..... redovisningsperioden.

text: Observera att skattemyndighetens beslut att återbetala skatt inte utgör ett avgörande av skattefrågan.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4261-97/900

title: Verksamhetsbegreppet och avdragsrätten enligt mervärdesskattelagen i de fall bidrag eller dylikt har mottagits

text: Nytt: 2007-11-16

text: Detta ställningstagande upphör att gälla. Den får anses ersatt av ställningstagandet Hanteringen av s.k. ALMI-fall i mervärdesskattehänseende , dnr

text: Sammanfattning

text: I denna information utvecklas Riksskatteverkets syn på hur verksamhetsbegreppet och avdragsrätten enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, bör bedömas i de fall skattskyldig mottagit bidrag eller dylikt.

text: Denna information bygger på ett yttrande som Riksskatteverket (RSV) nyligen avgett till Skatterättsnämnden i ett förhandsbeskedsärende. Det bör således beaktas att RSV:s synsätt i denna information senare kommer att bli föremål för Skatterättsnämndens prövning. En sådan prövning torde kunna ske tidigast på senhösten 1997. Fram till dess att en annan ståndpunkt eventuellt tas i ett lagakraftvunnet förhandsbesked eller i en lagakraftvunnen dom bör, för att åstadkomma ett enhetligt agerande, vad som sägs nedan tillämpas.

text: Av

text: 8 kap. 3 §

text: ML framgår att den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet får göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv i verksamheten.

text: I

text: 1 kap. 7 §

text: ML anges att vad som föreskrivs i ML i fråga om verksamhet avser såväl hel verksamhet som en del av verksamhet. Detta gäller dock inte 13 och

text: 14 kap.

text: ML.

text: Vad som sägs i

text: 1 kap. 7 §

text: ML om del av verksamhet gäller alltså vid tillämpning av

text: 8 kap. 3 §

text: ML.

text: Av bestämmelserna i ML kan inte direkt utläsas vad som förstås med begreppet "verksamhet". Av

text: prop. 1993/94:99, s. 164

text: ff, framgår dock att vid bedömning av vad som skall anses utgöra verksamhet i mervärdesskattehänseende bör ledning kunna sökas i verksamhetsbegreppets användning i

text: 18 § kommunalskattelagen (1928:370)

text: , KL, i paragrafens lydelse före den 1 januari 1994. Det innebär att med verksamhet kan avses ett mindre omfattande begrepp än "förvärvskälla", eftersom en förvärvskälla kan bestå av flera verksamheter.

text: Trots att med begreppet "verksamhet" således kan avses något som är mindre än vad som omfattas av begreppet "förvärvskälla" är det dock inte klart att den avgränsning av verksamhetsbegreppet som ansetts lämplig för inkomstbeskattningen alltid ger önskat resultat vid mervärdesbeskattningen (jfr

text: prop. 1993/94:99, s. 165

text: ). Det kan därför finnas anledning att ytterligare bryta ned verksamhetsbegreppet för att uppnå godtagbara resultat vid mervärdesbeskattningen. Det är mot denna bakgrund stadgandet i

text: 1 kap. 7 §

text: ML om begreppet "del av verksamhet" skall bedömas.

text: Något klart uttalande vad som skall förstås med begreppet "del av verksamhet" i ML synes inte finnas i förarbetena till ML. Nästa fråga blir då om "del av verksamhet" är liktydigt med "verksamhetsgren"?

text: När det gäller olika verksamhetsgrenar torde få förutsättas att dessa avser klart åtskilda aktiviteter i ett företag. Så kan t.ex. i ett transportföretag verksamheten omfatta verksamhetsgrenarna persontransport respektive godstransport. "Del av verksamhet" bör därvid rimligen kunna vara mindre än "verksamhetsgren" och kunna avse företeelser som har ett närmare samband med varandra än vad verksamhetsgrenar har, men där man ändå bör åtskilja företeelserna i mervärdesskattehänseende för att uppnå resultat som ligger i linje med ML:s grunder. I transportföretaget skulle verksamhetsgrenen persontransport då kunna bestå av t.ex. verksamhetsdelen allmänna persontransporter respektive verksamhetsdelen sjuktranporter med särskilda därför inrättade fordon. För omsättning av dessa skilda slag av persontransporter gäller olika regler om skatteplikt enligt ML. Även i avdragshänseende bör då verksamhetsdelarna hållas åtskilda. (Jfr artikel "Inskränkningar i avdragsrätten för ingående mervärdesskatt för skattskyldig person" i Skattenytt nr 3/1997, s. 120 ff.)

text: RSV:s uppfattning är alltså att med "del av verksamhet" kan förstås sådant som är integrerat med annat i verksamheten, men där det ändå i syfte att nå ett materiellt rättvisande resultat är angeläget att i mervärdesskattehänseende särskilja denna del. En sådan omständighet kan vara att som "del av verksamhet" betrakta sådant som finansieras med intäkter som inte konstituerar omsättning, t.ex. olika typer av bidrag. Detta bör dock främst gälla när sådana intäkter är av betydande storlek, både i relation till övriga intäkter i verksamheten och i absoluta tal, och inte i de fall då dessa intäkter endast är att betrakta som biintäkter till en verksamhet som i övrigt medför skattskyldighet. Med biintäkter avses här sådant som inte konstituerar en egen ekonomisk aktivitet utan utgör ett sidoordnat ekonomiskt utflöde i en aktivitet som huvudsakligen grundas på andra intäkter. Biintäkterna utgör då sådant som man så att säga "får på köpet" när man erhållit ersättning för sålda varor eller tjänster. (Jfr ovanstående artikel s. 120 ff, i vilket kontrollavgifter i parkeringsverksamhet betraktas som biintäkter.)

text: Skall då det förhållandet att ett bolag, förutom ej omsättningsgrundande intäkter, har viss skattepliktig omsättning av tjänster leda till att det bolaget erhåller en i princip oinskränkt rätt till avdrag för all ingående skatt? RSV:s uppfattning är att en sådan tillämpning inte är i överensstämmelse med de allmänna mervärdesskatterättsliga grunderna, särskilt med beaktande av kravet på konkurrensneutralitet mellan skilda företag. Utgångspunkten bör i stället vara att skatteeffekten bör bli densamma, oavsett hur en verksamhet är praktiskt organiserad.

text: RSV anser således att avdragsrätt för ingående skatt inte bör föreligga för den del som inte medför skattskyldighet enligt ML. Bedriver den skattskyldige även verksamhet eller del av verksamhet som medför skattskyldighet får för gemensamma anskaffningar till dessa verksamheter/verksamhetsdelar den ingående skatten fördelas enligt

text: 8 kap. 13 §

text: ML i en del som inte är avdragsgill och en del som är avdragsgill.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4285-03/100

title: Mervärdesskatt och elcertifikat

text: Nytt: 2023-08-15

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-08-15, dnr

text: Denna skrivelse har delvis ersatts av ställningstagande dnr

text: 1. Bakgrund

text: Riksdagen har beslutat om ett system för elcertifikat som införts den 1 maj 2003. Den närmare regleringen av systemet återfinns i lag om elcertifikat, SFS 2003:113. Det har inte införts några särskilda regler i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, med anledning av det nya systemet. Av

text: prop. 2002/03:40 s. 62

text: framgår att de olika transaktionerna i systemet istället ska bedömas enligt ML:s allmänna regler med beaktande av den EG-rätt som finns på området. Med anledning av detta vill Riksskatteverket (RSV) framföra sin syn på de mervärdesskattmässiga konsekvenserna av de olika transaktionerna i systemet.

