identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 7858-95/900

title: Mervärdesskatten på omsättning av begagnade varor m.m.

text: Nytt: 2015-10-15

text: Detta ställningstagande upphör att gälla.

text: Med hänsyn till rättsutvecklingen är innehållet i ställningstagandet inte längre aktuellt och därmed ska ställningstagandet om begagnade varor från 1995 inte längre tillämpas.

text: 1 Inledning

text: Fr.o.m. den 1 november 1995 införs nya regler (

text: prop. 1994/95:202

text: , SFS 1995:700) för mervärdes- beskattningen av handeln med begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter. De nya bestämmelserna införs i huvudsak i ett nytt kapitel, 9 a, i

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML. Bestämmelserna bygger på

text: rådets direktiv 94/5/EG

text: . Syftet är att göra hanteringen av handeln med begagnade varor m.m. enhetlig inom EG. Nuvarande regler i ML om rätt till avdrag för fiktiv skatt slopas.

text: 2 Allmänt om de nya bestämmelserna

text: Beskattningen skall grundas endast på säljarens vinstmarginal. Vinstmarginalbeskattning, VMB, bygger i huvudsak på det förhållandet att en skattskyldig återförsäljare köper aktuella varor från någon som inte har haft avdragsrätt vid sitt förvärv. Återförsäljaren redovisar utgående skatt på skillnaden mellan försäljningspriset och inköpspriset, vinstmarginalen, minskad med den mervärdesskatt som hänför sig till vinstmarginalen. Återförsäljaren får inte göra avdrag för ingående skatt. Utgående skatt får inte anges i fakturan till köparen. Mervärdesskatt redovisad i enlighet med bestämmelserna om VMB är aldrig avdragsgill hos förvärvaren. Skattskyldiga återförsäljare som tillämpar VMB har avdragsrätt för ingående skatt enligt ML:s allmänna regler beträffande förvärv för verksamheten samt för skatt avseende exempelvis reparation av inköpta varor.

text: Import och export av varor ryms i princip inte inom systemet med VMB eftersom endast handel inom EG berörs. Särskilda bestämmelser finns dock i fråga om import av konstverk, samlarföremål och antikviteter.

text: Tillämpningen av VMB är frivillig vilket innebär att en återförsäljare alltid har möjligheten att tillämpa de allmänna bestämmelserna i ML. Den som redovisar mervärdesskatt både enligt VMB och enligt de allmänna bestämmelserna är skyldig att i sina räkenskaper särskilja de olika transaktionerna.

text: Bestämmelserna om VMB tillämpas vid en återförsäljares omsättning av angivna varor som levererats till honom inom EG av

text: någon annan än en näringsidkare,

text: en näringsidkare i Sverige eller inom EG i övrigt som själv tillämpar VMB,

text: en näringsidkare vars omsättning är undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 24 §

text: ML eller enligt motsvarande bestämmelser i ett annat EG-land,

text: en näringsidkare som undantas från skattskyldighet enligt

text: 1 kap. 2 a §

text: ML, eller

text: en näringsidkare i ett annat EG-land vars omsättning inte medför redovisningsskyldighet i det landet och varan utgjort anläggningstillgång hos honom.

text: Omsättning av tjänster ryms däremot inte inom tillämpningsområdet för VMB.

text: 3 Vissa definitioner

text: 3.1 Begagnade varor

text: Med begagnade varor avses varor som har varit i bruk och som är lämpliga för vidare användning i befintligt skick eller efter reparation (

text: 9 a kap. 4 §

text: ML). För att betraktas som begagnad måste varan ha varit begagnad vid såväl åter- försäljarens förvärv som vid försäljningen. Åtgärder varigenom varan försätts i sedvanligt försäljningsskick, t.ex. reparation, rengöring eller restaurering påverkar inte varans status som begagnad eller inte. Om varan däremot tillförts en ändrad funktion, dvs. gjorts om till en annan vara, är den inte längre att anse som begagnad. Som exempel på en sådan situation kan nämnas förfarandet med returburkar. Dessa smälts ner för att sedan användas vid framställningen av nya varor.

text: Returglas däremot genomgår som regel ingen förändring hos återförsäljaren och skulle därför kunna omfattas av bestämmelserna om VMB. Transaktionerna vid återtagandet kan dock närmast jämställas med kundkrediteringar (jfr Handledning för mervärdeskatt, 1993, s. 186). Följaktligen är det inte fråga om handel med begagnade varor och bestämmelserna om VMB är därför inte tillämpliga.

text: Delar från en begagnad vara som demonteras bör fortfarande anses vara begagnade. T.ex. bör delar från skrotade motorfordon betraktas som begagnade, trots att de vid förvärvet ingick i fordonet.

text: Djur utgör vara enligt den allmänna definitionen av vara i

text: 1 kap. 6 §

text: ML. Ett djur bör anses taget i bruk i och med att det säljs första gången av den ursprungliga ägaren. Detta medför att VMB kan tillämpas först när den andra ägaren säljer djuret vidare.

text: Från definitionen av begagnade varor undantas

text: fastigheter enligt

text: 1 kap. 11 §

text: ML,

text: konstverk, samlarföremål eller antikviteter,

text: varor som helt eller till väsentlig del består av guld, silver eller platina, om ersättningen vid återförsäljarens förvärv understiger 175 procent av metallvärdet på inköpsdagen av det guld, silver eller platina som ingår i varan, samt skrot, avfall eller liknande som innehåller guld, silver eller platina, eller

text: oinfattade naturliga eller syntetiska ädelstenar.

text: 3.2 Konstverk

text: Med konstverk förstås enligt

text: 9 a kap. 5 §

text: ML

text: tavlor och konstgrafiska blad m.m.,

text: skulpturer och avgjutningar av skulpturer, om de gjutits under upphovsmannens eller dennes dödsbos övervakning i högst åtta exemplar, och

text: handvävda tapisserier och väggbonader, under förutsättning att de utförts för hand efter upphovsmannens original i högst åtta exemplar.

text: 3.3 Samlarföremål

text: Med samlarföremål förstås enligt

text: 9 a kap. 6 §

text: ML

text: frimärken och beläggningsstämplar, frankeringsstämplar, förstadagsbrev samt kuvert, brevkort, kortbrev och liknande försedda med frimärke, under förutsättning att de är makulerade eller, om de är omakulerade, inte gångbara och inte avsedda som lagligt betalningsmedel, och

text: samlingar och samlarföremål av zoologiskt, botaniskt, mineralogiskt, anatomiskt, historiskt, arkeologiskt, paleontologiskt, etnografiskt eller numismatiskt intresse.

text: Gångbara frimärken, som således inte omfattas av definitionen av samlarföremål, torde i vissa speciella fall kunna hänföras till kategorin begagnade varor. Så kan t.ex. vara fallet om en frimärkshandlare förvärvar frimärken från en privatperson. Frimärkena får i ett sådant fall anses ha varit i bruk som samlarobjekt hos privatpersonen och därigenom blivit begagnade.

text: 3.4 Antikviteter

text: Med antikviteter förstås enligt

text: 9 a kap. 7 §

text: ML varor som är mer än 100 år gamla och som inte är konstverk eller samlarföremål.

text: 3.5 Skattskyldig återförsäljare

text: Med skattskyldig återförsäljare förstås enligt

text: 9 a kap. 8 §

text: ML en skattskyldig person som inom ramen för sin ekonomiska verksamhet förvärvar eller importerar begagnade varor, konstverk, samlarföremål eller antikviteter i syfte att sälja dem vidare.

text: Bedömningen av om en person är en skattskyldig återförsäljare får göras för varje affärshändelse för sig. Varor som förvärvas för att användas i en verksamhet, t.ex. inventarier, omfattas inte av bestämmelserna om VMB. Syftet med förvärvet av en vara bör i allmänhet kunna anses styrkt utifrån hur förvärvet bokförts, t.ex. som varuinköp eller mot inventariekonto.

text: Som skattskyldig återförsäljare anses också den som handlar i eget namn för en annan persons räkning inom ramen för ett avtal enligt vilket provision skall betalas vid köp eller försäljning (jfr

text: prop. 1995/96:58 s. 51

text: ). En auktionsförrättare som i eget namn säljer varor på uppdrag av en återförsäljare jämställs således med en skattskyldig återförsäljare. Han kan därför tillämpa VMB när han säljer begagnade varor, konstverk, samlarföremål och antikviteter. En förmedlares försäljningspris är vad han får från köparen och inköpspriset vad han betalar till uppdragsgivaren.

text: 3.6 Beskattningsunderlag och vinstmarginal

text: Vid tillämpning av VMB utgörs beskattnings- underlaget av återförsäljarens vinstmarginal minskad med den skatt som hänför sig till vinstmarginalen (

text: 9 a kap. 9 §

text: ML).

text: Vinstmarginalen utgörs normalt av skillnaden mellan en varas försäljningspris och dess inköpspris. I inköpspriset skall inräknas alla kostnadselement för inköpet utom eventuell ränta. På motsvarande sätt bestäms försäljnings- priset. Kostnader för att t.ex. reparera en vara får inte inräknas i inköpspriset vid beräkning av vinstmarginalen.

text: 4 Handel med begagnade varor

text: 4.1 Normal VMB

text: Skillnaden mellan fiktiv skatt och VMB kan belysas i följande exempel.

text: En skattskyldig återförsäljare köper en begagnad cykel från en privatperson och säljer den vidare. Han har beräknat vinsten till 500 kr. Inköpspriset är 1 000 kr.

type: rad

type: tabell

text: Vinstmarginalen i exemplet är, som den definieras i

text: 9 a kap. 9 §

text: ML, 1 625 kr - 1 000 kr = 625 kr och beskattningsunderlaget 625 kr x 0,8 = 500 kr. Beloppet 125 kr inom parentes i tabellen är således den skatt som skall redovisas. Skatten får enligt

text: 9 a kap. 16 §

text: ML inte anges i fakturan.

text: Exemplet visar att skillnaden mellan de två systemen inte främst är det materiella beskattningsresultatet utan tekniken. Det finns dock situationer när VMB leder till ett annat beskattningsresultat. Ett sådant exempel är när en vara förvärvas utan avdragsrätt från en icke skattskyldig person för att användas som inventarium. En senare försäljning av ett sådant inventarium är dock undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 24 §

text: ML.

text: Som ytterligare exempel på fall med annat beskattningsresultat kan nämnas situationer när privatpersoner säljer bär, svampar, slöjdalster o.dyl. till en skattskyldig återförsäljare. Återförsäljarens förvärv medför inte någon avdragsrätt. VMB kan inte tillämpas eftersom sådana varor inte omfattas av reglerna i

text: 9 a kap.

text: ML. Återförsäljaren blir vid den efterföljande omsättningen skattskyldig enligt ML:s allmänna bestämmelser.

text: 4.2 Möjlighet att tillämpa allmänna bestämmelser

text: Även om omständigheterna är sådana att förutsättningarna för VMB är uppfyllda, kan en återförsäljare enligt

text: 9 a kap. 3 §

text: ML tillämpa de allmänna bestämmelserna, genomgående eller från fall till fall. Som exempel kan nämnas den situationen att en skattskyldig återförsäljare säljer begagnade varor till en skattskyldig näringsidkare.

text: Effekterna av de två metoderna kan illustreras med följande exempel.

text: Återförsäljare A har från en privatperson anskaffat en husvagn för 52 000 kr. Han beräknar vinsten till 15 000 kr vid en försäljning till återförsäljare B.

text: Vid en tillämpning av VMB är skatten, 3 750 kr, inte avdragsgill hos förvärvaren. Den får inte heller anges i fakturan. Om återförsäljare A istället väljer att tillämpa de allmänna bestämmelserna har återförsäljare B avdragsrätt för ingående skatt med 16 750 kr.

text: En skattskyldig återförsäljare som i sin verksamhet tillämpar båda metoderna är enligt

text: 9 a kap. 15 §

text: ML skyldig att i sina räkenskaper särskilja transaktioner som avser VMB. Detta innebär att varorna bör åsättas någon form av identifikationsuppgift i samband med förvärvet.