text: 2. Allmänt om systemet för elcertifikat

text: Elcertifikatsystemet syftar till att främja förnybara energikällor. Systemet innebär i korthet att den som producerar förnybar el tilldelas ett elcertifikat för varje producerad megawattimme (MWh). Elen som produceras vid anläggningarna säljs precis som vanligt. Utöver detta kan sedan certifikatet säljas och ge producenten ytterligare intäkter. En kvotplikt införs som innebär en skyldighet att varje år redovisa elcertifikat i förhållande till förbrukningen av el under föregående år. De som ska fullgöra kvotplikten kommer således att bli tvungna att köpa de certifikat som tilldelats producenterna av förnybar el. Kvotplikten ska i första hand fullgöras av elleverantörer som sålt el till elanvändare. Elleverantörerna har möjlighet att ta ut en ersättning av de elanvändare som han hanterar kvotplikten för. Elcertifikaten är avsedda att omsättas på en marknad och elproducenten är garanterad ett lägsta pris på certifikaten av staten. Elcertifikaten har i

text: prop. 2002/03:45 s. 51

text: f bedömts som finansiella instrument med hänsyn till att de dels utgör bärare av en rättighet gentemot staten och dels är avsedda att fritt omsättas på en marknad.

text: Bland de aktörer som kommer att hantera elcertifikaten finns följande kategorier: certifikatberättigade elproducenter, elleverantörer som hanterar kvotplikt, elanvändare som hanterar kvotplikt samt andra som handlar med elcertifikat.

text: Mervärdesskattelagens

text: bestämmelser

text: Med omsättning förstås enligt

text: 2 kap. 1 §

text: ML att en vara överlåts mot ersättning eller att en tjänst mot ersättning utförs, överlåts eller på annat sätt tillhandahålls någon.

text: En omsättning av varor och tjänster är enligt

text: 3 kap. 1 §

text: ML skattepliktig såvida ett uttryckligt undantag för en omsättning inte finns i

text: 3 kap.

text: ML.

text: Av

text: 3 kap. 9 §

text: ML framgår att från skatteplikt undantas omsättning och förmedling av värdepapper, andra andelar och fordringar, oavsett om de representeras av värdepapper eller inte.

text: Den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet får enligt

text: 8 kap. 3 §

text: ML göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import i verksamheten.

text: Enligt

text: 8 kap. 13 §

text: ML får i de fall den ingående skatten endast delvis avser förvärv som medför avdragsrätt, eller avser förvärv som görs för flera verksamheter av vilka någon inte medför skattskyldighet, eller görs för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet avdrag endast göras för den del av skatten som hänför sig till verksamhet som medför skattskyldighet.

text: Enligt

text: 1 kap. 7 §

text: ML avser vad som föreskrivs ifråga om verksamhet såväl hela verksamheten som del av verksamheten. Med verksamhet som medför skattskyldighet förstås att skattepliktiga omsättningar av varor och tjänster sker inom ramen för en yrkesmässig verksamhet.

text: 4. Elcertifikaten

text: Elcertifikaten har i

text: prop. 2002/03:40 s. 51

text: f bedömts som finansiella instrument. Bedömningen har gjorts med utgångspunkt i definitionen enligt

text: 1 kap. 1 § lagen (1991:980)

text: om handel med finansiella instrument. Där definieras ett finansiellt instrument som fondpapper och annan rättighet eller förpliktelse som är avsedd för handel på värdepappersmarknaden. Med hänsyn till att elcertifikaten dels utgör bärare av en rättighet gentemot staten och dels är avsedda att fritt omsättas på en marknad har certifikaten bedömts utgöra finansiella instrument.

text: Omsättning som utgör värdepappershandel eller därmed jämförlig verksamhet är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 9 §

text: ML. Med värdepappershandel förstås enligt nämnda lagrum omsättning och förmedling av aktier, andra andelar och fordringar, vare sig de representeras av värdepapper eller ej. Motsvarande bestämmelse i sjätte direktivet

text: återfinns i

text: artikel 13

text: .B d 5 som undantar transaktioner som avser aktier, andelar i bolag, obligationer och andra värdepapper. Bestämmelsen omfattar dock inte handlingar som representerar äganderätt till varor. Även enstaka omsättningar som görs inom ramen för en ekonomisk verksamhet får anses omfattas av undantaget (jmf. Skatterättsnämndens förhandsbesked från 2001-02-14). Elcertifikaten kan inte anses representera en äganderätt till vara. Mot bakgrund av att elcertifikaten ger innehavaren en rättighet och är avsedda att omsättas på en särskild marknad får försäljning av elcertifikat anses utgöra sådan omsättning som omfattas av undantaget från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 9 §

text: ML. Mervärdesskatt ska därför inte tas ut vid försäljning av elcertifikat.

text: 5. Certifikatsberättigade elproducenter

text: 5.1 Försäljning av certifikat

text: Elproducenter med certifierade anläggningar för produktion av förnybar el kommer att tilldelas elcertifikat av staten. Försäljning av elcertifikat kommer att ge ytterligare intäkter till elproducenten utöver försäljningen av el. Elcertifikaten kan säljas av elproducenten exempelvis till elleverantörer eller företag som handlar med elcertifikat. En sådan försäljning av elcertifikat får anses utgöra en från skatteplikt undantagen omsättning enligt

text: 3 kap. 9 §

text: ML. Elproducenten ska därför inte redovisa någon mervärdesskatt för sin försäljning av elcertifikat.

text: 5.2 Inlösen till garantipris

text: En certifikatsberättigad producent har möjlighet att hos Energimyndigheten till ett fastställt garantipris lösa in elcertifikat som han blivit tilldelad under det föregående kalenderåret (4 kap. 11 § lag om elcertifikat). Möjligheten har tillkommit för att i ett inledningsskede ge elproducenterna skydd mot alltför låga certifikatspriser och för att de ska kunna få intäkter från certifikat som de inte lyckats sälja under det föregående kalenderåret (

text: prop. 2002/03:40 s. 116

text: ). Andra aktörer än de certifikatsberättigade producenterna har inte samma möjlighet att lösa in elcertifikaten.

text: Av EG-domstolens praxis framgår att ett tillhandahållande av tjänster mot vederlag ska grunda sig på en avtalssituation mellan den som tillhandahåller tjänsten och köparen (jmf

text: , Tolsma, punkt 13-14). Köparen ska då tillföras någon sådan fördel att han kan betraktas som konsument av en tjänst eller tillföras någon förmån som kan utgöra en kostnadskomponent i en verksamhet (jmf

text: Landboden, punkt 23-24). I ett fall där Energimyndigheten löser in elcertifikaten till garantipris kan myndigheten inte betraktas som en konsument av en tjänst. Inlösen grundar sig inte heller på någon egentlig avtalssituation om utbyte av prestationer mellan parterna. Elproducenten kan därför inte anses ha gjort en omsättning mot vederlag till Energimyndigheten i en sådan situation. Denna transaktion får anses falla utanför

text: mervärdesskattelagens

text: tillämpningsområde. Elproducenten ska därför inte redovisa någon mervärdesskatt till följd av att elcertifikatet lösts in till garantipris.

text: 5.3 Avdragsrätt

text: En certifikatsberättigad elproducent kommer att tilldelas elcertifikat för sin produktion av el från förnybara energikällor. De stödformer som tidigare fanns för den här typen av produktion ska ersättas med systemet för elcertifikat. För elproducenten är det således fråga om ett stöd som erhålls i form av elcertifikat. En elproducent som tilldelats ett sådant stöd kan sedan tillgodogöra sig stödet genom att sälja eller lösa in elcertifikaten.

text: Rätt till avdrag för ingående skatt föreligger enligt

text: 8 kap. 3 §

text: ML för förvärv som ska användas eller förbrukas i en verksamhet som medför skattskyldighet, dvs. för att genomföra skattepliktiga omsättningar inom ramen för en yrkesmässig verksamhet. Motsvarande bestämmelse i sjätte direktivet finns i

text: artikel 17.2

text: där det framgår att ingående skatt är avdragsgill i den mån de förvärvade varorna eller tjänsterna används för den skattskyldiga personens skattepliktiga transaktioner. För ingående skatt på förvärv som används för att genomföra undantagna transaktioner föreligger dock inte avdragsrätt till någon del även om det yttersta syftet med den undantagna transaktionen är att genomföra en skattepliktig transaktion (

text: BLP Group PLC).

text: Av

text: 8 kap. 13 §

text: ML framgår att om ingående skatt avser förvärv för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet får avdrag för den ingående skatten göras endast till den del verksamheten medför skattskyldighet. Bestämmelsen motsvarar artikel 17.5 i sjätte direktivet där det framgår att när varor och tjänster är avsedda att användas av en skattskyldig person såväl för transaktioner som omfattas av avdragsrätten som för transaktioner som inte omfattas av avdragsrätten ska bara den andel av mervärdesskatten som kan hänföras till de förstnämnda transaktionerna vara avdragsgill. Den andel av den ingående skatten som är avdragsgill ska enligt

text: 8 kap. 13 §

text: ML bestämmas genom en uppdelning efter skälig grund.

text: En elproducent som erhållit stöd i form av elcertifikat kan utnyttja möjligheten att hos Energimyndigheten lösa in certifikaten till ett fastställt garantipris. Inlösen av elcertifikat till garantipris utgör inte någon omsättning mot vederlag i ML:s mening. Elproducentens anskaffningar för elproduktionen kan inte med anledning av att elcertifikat löses in till någon del anses avsedda att användas för någon särskild aktivitet eller funktion som inte omfattas av mervärdesskattens tillämpningsområde. De betalningar som inflyter vid inlösen av elcertifikat hos Energimyndigheten bör därför inte begränsa rätten till avdrag för anskaffningar till elproduktionen. Rätt till avdrag för den ingående skatten föreligger då förvärven har skett för att användas för elproducentens skattepliktiga transaktioner bestående i omsättning av el.

text: En elproducent som tilldelats elcertifikat har också möjlighet att sälja elcertifikaten för att på så sätt kunna tillgodogöra sig det erhållna stödet. En sådan omsättning får anses utgöra en från skatteplikt undantagen omsättning. Den omständigheten att producenten har tilldelats ett stöd i form av elcertifikat som sedan kan omsättas bör dock inte medföra att avdragsrätten begränsas vid anskaffning av produktionsutrustning. Sådana anskaffningar kan inte anses avsedda att användas för att genomföra försäljningar av elcertifikat utan får i sin helhet anses hänförliga till elproducentens skattepliktiga leveranser av el.

text: Rätt till avdrag för ingående skatt på anskaffningar som används för att genomföra försäljningar av elcertifikat kan dock inte föreligga. Detta eftersom omsättningen av elcertifikat är undantagen från skatteplikt. Avdragsrätt kan inte föreligga för ingående skatt på förvärv som används för att genomföra undantagna omsättningar (jmf

text: , BLP). För ingående skatt på förvärv som används för såväl försäljning av el som försäljning av elcertifikat föreligger dock delvis avdragsrätt. En uppdelning efter skälig grund ska då göras för att fastställa den avdragsgilla andelen.

text: 6. Elleverantörer som hanterar kvotplikt

text: Elleverantören ska normalt hantera kvotplikten för en elanvändares förbrukning av el. Elanvändaren har dock en möjlighet att efter anmälan hos Energimyndigheten själv hantera sin kvotplikt. Hantering av kvotplikt innefattar bl.a. att köpa elcertifikat, lämna deklaration till Energimyndigheten samt inneha elcertifikat i förhållande till elförbrukning. Elleverantören får ta ut en ersättning av elanvändaren för hantering av kvotplikten. Denna ersättning måste enligt 4 kap. 10 § lag om elcertifikat redovisas särskilt på fakturan till elanvändaren.

text: I

text: prop. 2002/03:40 s. 55

text: anges att när en elleverantör köper elcertifikat för att uppfylla den kvotplikt som hänför sig till den försålda elen är det inte fråga om att köpa elcertifikat för kundens räkning. I ett sådant fall anses elleverantören helt och hållet ha trätt i elanvändarens ställe, med de rättigheter och skyldigheter som detta innebär. Någon omsättning av elcertifikat mellan elleverantören och elkunden sker således inte. Eftersom elanvändaren inte blir innehavare av certifikatet kan det inte heller vara fråga om någon förmedlingssituation där elleverantören förmedlar elcertifikat till elanvändaren. Undantaget från skatteplikt i

text: 3 kap. 9 §

text: ML kan därför inte bli tillämpligt på elleverantörens hantering av kvotplikt åt elanvändare. Av EG-domstolens

text: mål C-349/96

text: , Card Protection Plan, framgår dessutom att en tjänst ska anses som underordnad ett huvudsakligt tillhandahållande när kunderna inte efterfrågar den i sig utan då den endast är ett medel att på bästa sätt åtnjutna den egentliga vara eller tjänst som företaget tillhandahåller. Elkunderna torde normalt inte i sig efterfråga en tjänst att hantera kvotplikt utan denna är endast nödvändig för att de på bästa sätt ska kunna tillgodogöra sig leveransen av el. Hanteringen av kvotplikt bör därför anses underordnad elleveransen och behandlas därmed i mervärdesskattehänseende på samma sätt som elleveransen. Ovanstående medför att mervärdesskatt ska tas ut med 25 % av beskattningsunderlaget, vilket gäller oavsett om hanteringen av kvotplikt anses som underordnad elleveransen eller inte.

text: De elcertifikat som elleverantören deklarerar p.g.a. att han hanterar kvotplikt kommer sedan att annulleras av kontoföringsmyndigheten (4 kap. 9 § lag om elcertifikat). Elleverantören kan i ett sådant fall inte anses ha gjort någon omsättning av elcertifikat mot vederlag i ML:s mening. En elleverantör som hanterar kvotplikt åt sina elkunder och enbart använder inköpta elcertifikat för att fullgöra kvotplikten kommer därmed inte att göra några omsättningar som är undantagna från skatteplikt. Den ingående skatten på förvärv av varor och tjänster som elleverantören använder för att kunna hantera kvotplikten är därmed avdragsgill för elleverantören eftersom den får anses hänförlig till skattepliktiga omsättningar.

text: En annan situation uppkommer om en elleverantör använder inköpta elcertifikat inte enbart för att fullgöra kvotplikten, utan även säljer elcertifikat exempelvis till andra elleverantörer. När elleverantören i ett sådant fall säljer elcertifikatet utgör detta en omsättning mot vederlag som är undantagen från skatteplikt. Elleverantören saknar i då rätt till avdrag för ingående mervärdesskatt på förvärv av varor och tjänster som används i samband med inköp och försäljning av sådana elcertifikat.