text: 4.3 Förenklad VMB

text: 4.3.1 Allmänt

text: För vissa affärshändelser föreskrivs i 9 a kap. 11-12 §§ ML ett särskilt förfarande, s.k. förenklad VMB, för beräkning av beskattnings- underlaget. Vid förenklad VMB utgörs beskattningsunderlaget av den sammanlagda vinstmarginalen exkl. moms för redovisningsperioden.

text: Förenklad VMB har tillkommit för de situationer när det inte är möjligt eller i vart fall förenat med påtagliga svårigheter att bestämma vinstmarginalen för enskilda varor. Som exempel kan nämnas frimärkshandeln där varorna ofta köps i hela samlingar medan försäljningen kan ske styckevis.

text: Förenklad VMB tillåts utan särskild ansökan. Förenklad VMB får enligt

text: 9 a kap. 11 § tredje stycket

text: ML tillämpas beträffande motorfordon endast om de förvärvats för att efter skrotning säljas i delar.

text: I allmänhet gäller beträffande VMB att en förlust på en varuförsäljning inte får räknas av mot vinst på en annan. Detta framgår av

text: 9 a kap. 10 §

text: ML. Vid förenklad VMB får dock förluster på enskilda försäljningar avräknas mot vinst. Om således den totala inköpssumman för perioden överstiger den totala försäljningssumman får enligt

text: 9 a kap. 12 §

text: ML det överskjutande beloppet läggas till värdet av inköpen under en efterföljande period.

text: Exempel - Förenklad VMB

text: 4.3.2 Särskilt om vissa kombinationer

text: Av 9 a kap. 3 och 11 §§ ML framgår att möjlighet finns att kombinera olika metoder. En skattskyldig återförsäljare får alltid tillämpa de allmänna bestämmelserna i ML utan hinder av bestämmelserna i

text: 9 a kap.

text: ML. Vidare tillåts enligt

text: 9 a kap. 11 §

text: ML den som tillämpar förenklad VMB på den huvudsakliga delen av sina inköp och försäljningar att använda den förenklade metoden även på omsättningar för vilka normal VMB får tillämpas. Med huvudsaklig del förstås minst 75 procent.

text: Kombinationen förenklad VMB och allmänna bestämmelser belyses i följande exempel.

text: En återförsäljare som tillämpar förenklad VMB hade under period 1 en total inköpssumma på 485 000 kr. Summan räknades av från periodens försäljningar vid beräkningen av vinstmarginalen.Under period 4 samma år säljer han till en annan skattskyldig återförsäljare en av varorna som förvärvades under period 1. Vid försäljningen vill han tillämpa ML:s allmänna bestämmelser. Återförsäljaren bör därvid göra en korrigering av den sammanlagda inköpssumman för period 1. Korrigeringen kan av praktiska skäl göras under en senare period, dock inte senare än den period när varuförsäljningen skall redovisas.

text: De möjligheter till kombinationer av metoder som finns medför således inte att en vara som vid inköpstillfället hanterats enligt förenklad VMB, senare avyttras och hanteras enligt de allmänna bestämmelserna utan att inköpskostnaden korrigeras.

text: 5 Handel med begagnade motorfordon

text: VMB är tillämplig beträffande begagnade varor, dvs. varor som har varit i bruk. Detta medför att även fordon som varit i bruk i så ringa omfattning att de enligt

text: 1 kap. 13 a §

text: ML anses som nya transportmedel omfattas av bestämmelserna om VMB. Vid omsättning till annat EG-land skall däremot den i

text: 1 kap. 13 a §

text: ML givna definitionen tillämpas.

text: En personbil som vid försäljningstillfället har körts t.ex. 5 000 km är således en begagnad vara. Om emellertid vid försäljning av en helt ny personbil köpet återgår, i så nära anslutning till försäljningen att kunden erhåller en annan ny bil eller hela betalningen åter, bör den återtagna bilen anses ny vid såväl återtagstillfället som vid nästa försäljning. Har bilen under mellantiden t.ex. använts som demonstrationsbil får VMB ändå inte tillämpas vid försäljningen. VMB förutsätter nämligen att varan är begagnad även vid återförsäljarens förvärv och att förvärvet inte medfört avdragsrätt för ingående skatt.

text: Beträffande handeln med begagnade motorfordon kan vidare följande framhållas.-

text: Reparationskostnad avseende begagnat fordon får inte inräknas i

text: inköpskostnaden vid beräkning av vinstmarginalen.

text: Övriga bilreparationer, dvs. tjänster avseende fordon, faller utanför VMB:s tillämpningsområde.

text: Eventuell ersättning för skrotpremie och bilskatt bör för ett bilskrotningsföretag räknas in i inköpspriset (jfr Handledning för mervärdeskatt 1993 s. 243 f).

text: 6 VMB och återtagande av vara

text: 6.1 Kundförlust

text: VMB inom t.ex. bilhandeln förutsätter att en enskild affärshändelse ger vinst. Uppkommer däremot förlust undantas transaktionen från beskattning. I allmänhet konstateras en förlust först efter det att varan sålts och mervärdes- skatten har redovisats. Med stöd av 13 kap. 24 och 25 §§ ML får skatten i sådana fall rättas i efterhand i deklaration för den period då förlusten är konstaterad. Först måste således konstateras att förlust uppkommit.

text: Exempel

text: Ett bilhandelsföretag har sålt fyra begagnade personbilar enligt uppställningen nedan. I samtliga fall slutar kunden att betala efter att ha betalat sammanlagt 50 000 kr. Bilarna återtas med stöd av äganderättsförbehåll. Mervärdesskatt har för varje försäljning redovisats med

text: 2 000 kr beräknat på vinstmarginalen 10 000 kr.

text: Om säljaren efter återtagandet fortfarande har en fordran på köparen och det konstaterats att denna fordran är förlorad, har säljaren rätt till avdrag för skatten på det förlorade beloppet (jfr Handledning för mervärdeskatt 1993 s. 211).

text: Det är endast avseende bil B och D som förlust har uppkommit. I dessa fall kan skatten korrigeras med stöd av

text: 13 kap.

text: ML. För bil B med hela den redovisade skatten 2 000 kr och för bil D med 1 600 kr.

text: 6.2 Inköpspris vid nästa försäljning

text: Bilarna i exemplet är begagnade och kan vid kommande försäljningar beskattas enligt bestämmelserna om VMB. Ett återtagande av vara med stöd av äganderättsförbehåll enligt

text: konsumentkreditlagen (1992:830)

text: betraktas inte som en omsättning i mervärdesskattesammanhang. Återtagandet får i stället ses som det sista ledet i den ursprungliga försäljningen (jfr Handledning för mervärdeskatt 1993 s. 211). Inköpspriset vid den efterföljande försäljningen bör därför beräknas med utgångspunkt från det ursprungliga förvärvet men korrigeras till vad som återstår efter återtagandet. I det ovanstående exemplet kan inköpspriset vid nästa försäljning beräknas enligt följande.

text: Ursprungligt inköpspris 100 000 kr

text: minskat med vad kunden erlagt 50 000 kr

text: ökat med eventuellt återbetalningsbelopp, 30 000 kr avseende bil A

text: ökat med den del av den tänkta marginalen som beskattats, 10 000 kr avseende bil A och C samt 2 000 kr avseende bil D.

text: De "nya" inköpspriserna uppgår till 90 000 kr, 50 000 kr, 60 000 kr respektive 52 000 kr.

text: 7 Konstverk, samlarföremål och antikviteter

text: 7.1 Konstverk

text: Omsättning av konstverk som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo har hittills varit undantagen från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 11 §

text: ML. Detta undantag från skatteplikt slopas fr.o.m. den 1 november 1995. Skattskyldighet inträder emellertid enligt

text: 1 kap. 2 a §

text: ML först om beskattningsunderlagen för beskattningsåret sammanlagt uppgår till 300 000 kr eller mer. Om gränsen för skattskyldighet överskrids medför detta att all omsättning skall beskattas. ör

text: 1995 bör beloppet 300 000 kr anses avse tiden från ikraftträdandet den 1 november till årets slut.

text: Upphovsman eller dennes dödsbo kan enligt

text: 1 kap. 2 b §

text: ML efter begäran hos skattemyndigheten alltid beviljas frivilligt inträde, om beskattningsunderlagen understiger 300 000 kr. Skattemyndighetens beslut gäller till utgången av andra året efter året för beslutet.

text: I fråga om import av konstverk finns ingen beloppsgräns. Import skall således beskattas oavsett värde och oavsett vem som importerar. Skatt tas enligt

text: 7 kap. 1 §

text: ML ut med 12 procent av beskattningsunderlaget.

text: Återförsäljare som förvärvar konstverk från upphovsman som inte är skattskyldig får tillämpa bestämmelserna om VMB. Detta innebär att förvärvet inte medför någon avdragsrätt och att utgående skatt beräknas på vinstmarginalen. Om återförsäljaren begär det skall skattemyndigheten enligt

text: 9 a kap. 2 §

text: ML besluta att återförsäljaren skall tillämpa VMB också beträffande omsättningar av konstverk som han förvärvat från skattskyldig upphovsman eller dennes dödsbo samt beträffande omsättningar av konstverk, samlarföremål och antikviteter som återförsäljaren importerat. Ett sådant beslut gäller t.o.m. andra året efter beslutsåret.

text: Förvärv från skattskyldig upphovsman eller dennes dödsbo samt import innebär skattedebitering gentemot återförsäljaren. Den debiterade skatten är enligt

text: 9 a kap. 13 §

text: ML inte avdragsgill. Skatten skall dock enligt

text: 9 a kap. 9 § tredje stycket

text: ML inräknas i inköpskostnaden.

text: Utan hinder av bestämmelserna om VMB får återförsäljare tillämpa ML:s allmänna bestämmelser. Detta gäller också i de fall återförsäljaren begärt att få tillämpa VMB och skattemyndigheten beslutat om detta, s.k. frivilligt inträde. Om återförsäljaren väljer att tillämpa de allmänna bestämmelserna föreligger avdragsrätt för av upphovsmannen debiterad skatt. I

text: 9 a kap. 14 §

text: ML återfinns särskilda bestämmelser angående redovisning av ingående skatt i dessa fall. I fråga om konstverk, samlarföremål eller antikviteter som återförsäljaren importerat, eller om det är fråga om konstverk förvärvade från upphovsmannen eller dennes dödsbo, skall den ingående skatten dras av för den period under vilken varorna omsätts av återförsäljaren.

text: I följande exempel visas skillnaden mellan ML:s allmänna bestämmelser och VMB vid import av konstverk.

text: En återförsäljare importerar konstverk från U.S.A. för 100 000 kr. Skattesatsen är 12 procent och återförsäljaren har beräknat vinstmarginalen till 50 000 kr.

text: Införselmomsen är inte avdragsgill vid tillämpningen av VMB. Beloppet 12 500 kr inom parentes är den skatt som skall redovisas. Skatten får enligt

text: 9 a kap. 16 §

text: ML inte anges i fakturan. Beskattningsunderlaget beräknas enligt följande:

text: Försäljningspris 174 500 kr - (inköpspris 100 000 kr + införselmoms 12 000 kr =) 62 500 kr.

text: Beskattningsunderlaget blir 0,8 x 62 500 kr = 50 000 kr.

text: 7.2 Samlarföremål och antikviteter

text: Även samlarföremål och antikviteter kan bli föremål för VMB. Enligt

text: 3 kap. 23 §

text: ML har hittills från skatteplikt undantagits omsättning av

text: sedlar och mynt som är eller har varit gällande betalningsmedel, samt

text: frimärken, dock inte när de omsätts eller förs in i landet i särskilda förpackningar som är avsedda för butiksförsäljning.