text: 7. Andra som handlar med elcertifikat

text: Den som enbart förvaltar värdepapper i likhet med en privat investerare omfattas överhuvudtaget inte av mervärdesskattesystemet och därmed inte heller av möjligheten till avdragsrätt. Eventuella intäkter är enbart en följd av ägandet av ett värdepapper och utgör inte en ersättning för en transaktion eller ekonomisk verksamhet som utförts av innehavaren (jmf

text: , Harnas & Helm CV). Enbart ett innehav av elcertifikat i placeringssyfte utgör således inte en ekonomisk verksamhet och kan inte medföra någon rätt till avdrag.

text: Elcertifikaten är avsedda att omsättas på en marknad. Det kan därför förekomma att näringsidkare bedriver yrkesmässig verksamhet genom att köpa och sälja elcertifikat eller genom att förmedla elcertifikat (jmf

text: , punkt 16). Eftersom omsättning och förmedling av elcertifikat är undantaget från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 9 §

text: ML ska mervärdesskatt inte tas ut på sådana omsättningar. Någon avdragsrätt för ingående skatt på förvärv som används för sådana transaktioner föreligger därmed inte.

text: 8. Elanvändande företag

text: Elanvändande företag som betalar elleverantören för att denne ska hantera kvotplikten har rätt till avdrag för ingående skatt på detta i den mån elförbrukningen är hänförlig till en verksamhet som medför skattskyldighet.

text: En elanvändare har möjlighet att efter anmälan hos Energimyndigheten själv hantera sin kvotplikt enligt 4 kap 4-6 §§ lag om elcertifikat. Elanvändaren kommer i sådant fall själv att bli tvungen att köpa in och deklarera elcertifikat i förhållande till sin förbrukning. De deklarerade certifikaten kommer sedan att annulleras av kontoföringsmyndigheten. Elanvändande företag som bedriver verksamhet som medför skattskyldighet till mervärdesskatt bör ha rätt till avdrag för ingående skatt vid inköp av varor eller tjänster som används för hanteringen av den egna kvotplikten. För företag vars elförbrukning är hänförlig till såväl skattepliktiga som icke skattepliktiga omsättningar ska en uppdelning av den ingående skatten ske.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4286-00/109

title: Avdrag för mervärdesskatt avseende kostnaden för nyemission av aktier

text: Nytt: 2007-03-16

text: Detta ställningstagande upphör att gälla till följd av Regeringsrättens dom 2004-05-19, mål nr

text: RÅ 2004 ref. 60

text: Sammanfattning

text: RSV anser numera att nyemissionskostnader kan anses sakna direkt eller omedelbart samband med ett bolags verksamhet

text: Avdrag för mervärdesskatt avseende kostnader för nyemission av aktier.

text: Riksskatteverket (RSV) har i en skrivelse den 4 december 1996, dnr

text: , angett att avdragsrätt föreligger enligt

text: mervärdesskattelagen

text: (ML) för ingående skatt, som hänför sig till förvärv som sker när ett aktiebolag ökar sitt egna kapital genom nyemission.

text: Därefter har Skatterättsnämnden den 16 november 1999 på ansökan av RSV meddelat ett förhandsbesked, som berör frågan om avdragsrätten för ingående skatt för kostnader i anknytning till en nyemission avseende registreringsavgift och årlig avgift till Stockholms fondbörs och ingående skatt som hänför sig till avgifter till VPC. Nämnden fann bl.a. att anskaffning för att tillföra ett bolag aktiekapital eller för att notera ett bolags aktier på börs inte kunde anses ha ett sådan direkt eller omedelbart samband med ett bolags verksamhet att ingående skatt, som belöpte på förvärven, var avdragsgill. Samma dag meddelades ett annat förhandsbesked, vilket anger att ingående skatt för kostnader för introduktion av aktier på utländsk börs inte är avdragsgill. Båda förhandsbeskeden är överklagade till Regeringsrätten av de skattskyldiga.

text: I avvaktan på Regeringsrättens domar gör RSV följande bedömning.

text: På grund av de nya omständigheter som tillkommit genom förhandsbeskeden kan RSV:s ställningstagande i den nämnda skrivelsen inte längre tillmätas samma betydelse som tidigare. Eftersom några domar inte föreligger från Regeringsrätten kan dock rättsläget inte anses klarlagt. I avvaktan på att det inträffar anser emellertid RSV att det på grund av vad Skatterättsnämnden anfört i förhandsbeskeden numera föreligger skäl att inte medge avdrag för nyemissionskostnader. Denna typ av kostnader kan således anses sakna direkt eller omedelbart samband med ett bolags verksamhet. Sådana avdrag bör därför tills vidare inte medges.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4361-99/110

title: Momsfri försäljning till privatpersoner bosatta utanför EG

text: Nytt: 2006-07-05

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Turistförsäljning, dnr

text: 131 695810-05/111

text: Sammanfattning

text: RSV har mottagit ett flertal förfrågningar angående i Sverige gällande regler för momsfri försäljning till privatpersoner som är bosatta utanför EG (artikel 15.2 i sjätte direktivet). Leverans inom landet av varor till personer som är bosatta eller stadigvarande vistas i ett land utom EG (tredje land) får i efterhand räknas som omsättning utomlands under vissa förutsättningar. Bestämmelserna tillämpas så att köparen vid sitt förvärv erlägger moms på vanligt sätt men att återbetalning sedan sker.

text: 1 Sjätte direktivet

text: I artikel 15 i sjätte direktivet finns regler om undantag för export och exportliknande transaktioner. Som export räknas bl.a. varuomsättningar i detaljistledet till en resenär från ett annat land som skall medföra varan i sitt personliga bagage till ett land utanför EG (artikel 15.2). I förenklingsdirektivet (artikel 1.3) anges de närmare förutsättningar för medlemsstaternas tillämpning av exportundantaget i artikel 15.2. Avseende genomförande av ovanstående se vidare

text: prop. 1995/96:58

text: sid 40-43.

text: Bestämmelserna motsvarande artikel 15.2 återfinns i

text: 5 kap. 9 § första stycket 9 mervärdesskattelagen

text: , ML och i 14 § mervärdesskatteförordningen, MF.

text: 2 Svensk tillämpning

text: 2.1 Allmänt

text: Leverans inom landet av varor till personer som är bosatta eller stadigvarande vistas i ett land utom EG (tredje land) får i efterhand räknas som omsättning utomlands under vissa förutsättningar. Bestämmelserna tillämpas så att köparen vid sitt förvärv erlägger moms på vanligt sätt men att återbetalning sedan sker. Vidare har bestämmelserna utformats olika beroende på om försäljning sker till besökare från Norge och Åland eller från annat land utanför EG. Grönland och Färöarna räknas som land utanför EG.

text: RSV har utfärdat anvisningar om skattefri varuförsäljning i vissa fall till utländska turister m.fl., RSV Im 1980:2. Dessa är numera endast delvis tillämpliga, bl.a. av det skälet att bestämmelserna om skattefri försäljning till turister m.fl. inte är tillämpliga vid leverans till personer som är bosatta eller stadigvarande vistas i ett land inom EG:s mervärdesskatteområde.

text: 2.2 Bosättning utom landet

text: En förutsättning är således att köparen är bosatt utanför Sverige och ej i ett EG-land. Leverans till den som är bosatt i Sverige räknas inte som export, även om köparen tar med sig den inköpta varan ut ur landet. Köparen måste, med pass eller motsvarande legitimationshandling, kunna styrka att han är bosatt i tredje land under minst 12 månader. Svensk medborgare får anses vara bosatt i tredje land om hans pass är försett med stämpel, som visar att han har vad som i Sverige motsvarar uppehållstillstånd eller om han genom emigranthandling eller på annat sätt kan visa att han är bosatt i tredje land.

text: Den som lämnar Sverige för att bosätta sig i tredje land godkännes som kund för exportförsäljning om han kan styrka sin utflyttning med anställningskontrakt eller liknande handling. Utlänning, som innehar svensk uppehålls-, arbets- eller anställningstillstånd, får anses vara bosatt i Sverige, även om han har utländskt pass. Som regel framgår detta av stämpel i passet. För sådan person godkännes inte återbetalning.

text: Avseende bosättningsbegreppet återfinns RSV:s ställningstaganden i RSV Im 1980:2 avsnitt 2.1, med den skillnaden att bestämmelserna i RSV Im 1980:2 avsnitt 2.1 inte längre är tillämpliga vid leverans till personer som är bosatta eller stadigvarande vistas i ett land inom EG:s mervärdesskatteområde.

text: 2.3 Turister från andra länder utanför EG

text: För besökare som är bosatta i annat tredje land än Norge och Åland får försäljningen i efterhand räknas som export.

text: Förutsättning är - att ersättningen utgör minst 200 kr, - att varan förts ut ur EG och - att detta skett före utgången av tredje månaden efter den månad varan levererades.

text: För att styrka uppgifterna skall säljaren i sina räkenskaper ha - antingen intyg från en av SKM (avdelning Riks, SKM Stockholm) godkänd intygsgivare av att köparen har medfört varan till en plats utanför EG - eller handling påstämplad av det tullkontor där varan lämnat EG.

text: I den praktiska tillämpningen har godtagits att den av SKM godkände intygsgivaren tar över en del av de uppgifter som egentligen annars skulle falla på den skattskyldige säljaren. Detta gäller framför allt kontroll av att köparen är bosatt i tredje land. Vidare har bestämmelsernas formella krav på ett intyg hos den skattskyldige säljaren frångåtts i praktiken.

text: En handling som visar utförsel finns oftast inte hos säljaren utan hos den godkände intygsgivaren. Hos leverantören finns i stället fakturor från intygsgivaren med krav på betalning av moms till denne. Intygsgivaren har nämligen som regel för leverantörens räkning återbetalat momsen till köparen i samband med utförseln.

text: Sweden Tax Free Shopping AB är för närvarande den ende godkände intygsgivaren. Sweden Tax Free Shopping AB bytte, under hösten 1998, namn till Global Refund Sverige AB.

text: Av Global Refund Sverige AB (Box 128, 231 22 Trelleborg, tfn 020-741741) kan man erhålla närmare praktisk information om detta förfarande. Global Refund Sverige AB har bl. a utformat information avseende regler, rutiner och broschyren Guide to Sweden 1999 (sid 46-63 "Three simple steps to VAT refunds").

text: Det andra alternativet innebär att varan uppvisas vid det tullkontor där varan lämnar EG. När butiken sedan återfår av tullen påstämplad inköpshandling eller motsvarande får försäljningen redovisas som en exportomsättning. I ett meddelande 1995-02-21 från Trafikbyrån, Generaltullstyrelsen, anges följande i avsnitt 7.11: " Angående påteckning av handling i samband med att leverans av varor sker till tredje land utan mervärdesskatt.

text: Enligt

text: artikel 15.2 i direktiv 77/388/EEG

text: (sjätte mervärdesskattedirektivet) skall leverans av varor som avsänds eller transporteras till en plats utanför gemenskapen av eller för en mottagare som inte är etablerad inom gemenskapen undantas från mervärdesskatt.

text: Tullmyndigheten på den ort där varor lämnar gemenskapen skall därför på begäran av en trafikant bestyrka utförseln (i mervärdesskattehänseende) av varor inköpta av honom i Sverige eller annat medlemsland vilka medförs av honom i hans personliga bagage och som han kan få tillbaka mervärdesskatt för. Förutsättningen är att personen är bosatt utanför gemenskapen.

text: Bestyrkandet kan ske genom påtecknade av kopia av faktura eller annan härför speciellt avsedd handling."

text: 2.3 Turister från Norge och Åland

text: För besökare bosatta i Norge och på Åland gäller följande särskilda regler (

text: 5 kap. 9 § 2 st.

text: ML). Inköp av varor till belopp som understiger 1 000 kr (exkl. moms) räknas aldrig som export. För dyrare inköp får försäljningen i efterhand behandlas som export om det kan visas att varan i nära anslutning till leveransen (inom 14 dagar) har införts till Norge eller Åland och att moms har erlagts. Detta förutsätter att säljaren erhåller en kopia av tullräkning eller motsvarande handling från köparen. Beloppsgränsen 1 000 kr exkl. skatt får tillämpas också på en grupp av varor som normalt utgör en enhet, t.ex. ett köksmöblemang eller en kamera jämte objektiv.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4404-99/100

title: Retroaktiv skattskyldighet vid frivillig skattskyldighet vid uthyrning av rörelselokaler

text: Nytt: 2007-03-13

text: Detta ställningstagande upphör att gälla eftersom bestämmelserna i

text: 9 kap.

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: har ändrats från och med den 1 januari 2001.

text: Regeringsrätten har i en dom den 26 februari 1999, mål nr 3258-1997 godtagit att beslut i fråga om frivillig skattskyldighet kan ges retroaktiv verkan. Domen finns refererad i Riksskatteverkets (RSV) rättsfallsprotokoll nr 8/99.

text: RSV återger här följande ur domen.

text: Enligt

text: 3 kap. 2 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, undantas från skatteplikt bl.a. upplåtelse av hyresrätt till fastighet. Av 3 kap. 3 § andra - fjärde styckena och 9 kap.

text: 1 § första stycket samma lag

text: följer dock att skattskyldighet för fastighetsuthyrning föreligger för bl.a. fastighetsägare om skattemyndigheten på fastighetsägarens begäran har beslutat om detta (s.k. frivillig skattskyldighet).

text: Möjligheten till frivillig skattskyldighet infördes den 1 juli 1979 för att vissa kumulativa skatte-effekter skulle kunna undvikas i samband med uthyrning av fastighet till rörelseidkare som bedriver mervärdesskattepliktig verksamhet. Syftet var att undanröja skillnader i beskattningseffekter mellan dem som bedriver mervärdesskattepliktig verksamhet i hyrda lokaler och dem som bedriver sådan verksamhet i egna lokaler (jfr

text: prop. 1978/79:141 s. 67

text: ). Genom frivillig skattskyldighet får fastighetsägaren rätt till avdrag för ingående skatt på lokaler som hyrs ut till den som är mervärdesskatteskyldig. Vidare uppkommer för fastighetsägaren skyldighet att redovisa mervärdesskatt för uppburna hyror. Denna skatt blir i sin tur avdragsgill ingående skatt hos hyresgästen/ rörelseidkaren.