text: Fr.o.m. den 1 november 1995 införs skatteplikt för omsättning av sedlar och mynt med karaktär av samlarföremål samt för frimärken. Återförsäljare som före denna tidpunkt skattefritt förvärvat sådana varor får också för dessa tillämpa VMB. Om återförsäljaren inte kan visa varans inköpspris skall detta anses ha varit 50 procent av priset vid försäljningen.

text: 8 EG-handel

text: VMB får tillämpas också vid handel mellan EG-länder. Av

text: 9 a kap. 1 §

text: ML framgår bl.a. att VMB tillämpas vid omsättningar av varor som levererats till återförsäljaren inom EG. I

text: 9 a kap. 18 §

text: ML finns bestämmelser om förfarandet i samband med försäljning till annat EG-land.

text: Exempel A

text: En svensk skattskyldig återförsäljare köper en begagnad vara från en icke skattskyldig person i ett annat EG-land. Varan säljs vidare till en icke skattskyldig i Sverige.

text: Av

text: 9 a kap. 1 §

text: ML framgår att förutsättningar föreligger för VMB. Beskattningen sker på samma sätt som om omsättningarna skett inom Sverige.

text: Exempel B

text: En svensk återförsäljare säljer en begagnad vara till en återförsäljare i annat EG-land.

text: Av

text: 9 a kap. 18 §

text: ML framgår att om den svenske återförsäljaren tillämpar VMB på omsättningen så är den inte undantagen från skatteplikt. Detta innebär att försäljningen inte skall redovisas i kvartalsredovisningen. På fakturan bör uppges att beskattning skett i enlighet med direktiv

text: art 26a. Detta kan ske med noteringen Secondhand goods eller Margin scheme . Jfr även

text: 3 kap. 30 f § andra stycket

text: ML som avser den situationen när en svensk återförsäljare förvärvar en vara från ett annat EG-land.

text: Exempel C

text: Ett svenskt antikvariat säljer begagnade böcker på postorder till privatpersoner i Danmark för två milj. kr per år.

text: Antikvariatet kan tillämpa VMB även om den sammanlagda försäljningen till Danmark är av en sådan omfattning att Danmarks motsvarighet till 5 kap. 2 § punkt 4 ML skulle kunna vara tillämpligt.

text: Exempel D

text: Ett belgiskt antikvariat säljer under 1996 varor till svenska privatpersoner för 500 000 kr. Antikvariatet tillämpar sitt lands VMB vid försäljningarna.

text: Av

text: 9 a kap. 18 §

text: ML (jfr

text: prop. 1995/96:58 s. 51

text: ) framgår att

text: 5 kap. 2 § första stycket 4

text: ML inte tillämpas i fråga om omsättning som i ett annat EG-land beskattas enligt det landets motsvarighet till

text: 9 a kap.

text: ML.

text: Gemenskapsinterna förvärv undantas från skatteplikt enligt

text: 3 kap. 30 f §

text: ML om omsättningen i det land från vilket varan sänds har beskattats enligt det landets regler för VMB.

text: 9 Övergångsbestämmelser

text: Bestämmelserna om VMB träder i kraft den 1 november 1995. Samtidigt upphör rätten till avdrag för fiktiv skatt. Beträffande varor för vilka avdragsrätt inträtt före den 1 november 1995 skall ML:s allmänna bestämmelser tillämpas.Vid ikraftträdandet kan en skattskyldig återförsäljare ha i huvudsak följande varugrupper i lager:

text: Varor som han förvärvat eller importerat med rätt till avdrag för ingående skatt,

text: varor som han förvärvat med rätt till avdrag för fiktiv skatt,

text: varor som han förvärvat utan skatt på grund av undantag från skatteplikt, t.ex. konstverk, sedlar, mynt och frimärken, samt

text: varor som han förvärvat från annat EG-land där återförsäljaren tillämpat det landets VMB.

text: Av övergångsbestämmelserna punkt 3 framgår att ML:s allmänna bestämmelser skall tillämpas beträffande omsättning av varor från de två första grupperna.

text: När det gäller konstverk finns inga särskilda övergångsbestämmelser. När en återförsäljare omsätter t.ex. ett konstverk förvärvat från upphovsmannen före den 1 november 1995 är han skyldig att redovisa mervärdesskatt enligt ML:s allmänna bestämmelser.

text: VMB får enligt övergångsbestämmelserna punkt 4 tillämpas på sedlar, mynt och frimärken även om de förvärvats före den 1 november 1995. Om återförsäljaren inte kan visa varans inköpspris skall detta anses ha varit 50 procent av priset vid försäljningen.

text: Några särskilda övergångsbestämmelser har inte ansetts erforderliga för den fjärde varugruppen, varor som förvärvats från annat EG-land där återförsäljaren tillämpat det landets VMB.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 7944-97/901

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Frågor och svar avseende kulturmomsen

org: skv

text: Nytt: 2007-05-08

type: stycke

text: Detta ställningstagande upphör att gälla eftersom det får anses ha ersatts av följande ställningstaganden

text: 2002-12-19, Mervärdesskatt för artistframträdanden och produktionsbolag, dnr

text: 2006-01-18, Utövande konstnärer m.m., dnr

text: 131 655475-05/111

text: Sammanfattning

type: rubrik

text: RSV har erhållit en sammanställning av frågor som teaterkonsulenter, kulturchefer och teaterchefer har ställt angående kulturmomsen. Av frågeställningarna framgår ett allmänt önskemål om mer information om gällande momsregler på kulturområdet. Med anledning av detta önskemål och då reglerna på detta område även innebär information om lagen om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, URL, har RSV valt att besvara frågeställningarna genom att hänvisa till olika delar i det avsnitt avseende Kultur som återfinns i Riksskatteverkets Handledning för mervärdesskatt 1997, (se avsnitt 19 i MHL 1999).

text: I följande avsnitt återfinns därför allmän information om mervärdesskatt, en sammanställning över frågor och svar avseende kulturmomsen samt ett utdrag från Riksskatteverkets Handledning för mervärdesskatt 1997, MHL. (se avsnitt 19 i MHL 1999)

text: 1 Allmänt om mervärdesskatt

text: Mervärdesskatten (moms) är en allmän konsumtionsskatt. Momsen tas ut i varje led i tillverknings- och distributionskedjan. Varje led svarar för skatten på den värdetillväxt (mervärdet) som har tillförts i det egna ledet. Detta uppnås genom att företagen från momsen på den egna omsättningen (den utgående momsen) får dra skatten på förvärven för verksamheten (den ingående momsen). Den verkliga skattebördan skjuts därmed framåt tills den träffar den slutlige konsumenten. Konsumenten kan vara en privatperson eller ett företag vars verksamhet inte medför skattskyldighet och inte heller rätt till återbetalning av moms (t.ex en allmännyttig ideell teaterförening). Det är alltså den slutlige konsumenten som slutligen får bära momsen som en kostnad.

text: 2 Momspliktig försäljning i Sverige

text: Vid en försäljning måste en bedömning ske om moms skall debiteras (påföras) kunden. Moms skall enligt huvudregel i 1 kap. 1 § punkt 1

text: Mervärdesskattelagen

text: (ML) betalas till staten vid

text: - omsättning inom landet

text: - som görs i en yrkesmässig verksamhet

text: - av skattepliktiga (läs momspliktiga) varor och tjänster

text: Vidare skall moms även betalas vid så kallade gemenskapsinterna förvärv och vid import.

text: För att moms skall påföras vid en försäljning enligt huvudregeln, krävs att alla tre av de ovanstående punktsatserna skall vara uppfyllda och en särskild bedömning måste ske för varje punktsats.

text: 2.1 Omsättning inom landet

text: Tjänster avseende kulturella aktiviteter mm är omsatta i det land där aktiviteterna äger rum (

text: 5 kap. 6 § 1 st 1 p

text: ML), dvs utförs kulturaktiviteten i Sverige anses den också omsatt här.

text: 2.2 Yrkesmässig verksamhet

text: Enligt ML:s huvudregel om yrkesmässighet är en verksamhet yrkesmässig om den utgör näringsverksamhet enligt 21 § kommunalskattelagen (KL). Enligt

text: 21 §

text: KL avses med näringsverksamhet en yrkesmässig och självständigt bedriven förvärvsverksamhet. En sådan verksamhet kännetecknas av varaktighet, självständighet och vinstsyfte, de sk rörelsekriterierna.

text: Vidare finns det i ML även kompletterande regler som utvidgar eller inskränker yrkesmässighetsbegreppet. En inskränkning avser bl.a skattskyldigheten för allmännyttiga ideella föreningar. Begränsningen motsvarar i stort de regler som gäller vid inkomsttaxeringen. Detta innebär att en av allmännyttig ideell förening bedriven verksamhet, där inkomsten utgör sådan inkomst av näringsverksamhet för vilken föreningen är frikallad från skattskyldighet enligt 7 § 5 mom. lagen om statlig inkomstskatt, SIL, inte utgör yrkesmässig verksamhet i mervärdesskattehänseende.

text: Observera att denna inskränkning i yrkesmässigheten enligt ML inte gäller alla ideella föreningar utan endast s.k. allmännyttiga ideella föreningar som är frikallad från skattskyldighet enligt 7 § 5 mom. SIL för inkomst av näringsverksamhet.

text: 2.3 Momspliktiga varor och tjänster inom kultur området

text: Genom lagändring den 1 januari 1997 har flera tidigare momsfria omsättningar inom kulturområdet blivit momspliktiga. Anledningen till ändringarna är en anpassning till EG:s mervärdesskatteregler inom kulturområdet.

text: I bilaga 1 (bilaga 12 i MHL 1999) återfinns en mycket översiktlig sammanfattning av momsregler på kulturområdet. För utförlig information avseende gällande regler för respektive aktivitet, se hänvisning till respektive rubrik i avsnitt 19 av MHL som återfinns som bilaga 2 (se avsnitt 19 i MHL 1999).

text: 3 Frågor och svar angående kulturmomsen

text: 3.1 Bakgrund

text: Av avsnitt 2 ovan framgår att samtliga kriterier (omsättning inom landet, yrkesmässig verksamhet, momspliktiga varor och tjänster) måste vara uppfyllda för att moms skall påföras vid en försäljning. En särskild bedömning måste därmed ske för respektive fall.

text: Det stora flertalet av frågeställningar som tillsänts RSV, avser kriteriet om transaktionen är momspliktig eller inte och om eventuell tillämplig skattesats. Ett antal grundläggande frågeställningar finns återgivna nedan. De frågor som har utelämnats avser frågeställningar som innehållsmässigt liknar de nedan återgivna. Frågor avseende kulturmomsens nationalekonomiska betydelse, kommer att översändas till Finansdepartementet för besvarande.

text: 3.2 Allmänna frågor

text: - Är kulturmomsen alltid 6%?

text: - Finns det undantag från denna momsplikt?

text: - Moms utgår med 6% för olika typer av konstnärligt arbete. Ibland är det svårt att veta för vilka kategorier som 6% respektive 25% gäller. Vore bra med en lista över yrkeskategorier, fördelat på teater, film, TV, dans.

text: - Ska man tillämpa moms vid övrig försäljning? Som exempel kan nämnas avyttring av tekniska utrustning eller vid försäljning av vissa tjänster där personalens specialkunskaper anlitas. Vilken ska i så fall momssatsen vara?

text: - Gäller det endast för professionella föreställningar? Hur är det med workshops, föreställningar och pedagogisk verksamhet som anknyter till konst/kulturutbud?

text: Svar: Av sammanfattningen (bilaga 1) och av bifogat utdrag från MHL (bilaga 2), se avsnitt 19 i MHL 1999, framgår gällande momsregler och skattesatser för olika typer av aktiviteter inom kulturområdet. Några generella regler för olika yrkeskategorier finns inte, utan en bedömning måste ske för varje försäljning av vara/rättighet och för respektive tjänst som utförs. De gränsdragningsproblem som kan uppkomma beskrivs bl.a i MHL avsnitt 19.3.2.4, se samma avsnitt i MHL 1999, avseende skapande av filmproduktioner.