text: Av handlingarna i målet framgår bl.a. följande. De aktuella fastigheterna förvärvades av bolaget i början av juli 1994. Fastigheterna omfattades då av skattskyldighet. På inrådan av skattemyndigheten avvaktade bolaget med ansökan om frivillig skattskyldighet tills lagfarterna var klara. Ansökningarna om skattskyldighet kom in till skattemyndigheten i oktober 1994.

text: Frågan i målet gäller i vad mån ett beslut i fråga om frivillig skattskyldighet kan ges retroaktiv verkan. Varken i ML eller andra föreskrifter finns några bestämmelser om när den frivilliga skattskyldigheten inträder. Riksskatteverket har i anvisningarna RSV Im 1986:3 punkt 2:1, som har karaktären av allmänna råd, angett att skattskyldighet medges tidigast från den dag ansökan kommit in. Denna anvisning återges på den blankett som Riksskatteverket tillhandahåller för ansökan. Där anges också att skattskyldighet kan medges från tillträdesdagen vid förvärv av fastighet som tidigare omfattats av skattskyldighet. Mot den här angivna bakgrunden kan det inte anses föreligga något formellt hinder mot att ge ett beslut om frivillig skattskyldighet retroaktiv verkan. I vad mån det bör ske i ett enskilt fall får bedömas med utgångspunkt i de syften som ligger bakom lagstiftningen och med beaktande av de skatteadministrativa olägenheter som kan vara förenade med en retroaktiv tillämpning. Syftet med lagstiftningen talar för att skattskyldigheten i detta mål bör inträda redan när bolaget har tillträtt fastigheterna. Något särskilt skäl mot att så sker har inte framkommit. Överklagandet skall därför avslås.

text: RSV anser att domen kan ges följande tolkning.

text: Det kan inledningsvis konstateras att enligt Regeringsrättens dom beslut om frivillig skattskyldighet får ges retroaktiv verkan.

text: Vidare bör särskilt nämnas att RSV i Handledning för mervärdesskatt 1998 s. 206, dvs. före tidpunkten för domen, har angivit att retroaktiv skattskyldighet kan medges i de fall ett hyresförhållande pågått en kortare tid när begäran om frivillig skattskyldighet kommer in till skattemyndigheten. RSV anser numera att den angivna tidsfristen dvs. kortare tid efter domen kan utsträckas till att gälla en längre tid.

text: Skattemyndighetens beslut om skattskyldighet skall oavsett om de ges retroaktiv verkan eller inte dateras den dag beslutet fattas av skattemyndigheten. Den retroaktiva verkan av beslutet avser tidpunkten för skattskyldighetens inträde. Detta förhållande innebär att skattskyldigheten för fastighetsägaren inträder för tid före den tidpunkt då skattemyndigheten fattat sitt beslut. Regeringsrätten anger att två villkor skall vara uppfyllda för ett sådant beslut.

text: Det första villkoret är att beslutet överensstämmer med syftena för lagstiftningen.

text: RSV anser att kontinuitetsprincipen bör vara vägledande vid prövningen av frågan om ett beslut kan ges retroaktiv verkan p.g.a. att det skulle överensstämma med lagstiftningens syfte. Om den fastighetsägare, som överlåtit en fastighet, har omfattats av frivillig skattskyldighet för den överlåtna fastigheten bör skattemyndigheten på begäran av den nye fastighetsägaren normalt kunna medge denne frivillig skattskyldighet. Medgivandet bör gälla till den del den skattepliktiga uthyrningen, som skall omfattas av skattskyldigheten, fortsatt i samma omfattning som tidigare efter överlåtelsen av fastigheten.

text: Det andra villkoret som Regeringsrätten ställer upp för ett beslut avseende retroaktiv skattskyldighet är att det inte uppkommer några skatteadministrativa olägenheter av beslutet. RSV anser att det villkoret bör tolkas på följande sätt.

text: Som en vägledande princip anser RSV bör gälla att retroaktiv skattskyldighet bör medges om beslutet inte föranleder skattebortfall för staten.

text: RSV anser vidare att om den retroaktiva skattskyldigheten föranleder ändringar av mervärdes- och /eller inkomstbeskattningen hos en hyresgäst efter det löpande beskattningsåret kan skatteadministrativa olägenheter anses föreligga.

text: Beslut avseende löpande beskattningsår

text: Under löpande räkenskapsår föreligger typiskt sett inte några skatteadministrativa olägenheter att ge beslutet retroaktiv tillämpning.

text: Redan registrerade

text: För dem, som sedan tidigare är registrerade för mervärdesskatt, meddelar skattemyndigheten ett beslut om frivillig skattskyldighet. Samtidigt med det sänds rättelsedeklarationer till den skattskyldige. Om skatteredovisningen redan fullgjorts på ett korrekt sätt behövs givetvis inte några nya deklarationer.

text: Inte registrerade

text: För dem, som inte är registrerade till mervärdesskatt, fattas ett registreringsbeslut av skattemyndigheten. För närvarande tillåter de administrativa systemen inte att beslutet såvitt gäller skattskyldigheten ges retroaktiv verkan. Detta innebär att en manuell rutin tills vidare får användas för att ta fram skattedeklarationer.

text: Från början av maj planeras en ändring av basregistret som skall göra det möjligt att ge beslut retroaktiv verkan beträffande skattskyldigheten.

text: Beslut avseende löpande och närmast föregående beskattningsår

text: Beslut, som kan gälla redovisningsperioder under tidigare beskattningsår, kan beröra förutom mervärdesskatten även inkomsttaxeringen. Några olägenheter torde vanligen inte uppkomma om beslutet om frivillig skattskyldighet kan meddelas innan inkomstdeklarationen upprättats.

text: Beslut avseende tidigare beskattningsår än det löpande och det närmast föregående beskattningsåret

text: Beslut avseende tidigare beskattningsår än det innevarande och det närmast föregående kräver ytterligare överväganden. I dessa fall kan inkomsttaxeringen behöva ändras. Sådan ändringar kan betraktas som skatteadministrativa olägenheter. Det innebär att en prövning får ske från fall till fall.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4530-02/120

title: Mervärdesskatt vid ersättning för rättegångskostnader

text: Nytt: 2023-06-08

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2023-06-08, dnr

text: Sammanfattning

text: Riksskatteverket har fått en förfrågan från en advokatbyrå om mervärdesskatt vid ersättning för rättegångskostnader. Skrivelsen avser att belysa frågeställningar i samband med detta.

text: Riksskatteverket har mottagit Er skrivelse om mervärdesskatt vid ersättning för rättegångskostnader. I Er skrivelse anges att Ni ofta företräder parter i civilrättsliga domstolsprocesser. Rättegångarna avslutas regelmässigt med att parterna framställer yrkanden om ersättning för rättegångskostnader i målet. Skrivelsen innehåller ett antal frågor som syftar till att klargöra om mervärdesskatt ska tas ut när ersättning erhålls för rättegångskostnader.

text: Enligt Er uppfattning ska förlorande part alltid betala ersättning för rättegångskostnader jämte moms eftersom systemet för debitering av moms utgår ifrån att den siste i konsumtionskedjan ska erlägga momsen oavsett om denne är skattskyldig till mervärdesskatt eller inte. Alla länkar i konsumtionskedjan ska också debitera mervärdesskatt på det mervärde som varje länk tillfört.

text: Gällande rätt

text: Enligt

text: 2 kap 1 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, förstås med omsättning av tjänst bl.a. att en tjänst mot ersättning utförs, överlåts eller på annat sätt tillhandahålls någon.