text: 3.3 Försäljning av föreställning

text: a) En teater som tillhandahåller sina föreställningar till största delen till skolor, kommuner och andra arrangörer. Arrangören debiteras för hel föreställning enligt kontrakt. Teatern säljer inga biljetter till föreställningen. Skall moms debiteras vid försäljning av hel föreställning till arrangör. Vilken momsskattesats skall i så fall tillämpas?

text: Svar: När en teatergrupp tillhandahåller en föreställning till någon som i sin tur arrangerar en föreställning gentemot publik:

text: - omfattas arrangören av skatteplikt avseende försäljning av entrébiljettern under förutsättning att arrangören bedriver en yrkesmässig verksamhet (skattesats 6 %),

text: - teatergruppens försäljning av föreställningen till arrangören är dock undantaget från skatteplikt (utövande konstnärs framförande).

text: För t.ex en teatergrupp som säljer sin föreställning till en skola för att framföras i skolans matsal gäller därmed undantaget - skolan är här arrangör. Om skolan däremot köper hela föreställningar (jämförbart med samtliga biljetter) som teatergruppen visar i egna eller hyrda lokaler är det teatergruppen som är arrangör och är skattskyldig.

text: b) När det gäller vuxenteater, vad gäller när en länsteater (stiftelse) säljer en hel föreställning till en ideell förening?

text: Svar: I det fall arrangören är en ideell förening, är entrébiljetterna i regel momspliktiga. Om föreningen anses vara en allmännyttig ideell förening anses verksamhet inte vara yrkesmässig varför föreningen inte är skattskyldig för försäljningen av entréintäkterna (alla kriterier enligt huvudregeln är således inte uppfyllda). Försäljningen av föreställningen till arrangören är undantaget från skatteplikt (utövande konstnärs framförande).

text: c) Parkteatern köper färdiga produktioner, dessa visas därefter gratis av parkteatern. Skall producenten/försäljaren lägga moms på fakturan till oss?

text: Svar: I fall där det i en teaterproduktion ingår kostnader som kan anses underordnade det artistiska framförandet, kan undantaget omfatta försäljning av en hel teaterproduktion. Undantaget gäller alla led till sista ledet/ arrangören, dvs. till och med själva framförandet.

text: I fall där det i produktionen ingår tillhandahållanden som inte kan anses utgöra ett underordnat led till det artistiska framförandet, skall en utbrytning ske av denna prestation. En särskild bedömning av momsplikten måste därefter ske avseende den utbrutna prestationen.

text: 3.4 Beskattningsunderlag

text: - Skall moms påföras på gage, reseersättning, traktamente eller bara på gage? Om det är moms på resor och traktamente - skall också denna moms vara 6 % Några grupper tar ut 12 % på detta.

text: Svar: Beskattningsunderlaget skall omfatta samtliga varor och tjänster som kan anses utgöra ett underordnade tillhandahållandet, t.ex resor, hotellrum, rekvisita, instrument, ljus och ljudutrustning. Om själva tillhandahållandet är undantaget från moms avser undantaget således hela beskattningsunderlaget. Avser det huvudsakliga tillhandahållandet en skattepliktig transaktion skall den skattesats som gäller för transaktionen avse hela beskattningsunderlaget.

text: 3.5 Inbetalning av moms

text: - Vem är ansvarig för att momsinbetalningen verkligen sker? Uppdragsgivaren/producenten/ arrangören?

text: Svar: Den som debiterar (påför) moms avseende momspliktiga kulturtjänster är skattskyldig och skall inbetala momsen till skattemyndigheten.

text: 3.6 Överlåtelse i flera led

text: - En arrangör t.ex en skola, beställer en föreställning av oss och betalar ett enhetspris 7000 kr, vilket inkluderar gage, resor, traktamente och logi. Länsteaterföreningen skriver kontrakt med arrangören. Teatergruppen, en fri grupp, skriver kontrakt med oss på totalt 6500 kr vilket inkluderar gage, resor och traktamenten. Länsteaterföreningen beställer och betalar hotellet. Länsteaterföreningen betalar teatergruppen. Arrangören betalar oss. Länsteaterföreningen gör här en förlust vilket är lika med subventionen. Fråga är då om någonting är momspliktigt av leden förutom att det ingår moms i hotellfakturan.

text: Svar: Se 19.2.1 (se samma avsnitt i MHL 1999) Undantaget från skatteplikt gäller i samtliga led och inte endast den utövande konstnärens tillhandahållanden. I ovanstående fall synes det avse en överlåtelse av den utövande konstnärens framförande som är undantagen från moms i alla led.

text: 3.7 Subventioner

text: - Med införandet av 6 % kulturmoms skapades problem när det gäller subventioner. Skall subventionerna även innehålla den del som är moms.

text: Svar: Genom en särskild reglering i

text: 8 kap. 13 a §

text: ML har fr.o.m. den 1 januari 1997 införts en avdragsbegränsning. Av lagrummet framgår att i de fall den ingående skatten avser förvärv eller import som görs i verksamhet som består av anordnande av konserter, cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämförliga föreställningar får avdrag inte göras till den del intäkten i verksamheten utgörs av sådant bidrag eller stöd från det allmänna, som inte kan anses utgöra ersättning för omsatt vara eller tjänst.

text: 3.8 Momsregistrerade A-skattare

text: Momsregistrerade A-skattare - skall momsen ses som ett nettolönetillägg eller läggas på bruttot vilket leder till preliminärskatteavdrag (dubbel skatt).

text: Svar: I det fall en momsregistrerad näringsidkare har A-skatt, skall preliminärskatt dras på ersättningen exklusive moms.

text: 3.9 Skattskyldighetens inträde

text: - Vi har en relativt stor försäljning i aug/sep varje år av abonnemangskort för kommande säsong. Enligt kontantmetoden skall moms tas ut vid försäljning, ej när man verkligen går på en föreställning. Finns det något sätt att istället ta ut momsen vid föreställningstillfället.

text: Svar: Försäljning av abonnemangskort anses utgöra en överlåtelse av en rättighetsbärare som innebär nyttjanderätt till en viss aktivitet. I dessa fall ses försäljningen som ett förskott för den aktuella aktiviteten. Skattskyldigheten för förskott inträder när betalning erhålls kontant eller på annat sätt kommer den skattskyldige till godo.

text: 3.10 Avdragsrätt

text: a) Länsteaterföreningen som är en ideell organisation får inte dra av momsen. Det innebär för vår del ökade kostnader när vi med arrangörsstödet betalar resor och traktamenten. Om vi låter respektive kommun stå för kostnaden kan ju momsen avräknas. Men då faller vår enkla arbetsmodell och ersätts med ökad byråkrati. Lika med ökade kostnader. Kan en länsteaterförening få någonstans dispens eller helt enkelt så att moms inte ska läggas på vare sig traktamenten eller resekostnader.

text: Svar: Någon dispensmöjlighet för att undvika att momsen inte blir en kostnad i ovanstående fall finns inte.

text: b) Löpande under året gör vi momsavdrag med en procentsats som baserar sig på budgeterade procentuella offentliga bidrag. Efter avslutat verksamhetsår skall detta justeras baserat på utfall för året i fråga. Hur skall detta hanteras i momsrapporten. Skall justering göras i momsredovisningen i januari följande år, eller i helt separat redovisning när bokslutet är helt klart.

text: Svar: Se avsnitt 19.3.3.1. (se samma avsnitt i MHL 1999). Den faktiska andelen avdragsgill ingående skatt kommer inte att vara känd under löpande år. Först vid årets utgång kan konstateras hur stor den skattepliktiga omsättningen är i förhållande till den totala omsättningen inklusive bidrag. Avdragsprocenten under året blir därför preliminär och korrigering får göras i samband med bokslutet. En sådan bokslutskorrigering skall göras i den sista redovisningsperioden för räkenskapsåret.

text: 3.11 Avdragsbegränsning

text: I det kommunala bidraget ingår en del för att täcka lokalhyror. Lokalhyrorna debiteras nästan uteslutande från kommunen eftersom de äger fastigheterna. Avdragsbegränsningen påverkas av bidragets storlek. Modell: Kommunen ställer lokalerna till teaterns förfogande utan krav på hyresersättning. Kommunen innehåller den del av bidraget som avser lokalhyrorna. Teatern får således inget ekonomiskt stöd/subvention för kommunens lokaler varken bidragsvägen eller på annat sätt eftersom man inte har några kostnader för lokalhyra. Ovanstående bör väl ändå öka avdragsrätten.

text: Svar: Avdragsrätten bestäms utifrån hur stor andel den skattepliktiga omsättningen utgör av den totala omsättningen inklusive erhållna bidrag (se avsnitt 19.3.3.1, se samma avsnitt i MHL 1999).

text: Bilaga 1

text: I denna bilaga återfinns en mycket översiktlig sammanfattning av momsregler (fr.o.m 970101) på kulturområdet. För utförlig information avseende gällande regler för respektive aktivitet, se hänvisning till respektive rubrik i avsnitt 19 av MHL.

cells: Utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk som omfattas av URL.

cells: a) bedriven eller i mer än ringa omfattning understödd av det allmänna

cells: a) av det allmänna understödd folkbildningsverksamhet som tillhandahålls av studieförbund

cells: Allmänt om upplåtelse eller överlåtelse av upphovsrättigheter

cells: a) avseende tidigare momsfria rättigheter

cells: b) avseende tidigare momspliktiga rättigheter t.ex fotografier, reklamalster eller industriellt rättsskydd

cells: Upplåtelse eller överlåtelse av upphovsrättigheter avseende litterära verk t.ex

cells: Upplåtelse eller överlåtelse av upphovsrättigheter avseende konstnärliga verk t.ex

cells: Upplåtelse eller överlåtelse av upphovsrättigheter avseende fotografier mm

cells: - vid skapandet medverkar bl.a yrkeskategorier varav vissa har upphovsrättsligt skydd, vissa agerar som utövande konstnärer, en bedömning måste därför göras för respektive enskild aktivitet.

cells: - framställning, kopiering eller annan efterbehandling av kinematografisk film.

cells: - förvärv eller import som görs i verksamhet som består i anordnande av konserter, cirkus-, biograf, teater, opera, balett eller andra jämförliga föreställningar - avdrag får inte göras till den del verksamheten finansieras genom bidrag eller stöd från det allmänna


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-1004569

title: Behandling av uppgifter i folkbokföringsdatabasen om dödfödda barn

text: Nytt: 2026-04-02

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2026-04-02, dnr.

text: 1 Sammanfattning

text: Anmälan om dödfött barn som avlidit efter utgången av tjugoandra havandeskapsveckan ska göras till Skatteverket. Det rättsliga stödet för att i folkbokföringsdatabasen behandla de uppgifter som finns i anmälan om det dödfödda barnet och utfärda ett intyg för gravsättning eller kremering finns i

text: folkbokföringslagen (1991:481)

text: , FOL,

text: begravningslagen (1990:1144)

text: , BegrL, lagen (

text: ) om behandling av personuppgifter i Skatteverkets folkbokförings–verksamhet, FdbL, och förordningen (

text: ) om behandling av personuppgifter i Skatteverkets folkbokföringsverksamhet, FdbF. Stöd för att Skatteverket ska underrätta SCB om de registrerade uppgifterna om den förälder som fött barnet och om det dödfödda barnet finns i FdbF.

text: Skatteverket har utöver det som anförts ovan inte stöd i författning att behandla andra uppgifter om det dödfödda barnet. Det innebär att Skatteverket inte kan besluta om och registrera ett för- eller efternamn för det dödfödda barnet. Skatteverket har inte heller stöd i författning för att registrera uppgift om föräldraskap för barnet. Dessa uppgifter får därför inte behandlas i folkbokföringsdatabasen.

text: Bestämmelserna i FOL rör endast dödfött barn som har avlidit efter utgången av den tjugoandra havandeskapsveckan. Det saknas därmed stöd i FOL eller annan författning för behandling av uppgifter om dödfödd som har avlidit före denna tidpunkt. Sådana uppgifter får därför inte behandlas i folkbokföringsdatabasen.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om när det finns stöd i författning för Skatteverket att behandla uppgifter om dödfött barn i folkbokföringsdatabasen. Frågan gäller både

text: dödfödd efter utgången av tjugoandra havandeskapsveckan, och

text: dödfödd före utgången av tjugoandra havandeskapsveckan.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Anmälan ska göras för en dödfödd som har avlidit efter utgången av tjugoandra havandeskapsveckan till Skatteverket (24 § fjärde stycket FOL). Anmälningsskyldigheten gäller oavsett om föräldern som fött barnet är folkbokförd i Sverige eller inte (1 § andra stycket FOL). Folkbokföring och sådan registrering som avser dödsfall i Sverige sker genom Skatteverkets försorg (1 § tredje stycket FOL).

text: Skatteverket ska utfärda ett intyg för gravsättning eller kremering (4 kap. 7 § första stycket BegrL). Skatteverket behandlar dessa uppgifter i folkbokföringsdatabasen (2 kap. 3 § första stycket 15 FdbL).

text: Skatteverket ska underrätta SCB när registrering har skett beträffande födelse av dödfött barn (6 § första stycket 1 FdbF).

text: Samtliga personuppgiftsbehandlingar som ska göras måste uppfylla principerna i artikel 5 EU:s dataskyddsförordning (

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/679 av den 27 april 2016

text: om skydd för fysiska personer med avseende på behandling av person-uppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter och om upphävandet av direktiv

text: , allmän dataskyddsförordning). Bland annat gäller principerna om laglighet, ändamålsbegränsning och uppgiftsminimering (artikel 5.1

text: a

text: b

text: och

text: c

text: ). Behandlingen ska också ha stöd i någon av de rättsliga grunder som finns uppräknade i

text: artikel 6

text: , till exempel att behandlingen är nödvändig för att uppfylla en rättslig förpliktelse (

text: artikel 6.1 c

text: ) eller för att utföra en uppgift av allmänt intresse eller som ett led i myndighetsutövning (

text: artikel 6.1

text: .e). De är de vanligaste grunderna vid behandling av personuppgifter i folkbokföringsverksamheten. De rättsliga grunderna ska vara fastställda (rättsligt förankrade) i enlighet med antingen unionsrätten eller svensk rätt. En registerlag, som till exempel FdbL, utgör inte i sig själv en rättslig grund för behandling av personuppgifter. Den rättsliga grunden för folkbokförings-verksamheten finns i till exempel FOL och lagen (

text: ) om personnamn, PNL.

text: För behandling av personuppgifter i Skatteverkets folkbokföringsverksamhet gäller FdbL och FdbF. De författningarna kompletterar EU:s dataskyddsförordning (1 kap. 2 § FdbL).

text: I 1 kap. 4 § FdbL räknas upp för vilka ändamål Skatteverket får behandla personuppgifter i folkbokföringsverksamheten. Av bestämmelsen framgår att uppgifter bland annat får behandlas för ändamålen

text: samordnad behandling, kontroll och analys av identifieringsuppgifter för fysiska personer och av andra folkbokföringsuppgifter,

text: handläggning av folkbokföringsärenden, och

text: fullgörande av underrättelseskyldighet enligt lag eller förordning.

text: För behandling av uppgifter i själva folkbokföringsdatabasen gäller dessutom de särskilda bestämmelserna i 2 kap. FdbL. Av 2 kap. 2 § FdbL framgår för vilka personer som uppgifter i folkbokföringsdatabasen får behandlas. Uppgifter får behandlas för personer som är eller har varit folkbokförda här i landet, personer som har tilldelats personnummer enligt 18 b § FOL och personer som har tilldelats samordningsnummer. Uppgifter om andra personer (t.ex. dödfödda barn) får behandlas om det behövs för handläggningen av ett ärende. Av 1 kap. 1 § andra stycket FdbL framgår att 1 kap. 4 § och 2 kap. FdbL ska tillämpas även för avlidna personer. Uppgifter om ett dödfött barn är inte personuppgifter enligt EU:s dataskyddsförordning.

text: I ärenden om registrering av födelse, vigsel och dödsfall som skett i Sverige får Skatteverket även behandla uppgifter om personer som inte är eller har varit folkbokförda här i landet (1 § andra stycket FOL och 4 § andra stycket FdbF).

text: I 2 kap. 3 § FdbL finns en uppräkning av vilka uppgifter som får behandlas i folkbokförings-databasen när ändamålen i 1 kap. 4 § FdbL är uppfyllda.

text: Under förutsättning att det finns ett konkret behov av att använda en uppgift vid handläggningen av ett ärende ger 2 kap. 4 § FdbL stöd för behandlingen om uppgiften inte anges i 2 kap. 3 § FdbL. Även här gäller förutsättningen att uppgifterna behövs för något av de ändamål som anges i 1 kap. 4 § FdbL. Om ett sådant behov föreligger, dvs. uppgiften behövs för att kunna göra en korrekt tillämpning av de materiella reglerna, finns stöd för behandlingen. Av 4 § första stycket FdbF framgår att ärendeuppgifter om den person som ärendet rör får behandlas i folkbokföringsdatabasen.

text: 4 Bedömning

text: Dödfött barn efter utgången av tjugoandra havandeskapsveckan

text: Vilka uppgifter får Skatteverket registrera i folkbokföringsdatabasen om ett dödfött barn?

text: Anmälan om dödfött barn ska göras till Skatteverket enligt 24 § fjärde stycket FOL. Skatteverket ska registrera dödsfallet enligt

text: 1 § andra stycket samma lag

text: . I ärendet om ett dödfött barn får Skatteverket registrera barnets födelsetid, dödsdatum och kön samt namn och personnummer på den förälder som fött barnet. Är föräldern inte folkbokförd registreras enbart hens namn och födelsetid i ärendet.

text: Utifrån de registrerade uppgifterna kan Skatteverket med stöd av BegrL utfärda ett intyg för gravsättning eller kremering. Eftersom uppgifterna behövs för handläggning av ärende får uppgifterna registreras i folkbokföringsdatabasen enligt 2 kap. 2 § andra stycket och 4 § första stycket FdbL samt 4 § första och andra stycket FdbF.

text: Skatteverket ska underrätta SCB om de registrerade uppgifterna om föräldern som fött barnet och om det dödfödda barnet med stöd av 6 § första stycket 1 FdbF.

text: Vad gäller när en person begär att Skatteverket ska registrera ytterligare uppgifter om ett dödfött barn?

text: Skatteverket kan få en begäran om att registrera andra uppgifter än de som Skatteverket får registrera i ett ärende om dödfött barn, till exempel uppgift om för- och efternamn eller föräldraskap för det dödfödda barnet. Frågan uppkommer då om det finns rättsligt stöd för sådan behandling av uppgifter.

text: Dödfött barn är inte ett rättssubjekt och kan därför inte ansöka om och förvärva för- och efternamn enligt PNL. Skatteverket kan därför inte registrera uppgift om namn i folkbokföringen.

text: Socialnämnden är inte skyldig att medverka till att fastställa ett föräldraskap genom bekräftelse för ett dödfött barn och bör därför inte göra detta. Det finns inte heller möjlighet för domstol att genom dom fastställa föräldraskap för ett dödfött barn. Det finns därmed inga bestämmelser i

text: föräldrabalken

text: eller annan författning om att Skatteverket behöver uppgifter om fastställda föräldraskap för dödfödda barn. Det finns alltså inget rättsligt stöd för Skatteverket att behandla sådana uppgifter.

text: Slutsats

text: I folkbokföringsdatabasen får de uppgifter behandlas som behövs för handläggningen av ett ärende, det krävs dock att det finns tillämpliga materiella regler. Sådana materiella regler saknas för registrering av uppgifter om för- och efternamn och föräldraskap för den dödfödda.

text: Det betyder att Skatteverket i dessa situationer saknar rättsligt grund för att behandla uppgifterna och dessa ska därför inte registreras.

text: Vad gäller när en person begär att Skatteverket ska registrera uppgifter om en dödfödd som har avlidit före utgången av den tjugoandra havandeskapsveckan?

text: Bestämmelsen i 24 § fjärde stycket FOL rör endast dödfödd som har avlidit efter utgången av den tjugoandra havandeskapsveckan. Det saknas därmed stöd för behandling av uppgifter om dödfödd som har avlidit före denna tidpunkt. Uppgifterna får därför inte behandlas i folkbokföringsdatabasen (2 kap. 3 och 4 §§ FdbL). I folkbokföringsdatabasen får de uppgifter behandlas som behövs för handläggningen av ett ärende, men det krävs att det finns tillämpliga materiella regler, vilket saknas i dessa fall.

text: Skatteverket saknar i dessa situationer rättslig grund för att behandla uppgifterna och dessa ska därför inte registreras.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-1020764

status: gällande

text: 1 Sammanfattning

text: Vid bedömningen av om särskild löneskatt på pensionskostnader (SLP) ska påföras på pensionspremier för utsänd personal som tjänstgör utomlands utanför EU/EES-land och konventionsområdet är det tidsgränserna för den arbetsbaserade socialförsäkringen som ska vara styrande. I enlighet med detta anser Skatteverket att arbetsgivare ska betala SLP på pensionspremier för sådana utlandsutsända när deras utlandstjänstgöring kan antas vara längst ett år, d.v.s. då utsänd personal omfattas av svensk arbetsbaserad socialförsäkring. I det fall utsänd personal inte omfattas av den svenska arbetsbaserade socialförsäkringen under utlandstjänstgöringen, d.v.s. vid utsändningar som kan antas överstiga ett år, ska SLP inte påföras på betalda pensionspremier. Vid utsändningar till EU/EES-land och Schweiz eller konventionsland gäller särskilda regler enligt Europaparlamentets och Rådets förordning

text: (EG) nr 883/2004

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet Särskild löneskatt på pensionskostnader för utsänd personal, dnr

text: 130 186595-05/111

text: . Ställningstagandet har uppdaterats med anledning av ändringar i gällande lagstiftning. Vissa obsoleta hänvisningar har tagits bort och ersatts med hänvisningar till gällande svensk lag och EU-rätt. Avsnitt 4.3 Delvis kvar i svensk socialförsäkring har kompletterats med tre skatteavtal. Vidare har ett antal redaktionella justeringar gjorts. Ändringarna som har gjorts innebär inte någon ändring av Skatteverkets bedömning jämfört med det upphävda ställningstagandet.

text: 2 Frågeställning

text: Arbetsgivare som bedriver verksamhet i utlandet genom filialer ska inte betala SLP avseende i utlandet lokalt anställd personal. Detta framgår av

text: RÅ 2004 ref. 3

text: Med anledning av ovanstående dom har fråga uppkommit om SLP ska påföras för premiekostnader som utsändande arbetsgivare har på grund av tecknade pensionsförsäkringar för utlandsarbetare, t.ex. missionärer, som tjänstgör utomlands utanför EU/EES-land och konventionsområdet.

text: Med utsänd arbetstagare avses här en person som är anställd av sin arbetsgivare i Sverige och som sänds ut till annat land för att där utföra arbete för arbetsgivarens räkning under en begränsad tid.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Enligt

text: 1 § lagen (1991:687)

text: om särskild löneskatt på pensionskostnader (SLPL) skall den som utfäst en tjänstepension till staten betala SLP på kostnaden för pensionsutfästelsen. Av 2 § SLPL framgår hur beskattningsunderlaget ska beräknas.

text: I avgörandet

text: RÅ 1999 not. 154

text: prövades frågan om ett utländskt företag med ett fast driftställe i Sverige är skattskyldig för SLP. Skatterättsnämnden ansåg att SLP är en skatt som, beträffande systemet för dess fastställande, måste behandlas som en inkomstskatt. Om ett fast driftsställe finns i Sverige är det utländska företaget skattskyldigt här vad gäller inkomst av näringsverksamhet. Företaget blir då också skattskyldigt för SLP men endast för sådana pensionskostnader som är hänförliga till det fasta driftstället. Högsta förvaltningsdomstolen gjorde samma bedömning som Skatterättsnämnden.