text: Av artikel 2 i sjätte direktivet framgår att mervärdesskatt ska betalas för leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster som sker mot vederlag inom landets territorium av en skattskyldig person i denna sin egenskap.

text: Av EG-domstolens praxis framgår att ett tillhandahållande av tjänster mot vederlag ska grunda sig på en avtalssituation mellan den som tillhandahåller tjänsten och köparen. Den ersättning som säljaren erhåller ska också stå i proportion till den nytta som köparen tillförs (se

text: , Tolsma, punkt 13-14).

text: Av

text: 8 kap. 3 §

text: ML framgår att den som bedriver verksamhet som medför skattskyldighet får göra avdrag för ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import i verksamheten.

text: En vara eller tjänst är att anse som förvärvad eller införd i en sådan verksamhet endast i den mån varan eller tjänsten ska användas eller förbrukas i verksamheten (

text: prop. 1993/94:99 s. 209

text: Enligt EG:s sjätte direktiv artikel 17.2 medges avdrag för ingående skatt i den mån varorna eller tjänsterna används för den skattskyldiga personens skattepliktiga transaktioner.

text: I sjätte direktivet artikel 17.5 i anges bland annat att när varor och tjänster är avsedda att användas av en skattskyldig person såväl för transaktioner på vilka mervärdesskatten är avdragsgill, som för transaktioner på vilka mervärdesskatten inte är avdragsgill, ska bara den andel av mervärdesskatten vara avdragsgill som kan hänföras till de förstnämnda transaktionerna.

text: Av EG-domstolens praxis framgår att artikel 17.2, 17.3 och 17.5 i sjätte direktivet ska tolkas så att det i princip krävs ett direkt och omedelbart samband mellan en viss ingående transaktion och en eller flera utgående transaktioner för vilka rätt till avdrag föreligger, för att avdragsrätt för ingående skatt ska tillerkännas den skattskyldige och för att avgöra omfattningen av en sådan rätt (se

text: Midland Bank, punkt 24 och

text: Abbey National, punkt 26).

text: EG-domstolen har också i

text: mål C-16/00

text: Cibo Participations, punkt 33, ansett att avdragsrätt föreligger för en skattskyldig person allmänna omkostnader eftersom sådana kostnader utgör en del av kostnadskomponenterna för ett företags produkter. Tjänsterna har i dessa fall i princip ett direkt och omedelbart samband med hela den skattskyldiges ekonomiska verksamhet.

text: Frågan om en banks avdragsrätt för advokatkostnader i samband med en skadeståndsprocess har varit föremål för prövning av EG-domstolen i

text: mål C-98/98

text: Midland Bank. Omständigheterna i målet var sådana att banken tillhandahöll såväl tjänster som var skattepliktiga som tjänster som var undantagna. EG-domstolen har i punkt 31 i domen ansett att det normalt inte föreligger något direkt och omedelbart samband mellan en utgående transaktion och tjänster som en skattskyldig använt till följd av och efter genomförandet av nämnda transaktion. Det är visserligen riktigt att kostnaden för att förvärva nämnda tjänster är en följd av den utgående transaktionen. Denna kostnad är dock inte en del av den utgående transaktionens olika kostnadskomponenter. De nämnda tjänsterna har därför inget direkt och omedelbart samband med den utgående transaktionen. Kostnaden för dessa tjänster är däremot en del av den skattskyldiges allmänna omkostnader, och är i denna egenskap en del av kostnadskomponenterna för ett företags produkter. Sådana tjänster har således ett direkt och omedelbart samband med hela den skattskyldiges verksamhet, så att rätt till avdrag regleras i artikel 17.5 i det sjätte direktivet och mervärdesskatten i enlighet med dessa bestämmelser endast delvis är avdragsgill.

text: Utgången kan enligt domstolen endast bli annorlunda om den skattskyldige på objektiva grunder kan påvisa att kostnaderna avseende varor och tjänster som den skattskyldige använt som en följd av genomförandet av en transaktion för vilken rätt till avdrag föreligger, undantagsvis är en del av denna transaktions kostnadskomponenter (

text: , punkt 32).

text: Enligt

text: 8 kap. 5 §

text: ML föreligger endast rätt till avdrag för ingående skatt om den kan styrkas enligt vad som föreskrivs i 17, 19 och 20 §.

text: I

text: 8 kap. 17 §

text: ML anges att vid förvärv från någon som är skattskyldig ska avdragsrätten styrkas genom en faktura eller därmed jämförlig handling som avses i 11 kap.

text: Av

text: 11 kap. 5 §

text: ML framgår vad en faktura ska innehålla. Den ska bl. a. innehålla uppgift om ersättningen, skattens belopp utställarens och mottagarens namn och adress eller någon annan uppgift genom vilket denne kan identifieras.

text: RSV:s bedömning

text: Den part som förlorar ett mål i en civilrättslig domstolsprocess kan förpliktigas att utge ersättning för att täcka motpartens rättegångskostnader. Ersättningen grundar sig inte på något avtal om köp eller byte mellan parterna och den förlorande parten kan inte anses ha tillförts några fördelar som står i relation till den ersättning han förpliktigas att betala. Detta medför att den part som erhåller ersättningen inte kan anses ha utfört eller tillhandahållit en tjänst mot vederlag till den förlorande parten. I detta led finns det således inte någon omsättning av tjänst som det ska utgå mervärdesskatt på.

text: Den förlorande parten kan inte heller anses ha förvärvat tjänster från motpartens ombud eftersom något avtalsförhållande inte finns mellan dem. Någon möjlighet för den förlorande parten att göra avdrag för den mervärdesskatt som motpartens ombud debiterat finns därför inte.

text: Det är den som anlitar ett ombud i samband med civilrättsliga processer som får anses som förvärvare av den tjänsten, även om motparten senare åläggs att ersätta rättegångskostnaderna. Bedriver den som anlitat ombudet en verksamhet som medför skattskyldighet får tjänsterna anses anskaffade för att användas och förbrukas i verksamheten om processen avser en tvist som uppkommit inom ramen för den yrkesmässiga verksamheten. I sådant fall får den ingående skatten anses ha ett sådant direkt och omedelbart samband med den mervärdesskatteskyldiges verksamhet att avdragsrätt föreligger.

text: Om processen har uppkommit inom ramen för en yrkesmässig verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet ska avdraget minskas i motsvarande mån. Detta gäller dock inte om den skattskyldige på objektiva grunder kan visa att kostnaderna för processen har ett direkt och omedelbart samband med genomförandet av en transaktion för vilken rätt till avdrag föreligger.

text: En förutsättning för att avdrag ska kunna medges den som anlitat ombudet är att avdraget kan styrkas med en faktura eller därmed jämförlig handling som avses i

text: 11 kap.

text: ML.

text: Ersättningen i sig utgör inte en transaktion som omfattas av skattskyldighet enligt ML. Vid beräkningen av ersättningens storlek bör dock hänsyn tas till om den part som anlitat ombudet har haft rätt till avdrag för den ingående skatten. I den omfattning som en rättegångspart har rätt till avdrag för den mervärdesskatt som hans ombud debiterar blir mervärdesskatten inte en kostnad för honom. Den ersättning som yrkas bör därför minskas i motsvarande mån.