text: I rättsfallet

text: RÅ 2004 ref. 3

text: prövades frågan om ett svenskt företag som bedrev verksamhet i utlandet genom filialer ska betala SLP för pensionskostnader avseende den lokalanställda personalen. Dessa var bosatta utomlands och omfattades inte av svensk socialförsäkring. Skatterättsnämndens majoritet ansåg att SLP inte ska påföras. Nämnden framhöll att syftet med införandet av såväl särskild löneskatt på förvärvsinkomster (SLF) som SLP är att åstadkomma neutralitet i socialavgiftshänseende vad gäller alla förvärvsinkomster på så sätt att skattedelen av avgifterna ska påföras alla förvärvsinkomster.

text: Vad gäller SLF undantas ersättningar till personer som inte förvärvsarbetar i Sverige. Skatterättsnämnden menade att det framgår av de ursprungliga förarbetena till lagen om särskild löneskatt att motsvarande avgränsning var tänkt att gälla för SLP. Det kom dock inte till uttryck i den särskilda lagstiftning som senare kom att införas. Nämndens slutsats var att basen för beräkning av beskattningsunderlaget ska bestämmas efter samma principer oavsett om det gäller SLF eller SLP. Eftersom företaget inte hade varit skattskyldigt för SLF, om man hade betalat ut ersättning som enligt lagen (

text: ) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster (SLFL) skulle ha ingått i skatteunderlaget, kom Skatterättsnämnden fram till att SLP inte ska betalas på pensionskostnaderna för de anställda som arbetade i utlandet. Högsta förvaltningsdomstolen gjorde samma bedömning som Skatterättsnämnden och fastställde förhandsbeskedet.

text: 4 Skatteverkets bedömning

text: 4.1 Utsändningar utanför EU/EES-land, Schweiz och konventionsland

text: Skatteverkets uppfattning är att det genom

text: RÅ 2004 ref. 3

text: får anses vara klarlagt att basen för beräkning av beskattningsunderlaget för SLP bör bestämmas efter samma principer som beskattningsunderlaget för SLF. Frågan man ska ställa sig är således om företaget hade varit skyldigt att betala SLF enligt lagen om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster om företaget hade betalat ut ersättning som enligt denna lag ska ingå i skatteunderlaget.

text: Av 1 § tredje stycket SLFL framgår att skatteunderlaget för SLF ska bestämmas med tillämpning av bestämmelserna i

text: 2 kap.

text: och

text: 25 §§

text: socialavgiftslagen (2000:980)

text: , SAL. Detta innebär att skatteunderlaget för SLF är kopplat till de regler som gäller för beräkning av skatteunderlaget för arbetsgivaravgifter.

text: Den centrala bestämmelsen i SAL är 2 kap. 4 §. Av paragrafen framgår att arbetsgivaravgifter ska betalas på avgiftspliktig ersättning för arbete i Sverige (första punkten) och arbete i utlandet till en person som när arbetet utförs omfattas av svensk socialförsäkring enligt unionsrätten inom Europeiska unionen (EU) eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller enligt avtal med andra stater (andra punkten). Med arbete i Sverige avses enligt

text: 1 kap. 6 § första stycket

text: SAL förvärvsarbete i verksamhet här i landet. Av

text: 1 kap. 8 §

text: SAL framgår att s.k. utsändningar skall räknas som arbete i Sverige i samma utsträckning som enligt

text: 6 kap. 4 § socialförsäkringsbalken (2010:110)

text: , SFB. I detta lagrum sägs att arbete utomlands för en arbetsgivare med verksamhet i Sverige ska anses som arbete här i landet, om arbetstagaren är utsänd av arbetsgivaren och arbetet kan antas vara längst ett år (speciella regler för anställda som är utsända av en svensk statlig arbetsgivare).

text: Om utsändningen kan antas vara längst ett år är således den anställda försäkrad för arbetsbaserade förmåner, vilket innebär att arbetsgivaren ska betala arbetsgivaravgifter. Om däremot arbetet i utlandet kan antas vara över ett år omfattas arbetstagaren inte av den arbetsbaserade försäkringen och arbetsgivaravgifter ska inte betalas.

text: Skatteverket anser med hänsyn till ovanstående att det är tidsgränserna för den arbetsbaserade socialförsäkringen som ska gälla vid bedömningen av om SLP ska påföras på pensionspremier för utsänd personal. Skatteverket anser i enlighet med detta att arbetsgivare ska betala SLP på pensionspremier för sådana utlandsutsända vars utlandstjänstgöring kan antas vara längst ett år, d.v.s. då utsänd personal omfattas av svensk arbetsbaserad socialförsäkring. I det fall utsänd personal inte omfattas av den svenska arbetsbaserade socialförsäkringen under utlandstjänstgöringen, d.v.s. vid utsändningar som kan antas överstiga ett år, ska SLP inte påföras på betalda pensionspremier. Detta förutsätter att fråga är om personal som är utsänd till länder utanför EU/EES-området och Schweiz och med vilka Sverige inte har slutit någon socialförsäkringskonvention.

text: 4.2 Utsändningar till EU/EES-land, Schweiz eller konventionsland

text: Inom EU gäller gemensamma regler om social trygghet genom Europaparlamentets och Rådets förordning

text: (EG) nr 883/2004

text: om samordning av de sociala trygghetssystemen. Förordningen gäller även gentemot Schweiz samt – genom EES-avtalet - Island, Liechtenstein och Norge. Sverige har också ingått konventioner om social trygghet med ett antal länder. I förordningen och konventionerna regleras ländernas förpliktelser vad gäller den sociala tryggheten. Även skyldigheten att betala socialavgifter blir då indirekt reglerad.

text: Enligt

text: 1 kap. 3 §

text: SAL kan avgiftsskyldigheten begränsas av gemenskapsrätten inom Europeiska unionen (EU) eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) eller av en socialförsäkringskonvention med annat land. Av

text: 2 kap. 4 § andra punkten

text: SAL framgår att arbetsgivaravgifter ska betalas på avgiftspliktig ersättning för arbete i utlandet om personen omfattas av svensk socialförsäkring enligt nämnda regelverk.

text: Ovanstående innebär att förordningen och socialförsäkringskonventionerna påverkar vad som utgör underlag för arbetsgivaravgifter enligt SAL. Skatteverket anser att om anställd personal omfattas av svensk socialförsäkring vid utsändning till eller i övrigt i samband med arbete i EU/EES-land, Schweiz eller konventionsland ska arbetsgivaren betala SLP på betalda pensionspremier.

text: En utsänd arbetstagare kan i vissa situationer delvis vara kvar i svensk arbetsbaserad socialförsäkring. Dessa situationer är:

text: 1. då en anställd sänds ut med avsikt att utsändningen ska vara en längre tid än 12 månader men högst 60 månader, enligt konventionen med USA,

text: 2. då en anställd sänds ut och utsändningen varar längre tid än 12 månader men högst 60 månader, enligt konventionen med Kanada,

text: 3. då en anställd sänds ut med avsikt att utsändningen ska vara en längre tid än 12 månader men högst 24 månader, enligt konventionerna med Filipinerna, Indien och Sydkorea,

text: 4. då en anställd som vid årets ingång har fyllt 65 år sänds ut.

text: Skatteverkets uppfattning är att om en anställd som sänds ut delvis är kvar i svensk arbetsbaserad socialförsäkring under utlandstjänstgöringen enligt situationerna 1-3 ovan, är detta att betrakta som förvärvsarbete i Sverige, och arbetsgivaren ska då betala SLP på betalda pensionspremier.

text: I situation 4 anser Skatteverket att en anställd som sänds ut och som arbetsgivaren bara ska betala ålderspensionsavgift för enligt

text: 2 kap. 27 §

text: SAL, ska anses omfattas av svensk socialförsäkring och arbetsgivaren ska då betala SLP på betalda pensionspremier.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-1027761

title: Försäljning av tillgång mot ersättning i utländsk valuta och tillämpning av den s.k. 30-dagarsregeln

text: Nytt: 2025-04-08

text: Uttag från ett valutakonto medför en kapitalvinstberäkning avseende fordran i utländsk valuta. Skatteverket anser att avdrag för omkostnadsbelopp ska ske med ett belopp som motsvarar försäljningsintäkten, tills dess att fordrans totala omkostnadsbelopp har utnyttjats. Se ställningstagande ”Kapitalvinstbeskattning – amortering av fordran i utländsk valuta”, 2023-11-29, dnr

text: Avsnitt 4.3 Exempel avslutas med en kapitalvinstberäkning avseende uttag från ett valutakonto. Avdrag för omkostnadsbelopp ska rätteligen göras med 48 500 kr, som motsvarar försäljningsintäkten.

text: 1 Sammanfattning

text: Tillgångar kan säljas mot ersättning i utländsk valuta med en senare betalningsdag. Skatteverket anser att säljaren i ett sådant fall har förvärvat en fordringsrätt i utländsk valuta i utbyte mot den sålda tillgången. Erhållen betalning innebär att fordringsrätten är avyttrad och medför därmed en separat kapitalvinstbeskattning, motsvarande valutakursförändringen mellan försäljningen och betalningen.

text: Om erhållen betalning växlas till svenska kronor inom trettio dagar från försäljningen, ska kursen på växlingsdagen användas för att beräkna försäljningsintäkten för den sålda tillgången. Om växlingen kan avse andra medel än de som har erhållits för försäljningen, får skattebetalaren välja vilka medel som har växlats. Om växlingen kan avse medel som har erhållits från flera försäljningar, får skattebetalaren välja vilken av försäljningarna som växlingen avser.

text: Om den s.k. 30-dagarsregeln tillämpas, ska betalningen av köpeskillingsfordran inte medföra någon separat kapitalvinstbeskattning och betalningen ska inte heller ingå i beräkning av genomsnittligt omkostnadsbelopp för innehav av den utländska valutan.

text: 2 Frågeställning

text: Ersättningen vid försäljning av en tillgång t.ex. aktier eller en fastighet, kan bestämmas i en utländsk valuta. Huvudregeln är att försäljningsdagens valutakurs ska användas för att beräkna försäljningsintäkten i svenska kronor (SEK).

text: Köparens betalning kan bestämmas till en senare dag är försäljningsdagen. Medför betalningen av en sådan köpeskillingsfordran att det uppkommer en kapitalvinstbeskattning för säljaren, motsvarande valutakursförändringen från försäljningsdagen till betalningsdagen?

text: Om erhållen ersättning i utländsk valuta växlas till SEK inom trettio dagar från försäljningen, ska istället kursen på växlingsdagen användas för att bestämma storleken av försäljningsintäkten i SEK.

text: A har ett valutakonto med 10 000 euro. A säljer aktier för 10 000 euro och efter erhållen betalning är behållningen på kontot 20 000 euro. Inom trettio dagar från försäljningen växlas 10 000 euro till SEK.

text: Frågan är vilka euro som ska anses ha växlats till SEK. Är det de euro som ursprungligen fanns på kontot, de euro som senare kom in på kontot för de sålda aktierna, eller en kombination?

text: Det kan också förekomma att ersättning erhålls för flera försäljningar, innan växling sker till SEK. Frågan är då att bestämma vilken av ersättningarna som växlingen avser och därmed påverkar kapitalvinstberäkningen för den sålda tillgången.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med kapitalvinst och kapitalförlust avses vinst och förlust vid avyttring av tillgångar (

text: 41 kap. 2 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL). Med avyttring av tillgångar avses försäljning, byte och liknande överlåtelse av tillgångar (

text: 44 kap. 3 §

text: IL). Till avyttring räknas bl.a. att innehavaren av en fordran får betalt för denna (

text: 44 kap. 4 §

text: IL).

text: Kapitalvinst ska beräknas som skillnaden mellan ersättningen för den avyttrade tillgången och omkostnadsbeloppet. Med omkostnadsbelopp avses anskaffningsutgifter ökade med förbättringsutgifter (44 kap. 13-14 §§ IL).

text: I

text: 48 kap.

text: IL finns särskilda bestämmelser om kapitalvinst vid avyttring av fordringsrätter. Med utländsk fordringsrätt avses fordran i utländsk valuta. Bestämmelserna om utländska fordringsrätter ska också tillämpas på utländsk valuta (

text: 48 kap. 4 §

text: IL).

text: Vid beräkningen av omkostnadsbeloppet ska det genomsnittliga omkostnadsbeloppet för samtliga fordringsrätter av samma slag och sort som den avyttrade användas. Det genomsnittliga omkostnadsbeloppet ska beräknas med hänsyn till inträffade förändringar i innehavet (

text: 48 kap. 7 §

text: IL).

text: Inkomstskattelagen

text: saknar en uttrycklig bestämmelse, som anger hur en försäljningsintäkt i utländsk valuta ska bestämmas i SEK vid kapitalvinstberäkningen. Enligt Skatteverket är gällande rätt vad som nedan anförs i

text: RÅ 1987 ref. 14

text: och i proposition 1990/91:54.

text: Riksskatteverkets nämnd för rättsärenden har i

text: RÅ 1987 ref. 14

text: anfört följande.

text: ”Vid realisationsbeskattningen är huvudregeln att det vederlag som har erhållits för den avyttrade egendomen skall tas upp till vederlagets marknadsvärde vid avyttringstillfället. I konsekvens härmed måste enligt nämndens mening gälla att en köpeskilling som har bestämts i utländsk valuta skall räknas om till svensk valuta efter den kurs som gällde vid avyttringstillfället (fråga 1).”

text: I proposition 1990/91:54 s. 203 anför regeringen bl.a. följande

text: ”Vid köp och försäljning av kapitaltillgångar i utländsk valuta, t.ex. aktier, obligationer eller fastigheter, skall en valutakursförändring beaktas i samma reavinstbeskattning som marknadsvärdesförändring på egendomen. Tillgångens anskaffningspris resp. försäljningsintäkt i svenska kronor skall beräknas med hänsyn till den utländska valutakursen vid anskaffnings- och avyttringstillfället.”

text: Om ersättning för avyttrade tillgångar erhålls i utländsk valuta som växlas till svenska kronor inom trettio dagar från avyttringen, ska kursen på växlingsdagen användas för beräkningen av värdet på ersättningen (

text: 44 kap. 16 §

text: IL).

text: 4 Bedömning

text: Huvudregeln vid försäljning av en tillgång mot ersättning i utländsk valuta, är att försäljningsintäkten ska beräknas med hänsyn till valutakursen vid dagen för försäljningen. Valutakursförändring under innehavet av tillgången kommer därmed att beaktas vid kapitalvinstberäkningen för den sålda tillgången.

text: Frågan är om beskattning ska ske för en valutakursförändring mellan försäljningen och erhållen betalning, samt tillämpningen av den s.k. 30-dagarsregeln.

text: 4.1 Köpeskillingsfordran

text: I propositionen till

text: inkomstskattelagen

text: anges följande i författningskommentaren till

text: 44 kap. 16 §

text: IL (

text: prop. 1999/2000:2

text: del 2 s. 532).

text: ”Lagrådet utgår i sitt resonemang ifrån att säljaren inte får den utländska valutan på en gång utan att han först har en fordran på förvärvaren. I sådana fall kan säljaren också bli skyldig att göra en separat kapitalvinst/förlustberäkning på den utländska fordringen. Det skulle i vissa fall leda till att säljaren tvingas göra tre kapitalvinstberäkningar. Att regeln här i 16 § finns leder i sådana fall sannolikt till förenklingar för den som omfattas av regeln.”

text: Förarbetsuttalandet tyder på att både Lagrådet och lagstiftaren anser att säljaren genom försäljningen förvärvar en köpeskillingsfordran i utländsk valuta (utländsk fordringsrätt), som avyttras vid erhållen betalning (jfr.

text: 44 kap. 4 §

text: IL). Erhållen betalning för köpeskillingsfordran likställs med ett köp av utländsk valuta, som sedan avyttras genom växling till SEK.

text: Skatteverket gör samma bedömning och anser därför att försäljning av tillgång mot ersättning i utländsk valuta medför kapitalvinstbeskattning för en utländsk fordringsrätt när betalningen av köpeskillingsfordran erhålls från köparen.

text: Ett vanligt fall av försäljning av tillgång mot betalning i utländsk valuta är handel med värdepapper på en utländsk marknadsplats. Vanligtvis ska betalning erläggas inom ett fåtal dagar och det är vanligtvis ingen större förändring av valutakursen mellan försäljningen och betalningen. I ett sådant fall anser Skatteverket att en separat kapitalvinstberäkning för betalning av en köpeskillingsfordran inte måste ske. Skattebetalaren får alltså beräkna värdet på erhållen betalning i utländsk valuta, efter samma valutakurs som vid försäljningen. Det uppkommer därmed ingen kapitalvinst avseende en utländsk fordringsrätt och anskaffningsutgiften för den erhållna valutan är samma belopp som försäljningsintäkten för den sålda tillgången.

text: 4.2 30-dagarsregeln

text: 44 kap. 16 §

text: IL).

text: Med växling av utländsk valuta till SEK avses t.ex.

text: - överföring från ett eget konto i utländsk valuta till ett eget konto i SEK

text: - betalning med utländsk valuta för en skuld eller annat betalningskrav i SEK

text: - betalning av en fordran i utländsk valuta erhålls i SEK.

text: 4.2.1 Vilka medel anses ha växlats till SEK?

text: Ersättningen för försäljningen inbetalas på säljarens konto i utländsk valuta. Vid växlingen kan behållningen på kontot vara större än erhållen betalning för den sålda tillgången. Vilka medel på kontot ska då anses ha växlats till SEK?

text: I förarbetena till lagstiftningen anges inget särskilt motiv för den s.k. 30-dagarsregeln. I författningskommentaren anges dock följande.

text: ”När en avyttring resulterat i en fordran i utländsk valuta och försäljningsintäkten växlas till svenska kronor inom 30 dagar från avyttringen tillämpas den faktiska växlingskursen på växlingsdagen när intäktens värde beräknas. I gengäld sker ingen särskild kursvinstberäkning för tiden efter avyttringen” (

text: prop. 1990/91:54 s. 312

text: Nedanstående exempel visar hur beskattningen ska ske utan tillämpning av 30-dagarsregeln, jämfört med en tillämpning av 30-dagarsregeln.

text: A säljer onoterade aktier för 50 000 euro den 1 maj och valutakursen vid försäljningen är 9,00 kr. Köparen betalar sin köpeskillingsskuld den 15 maj och kursen är då 9,50 kr. A växlar 50 000 euro till SEK den 25 maj till kursen 9,30 kr.

text: Beskattning utan tillämpning av 30-dagarsregeln

text: Aktiernas försäljningsintäkt är 450 000 kr (50 000 x 9,00) och motsvarande belopp blir anskaffningsutgift för en köpeskillingsfordran i utländsk valuta. Betalningen av fordran innebär att den är avyttrad för 475 000 (50 000 x 9,50) och medför en kapitalvinst med 25 000 kr (475 000 – 450 000). Efter betalningen innehar A 50 000 euro, med anskaffningsutgiften 475 000 kr. Växlingen till SEK innebär att A har avyttrat 50 000 euro för 465 000 kr (50 000 x 9,30), som medför en kapitalförlust med 10 000 kr (465 000 – 475 000). Summa kapitalvinst är alltså 465 000 kr (450 000 + 25 000 – 10 000).

text: Beskattning med tillämpning av 30-dagarsregeln

text: Tillämpning av 30-dagarsregeln medför att försäljningsintäkten för aktierna istället beräknas med hänsyn till kursen vid växlingen till SEK och blir därmed 465 000 kr (50 000 x 9,30). Valutakursförändringen av euro mellan försäljningen och växlingen till SEK beaktas således vid kapitalvinstberäkningen för aktierna, genom att försäljningsintäkten ökas med 15 000 kr.

text: Ovanstående exempel visar att en tillämpning av 30-dagarsregeln leder till samma beloppsmässiga kapitalvinst, som sammantaget uppkommer vid ytterligare två kapitalvinstberäkningar avseende utländsk valuta. Tillämpning av 30-dagarsregeln medför dessutom att erhållen betalning i utländsk valuta, inte ska påverka beräkning av det genomsnittliga omkostnadsbeloppet för innehav av den utländska valutan. Tillämpning av 30-dagarsregeln medför alltså en förenkling, som också är syftet med bestämmelsen.

text: Beroende på omständigheterna i det enskilda fallet kan den sammantagna beskattningen bli högre vid tillämpning av 30-dagarsregeln, jämfört med att beräkna kapitalvinsten enligt övriga allmänna principer. Det kan exempelvis vara fallet för ett bolag som har sålt näringsbetingade delägarrätter, där kapitalvinsten inte ska beskattas (

text: 25 a kap.

text: IL). Tillämpning av bestämmelsen kan alltså i vissa fall leda till en högre beskattning och därmed medföra en rättsförlust för skattebetalaren.

text: Skatteverket anser därför att skattebetalaren, helt eller delvis, får avstå ifrån att tillämpa 30-dagarsregeln, om växlingen kan avse annat innehav av utländsk valuta än den som har erhållits för försäljningen. Skattebetalaren får alltså i ett sådant fall välja om växlingen till SEK avser erhållen ersättning från försäljningen, eller om växlingen avser utländsk valuta som inte ska omfattas av 30-dagarsregeln.

text: Regeln är i sig tvingande att tillämpa och valfriheten gäller endast om det inte är möjligt att klarlägga om växlingen avser sådan utländsk valuta som har erhållits från försäljningen eller om den har förvärvats på ett annat sätt.

text: 4.2.2 Växlingen kan avse flera försäljningar

text: Det kan förekomma att betalning erhålls för flera försäljningar, innan växling sker till SEK. Frågan är då vilken av ersättningarna som växlingen avser och därmed ska påverka kapitalvinstberäkningen för den sålda tillgången.

text: Motsvarande frågeställning kan också uppkomma i andra liknande fall, t.ex. vid kvittning av utfärdade optioner. Skatteverket har i rättslig vägledning angett att skattebetalaren i ett sådant fall får välja vilken av flera likadana optioner som har avslutats genom kvittning och därmed ska kapitalvinstbeskattas. Skatteverket anser att samma princip kan tillämpas vid växling av ersättning, som har erhållits från flera försäljningar.

text: Vid växling av ersättning, som kan ha erhållits från flera försäljningar, får alltså skattebetalaren välja vilken av försäljningarna som växlingen avser. Växlingen får också fritt fördelas mellan flera försäljningar, dvs. att en viss del av växlingen avser den ena försäljningen och resterande del avser en annan försäljning.

text: 4.3 Exempel

text: Anna säljer den 1 maj onoterade aktier i AB X för 20 000 euro (kurs 9,40) och den 5 maj säljer hon onoterade aktier i AB Y för 30 000 euro (kurs 9,20). Hon har bankkonton i både euro och SEK. Vid ingången av månaden finns det 30 000 euro på valutakontot med ett genomsnittligt omkostnadsbelopp om 9,40 kr.

text: Under maj sker följande transaktioner på kontot i euro.

text: 15 maj - insättning 20 000; betalning för sålda aktier i AB X (kurs 9,50)

text: 20 maj - insättning 30 000; betalning för sålda aktier i AB Y (kurs 9,60)

text: 25 maj - uttag 20 000; växling till Annas bankkonto i SEK (kurs 9,70)

text: 28 maj - uttag 10 000; växling till Annas bankkonto i SEK (kurs 9,80)

text: 30 maj - uttag 5 000; köp av en bil med betalning i euro (kurs 9,70)

text: Försäljningsintäkt för aktierna

text: Av erhållen ersättning med totalt 50 000 euro för de sålda aktierna har växling till SEK skett med 20 000 + 10 000 euro inom trettio dagar från försäljningen. Anna väljer att tillämpa 30-dagarsregeln för båda försäljningarna, dvs. att växlingarna avser de euro som hon har erhållit från aktieförsäljningarna.