text: Har en rättegångspart inte rätt till avdrag för mervärdesskatt som det av honom anlitade ombudet debiterar blir mervärdesskatten däremot en kostnad för honom. När ersättningen beräknas bör därför hänsyn tas till att även mervärdesskatten på de förvärvade tjänsterna utgör en kostnad för honom.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 454-01/100

title: Skattesatser på personbefordran

text: Nytt: 2001-01-16

text: Detta ställningstagande upphör att gälla genom ställningstagandet Upphävande av flera olika ställningstaganden, dnr

text: 131 26976-16/111

text: Sammanfattning

text: Från och med den 1 januari 2001 sänks skattesatsen från 12% till 6% på personbefordran. Riksskatteverket (RSV) redovisar i skrivelsen vad som enligt verkets uppfattning omfattas av begreppet personbefordran.

text: Skattesatser på personbefordran

text: Genom SFS 2000:1357 ska personbefordran från och med den 1 januari 2001 beläggas med 6% mervärdesskatt. Med anledning härav redogör RSV bl.a. för vad som avses med personbefordran. Lagändringen i sig innebär dock inte någon ändring i sak av begreppet personbefordran.

text: Med personbefordran ska enligt

text: mervärdesskattelagen

text: (ML) och i enlighet med sjätte mervärdesskatte-direktivet (77/388 EEG), förstås transport av passagerare och det bagage som dessa medför. Även motorfordon som passagerare medför ingår i persontransporten. Vidare ingår hyttplats eller sittplats i personbefordran.

text: Syftet med transporten är avgörande om transport av ett motorfordon ska beskattas som persontransport eller som varutransport. I de fall transporten av motorfordonet fyller ett eget syfte räknas transporten som en varutransport.

text: Som persontransport (6%) räknas: - transporter av passagerare inräknat hyttplats eller sittplats, - bagage, inräknat cyklar, som medföljer passagerare - motorfordon för privat bruk - bussar och taxi med passagerare.

text: Som varutransport (25 %) räknas övriga transporter av motorfordon i yrkesmässigt brukande.Att en förare medföljer sådant fordon medför inte att transporten av fordonet anses som personbefordran.

text: Övriga tillhandahållanden

text: Utanför transporttjänsterna hamnar serveringstjänster, kioskförsäljning, biografföreställningar, samt övriga tillhandahållanden ämnade för passagerarnas förströelse eller komfort.

text: Övergångsbestämmelser

text: Skattesatsen 6% för personbefordran ska enligt övergångsbestämmelserna tillämpas även i fråga om ersättning som erhålls den 15 december 2000 eller senare om ersättningen endast avser personbefordran som tillhandahålls i sin helhet den 1 januari 2001 eller senare.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 4695-99/100

title: Mervärdesskatt - äldreomsorg i privat regi

text: Nytt: 2006-12-18

text: Detta ställningstagande upphör att gälla och ersätts av ställningstagandet Social omsorg, dnr

text: 131 664715-06/111

text: Sammanfattning

text: Undantaget från skatteplikt enl.

text: 3 kap. 4 §

text: ML kan under vissa förutsättningar gälla även för äldreomsrog i privat regi.

text: Riksskatteverket (RSV) behandlar i denna skrivelse frågan om beskattning enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: ,ML, av äldreomsorg som utförs i privat regi.

text: I

text: 3 kap. 4 §

text: ML finns ett undantag från skatteplikt för omsättning av tjänster som utgör social omsorg.

text: RSV har utfärdat rekommendationer m.m. om undantag från skatteplikt för omsättning avseende sjukvård, tandvård och social omsorg enligt

text: mervärdesskattelagen

text: , RSV S 1996:7. Vidare har RSV kommenterat den nämnda bestämmelsen utförligt i Handledning för mervärdesskatt 1998 s 96ff och i 1999 års handledning s. 98ff.

text: Vid bedömningen av omfattningen av begreppet social omsorg bör följande rättsfall beaktas. Regeringsrätten har i en dom, som gällde ett förhandsbesked, den 30 augusti 1996 (

text: RÅ 1998 ref 40

text: ) funnit att undantaget från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 4 § mervärdesskattelagen (1994:200)

text: för omsättning av tjänster som utgör social omsorg är tillämpligt på ett aktiebolags omsättning av tjänster avseende tillfällig tillsyn av barn i barnets hem.

text: Av handlingarna i ärendet framgick att sökandebolagets verksamhet kan komma att avse olika typer av hemservice m.m. Skatterättsnämndens bedömning avser endast den del av verksamheten som avser tillsyn av barn och tillhandahålls enligt de i ansökningen angivna premisserna.

text: Skatterättsnämnden gjorde följande bedömning.

text: Även om det enligt SoL inte föreligger en ovillkorlig skyldighet för en kommun att bedriva sådan verksamhet som avses med ansökningen, skiljer sig denna verksamhet enligt nämndens mening till sin natur inte från sådan barnomsorg som kan organiseras - och faktiskt undantagsvis tillhandahålls - i kommunal regi med stöd av bestämmelserna i SoL. Den omständigheten att fråga synes vara främst om tillsyn av mera tillfällig karaktär bör inte i sig medföra att tjänsten skall anses vara något annat än barnomsorg. Inte heller på annan grund finns det under de i ärendet angivna förutsättningarna skäl för annan bedömning. Bolagets nu aktuella verksamhet utgör därför sådan privat verksamhet för barnomsorg som avses i

text: 3 kap. 7 §

text: ML och är sålunda att betrakta som social omsorg i ML:s mening.

text: Regeringsrätten, som erinrade om att bestämmelserna rörande förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg numera finns i

text: 2 a kap.

text: Skollagen (1985:1100)

text: , gjorde samma bedömning som Skatterättsnämnden och fastställde nämndens förhandsbesked.

text: RSV anser att motsvarande bedömning som skett beträffande barnomsorg också kan göras vad gäller äldreomsorg, stöd och service till vissa funktionshindrade och annan social omsorg, som utförs av privata entreprenörer. Därvid bör dock de särskilda reglerna i SoL beaktas.

text: Av

text: 4 § andra stycket socialtjänstlagen (1980:620)

text: , SoL, framgår att kommunen får sluta avtal med någon annan om att utöva kommunens uppgifter inom social-tjänsten. Uppgifter som innefattar myndighetsutövning får dock inte med stöd av nämnda bestämmelse överlämnas till bolag, en förening, en samfällighet en stiftelse eller en enskild individ.

text: Vidare föreskrivs i

text: 10 §

text: SoL att socialnämnden bör genom bl.a. färdtjänst, hjälp i hemmet och omvårdnad underlätta för den enskilda att bo hemma. Enligt

text: 35 §

text: SoL får kommunen ta ut avgifter för de nämnda tjänsterna.

text: Såvitt RSV kunnat inhämta tillämpas följande ordning hos kommuner som anlitar privata entreprenörer för att fullgöra sådan social omsorg, som nu är i fråga.

text: Den enskilde kommunmedlemmen ansöker hos kommunen om social omsorg. Kommunen fattar efter utredning ett biståndsbeslut enligt

text: 6 §

text: SoL. Beslutet innebär vid bifall att den enskilde beviljas bistånd med ett bestämt antal timmar och att ersättning skall erläggas till kommunen för detta enligt kommunens taxa.

text: Den entreprenör, som utfört tjänsterna, fakturerar kommunen och erhåller sin betalning direkt från kommunen.

text: RSV bedömer att de tjänster som de privata entreprenörerna utför enligt biståndsbeslut på uppdrag av en kommun till en enskild kommunmedlem enligt

text: 6 §

text: SoL är undantagna från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 4 §

text: ML.