text: Anna väljer att den första växlingen av 20 000 euro i sin helhet ska hänföras till försäljningen av aktierna i AB X och försäljningsintäkten kan därmed beräknas till 194 000 kr (20 000 x 9,70). Den andra växlingen av 10 000 euro avser därmed försäljningen av aktierna i AB Y och försäljningsintäkten kan beräknas till 282 000 kr (10 000 x 9,80 + 20 000 x 9,20).

text: Köpeskillingsfordran

text: Av den totala köpeskillingsfordran för sålda aktier, har 20 000 euro inte växlats inom trettio dagar och betalningen av den delen av fordran i utländsk valuta medför därmed en separat kapitalvinstberäkning. Försäljningsintäkten är 192 000 kr (20 000 x 9,60) och anskaffningsutgiften är 184 000 kr (20 000 x 9,20), vilket medför en kapitalvinst med 8 000 kr avseende en utländsk fordringsrätt.

text: Valutakontot

text: Betalningen av köpeskillingsfordran, som inte har växlats till SEK inom trettio dagar, medför att Anna anses ha köpt 20 000 euro till kursen 9,60. Det medför att det genomsnittliga omkostnadsbeloppet därefter blir 9,48 kr/euro ([30 000 x 9,40] + [20 000 x 9,60] / 50 000).

text: Uttaget av 5 000 euro för köpet av en bil innebär att Anna har sålt euro för 48 500 kr (5 000 x 9,70). Omkostnadsbeloppet är 47 400 kr (5 000 x 9,48), vilket medför en kapitalvinst med 1 100 kr (48 500 – 47 400).


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-1032903

title: Privatbostadsfastighet - beskattning av erhållen handpenning enligt ett s.k. handpenningavtal

text: 1 Sammanfattning

text: En fastighetsägare lämnar i ett s.k. handpenningavtal en utfästelse om att i framtiden sälja en privatbostadsfastighet till ett byggbolag. Bolaget betalar ett belopp benämnt handpenning i samband med att detta avtal ingås. Handpenningen ska återbetalas när byggbolaget förvärvar fastigheten genom att den kvittas mot den köpeskilling som ska betalas för fastigheten. Handpenningen ska därför inte beskattas när den erhålls utan först när fastigheten avyttras. Den ingår då i ersättningen för fastigheten och tas upp i kapitalvinstberäkningen för den sålda fastigheten. Om bolaget inte förvärvar fastigheten och fastighetsägaren enligt avtalet ändå får behålla handpenningen, beskattas denna som en annan inkomst på grund av innehav av tillgång det år det står klart att inkomsten inte ska tas upp i en kapitalvinstberäkning.

text: 2 Frågeställning

text: Med ett s.k. handpenningavtal avses här ett avtal som är utformat så att det inte utgör ett försäljningsavtal enligt

text: jordabalken

text: . Det finns inte en överlåtelseförklaring vid avtalets ingående utan är ett avtal om en framtida överlåtelse av fastighet.

text: En fastighetsägare lämnar i ett sådant handpenningavtal en utfästelse (ett löfte) om att i framtiden sälja sin privatbostadsfastighet till ett byggbolag, medan byggbolaget i sin tur lämnar en utfästelse om att köpa fastigheten. Bolaget betalar ett belopp benämnt handpenning i samband med att detta avtal ingås. Om bolaget köper fastigheten avräknas handpenningen från försäljningspriset, när detta ska betalas. Om köparen inte står fast vid sin utfästelse att köpa fastigheten, får dock fastighetsägaren enligt villkor i avtalet behålla denna handpenning. Hur ska handpenningen beskattas hos fastighetsägaren om bolaget förvärvar fastigheten? Hur ska den beskattas om bolaget inte förvärvar fastigheten? När ska den s.k. handpenningen tas upp till beskattning i respektive fall?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Köp av fast egendom sluts genom upprättande av köpehandling som underskrivs av säljaren och köparen. Handlingen skall innehålla en uppgift om köpeskilling och förklaring av säljaren att egendomen överlåts på köparen (

text: 4 kap. 1 § jordabalken

text: [1970:994], JB).

text: Ränteinkomster, utdelningar, inkomster vid uthyrning av privatbostäder och alla andra inkomster på grund av innehav av tillgångar samt kapitalvinster ska tas upp som intäkt, om inte något annat anges i detta kapitel eller i 8 kapitel (

text: 42 kap. 1 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL).

text: Inkomster ska tas upp som intäkt det beskattningsår de kan disponeras (

text: 41 kap. 8 §

text: IL).

text: Utgifter ska dras av som kostnad det beskattningsår då den skattskyldige betalar dem eller på något annat sätt haft dem (

text: 41 kap. 9 §

text: IL)

text: Med kapitalvinst och kapitalförlust avses vinst och förlust vid avyttring av tillgångar (

text: 41 kap. 2 §

text: IL). Med avyttring av tillgångar avses försäljning, byte och liknande överlåtelse av tillgångar (

text: 44 kap. 3 §

text: IL).

text: Kapitalvinster ska tas upp som intäkt det beskattningsår tillgången avyttras (

text: 44 kap. 26 §

text: IL).

text: Reglerna i

text: 41 kap. 1 §

text: IL och

text: 42 kap. 1 §

text: IL motsvarar de bestämmelser som vid 1990 års skattereform infördes i 3 § 1 mom. SIL. Bestämmelserna om vad som var intäkt i kapital utvidgades då till att omfatta förutom avkastning och vinster, även andra intäkter av egendom, i den mån de inte var att hänföra till inkomstslaget näringsverksamhet. Med detta avsågs bl.a. sådana som enligt dåvarande 35 § 1 mom. kommunalskattelagen [1928:370], KL hänfördes till tillfällig förvärvsverksamhet. Följande inkomster hade ansetts vara sådana inkomster; behållen handpenning vid avyttring av egendom, intäkt som utlånare erhåller vid s.k. blankningsaffärer samt intäkter som har samband med såväl egendom som innehas som egendom som tidigare innehafts (

text: prop. 1989/90:110 s. 698

text: En fastighetsägare (säljare) hade överlåtit sin fastighet under 1929. Överlåtelsen hävdes i oktober 1930. Taxeringsnämnden beskattade den handpenning, som fastighetsägaren hade fått behålla som skadestånd i samband med hävningen, som realisationsvinst för beskattningsåret 1929. Försäljningsavtalet hade hävts för att köparen inte förmådde fullgöra sina skyldigheter enligt avtalet. Fastighetsägaren hade erhållit 2 000 kronor av handpenningen i oktober 1929 i samband med att köpebrevet undertecknades, medan resterande 3 000 kronor erhölls vid tillträdet den 1/1 1930. Högsta förvaltningsdomstolen beskattade beloppet om 5 000 kronor efter vissa avdrag som annan inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet. Fastighetsägaren medgavs avdrag för försäljningsprovision samt för vissa av de utgifter han haft för fastigheten under den tid köparen innehaft fastigheten. Högsta förvaltningsdomstolen beskattade därmed inte handpenningen som en realisationsvinst. Beloppet beskattades 1929 dvs. samma år som beloppet ursprungligen hade tagits upp varvid eftersyn gjordes i och med att det som hände under 1930 beaktades (

text: RÅ 1933 ref. 45

text: Säljaren sålde fastigheterna genom köpekontrakt den 6 mars 1929. Då köparen inte förmådde fullgöra sina förpliktelser enligt kontraktet, träffades under samma år avtal om köpets återgång. Säljaren skulle enligt detta avtal som skadestånd erhålla ersättning för sina kostnader för återgången samt ett ytterligare belopp om 56 442 kronor. Summan av försäljningsbeloppet och skadeståndet understeg säljarens utgifter för anskaffning av fastigheterna. Prövningsnämnden ansåg att skadeståndet utgjorde sådan inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet som skulle tas upp till beskattning. Regeringsrätten gjorde inte ändring (

text: RÅ 1933 ref. 63

text: Vid hävning av avtal om köp av fastighet har säljaren fått behålla – förutom fastigheten – även viss del av handpenningen. Fastän säljaren ägt fastigheten mer än 10 år, har handpenningen, efter avdrag för försäljningskostnader, ansetts hänförlig till skattepliktig inkomst av tillfällig förvärvsverksamhet för säljaren. Ersättningen togs upp som inkomst det år den erhölls och hävningen skedde (

text: RÅ 1958 ref. 33

text: Säljaren fick behålla handpenningen som ett skadestånd i samband med att ett fastighetsköp gick åter. Säljaren ansåg att ett belopp motsvarande handpenningen var skattefritt. Om så inte var fallet skulle beloppet i vart fall inte tas upp till beskattning för taxeringsår 1955 (beskattningsår 1954). Högsta förvaltningsdomstolen fann att beloppet i fråga var en skattepliktig inkomst i inkomstslaget tillfällig förvärvsverksamhet. Då det av omständigheterna i målet framgick att köpets återgång skett redan 1954 skulle inkomsten tas upp till beskattning taxeringsår 1955 (RÅ 1959 Fi 803).

text: Fråga om hur kontantprincipen ska tillämpas. Kontantprincipen styr när avdrag ska medges både i inkomstslaget tjänst och i inkomstslaget kapital. Kostnad för inköp av årskort för resor med allmänna kommunikationsmedel, vilket inköpts i december ett år och avsett resor (resor till och från arbetsplats) under det följande året, har inte ansetts vara avdragsgill kostnad vid taxeringen för inköpsåret. Detta då det inte gick att bedöma avdragsrätten för utgiften under inköpsåret (RÅ 1985 1:3).

text: En utfästelse om framtida överlåtelse av fast egendom är enligt en gammal rättsgrundsats inte rättsligt bindande. Den som köper en option till fast egendom måste lita på att fastighetsägaren kommer att infria sitt löfte om att sälja fastigheten till optionsinnehavaren och till det förutbestämda priset. Om denne bryter sitt löfte kan optionsinnehavaren, eftersom optionen inte är rättsligt bindande, inte tvinga fram en försäljning genom domstol. Optionen är visserligen överlåtbar men den kan inte sägas vara en fristående rätt. Optionen kan därför inte anses utgöra sådan övrig lös egendom som beskattas enligt

text: 35 § 4 mom.

text: KL. Då försäljningen av optionen inte utgör ett led i fastighetsförsäljningen och inte kan hänföras till annan lös egendom enligt

text: 35 § 4 mom.

text: KL, ska försäljningen beskattas enligt 35 § 1 mom. 1) KL (

text: RÅ 1990 ref. 80

text: Ett avtal i vilket parterna utfäst sig att vid en senare tidpunkt sälja respektive köpa en bostadsrätt har inte ansetts innebära att bostadsrätten har avyttrats (

text: RÅ 2010 ref. 48

text: Ett handpenningavtal som ingåtts i samband med ett planerat fastighetsköp innehöll inte en uttrycklig bestämmelse om att handpenningen skulle vara förverkad om köpet inte fullföljdes. Avtalet ansågs ändå innebära att handpenningen skulle tillfalla fastighetsägaren, då annat inte hade visats (

text: NJA 1974 s. 526

text: Köpekontraktet innehöll en förhandsrätt för säljaren av markområdet att förvärva en valfri villafastighet av köparen. Den avtalsklausul som behandlade förhandsrätten var enligt Högsta domstolen att betrakta som en överenskommelse om förköpsrätt eller en utfästelse om framtida överlåtelse av fast egendom. Utfästelsen ansågs därför inte vara bindande mellan parterna. Utfästelsen kunde följaktligen inte heller medföra skadeståndsskyldighet eller jämkning av köpeskillingen för markområdet. (

text: NJA 2002 s. 467

text: 4 Bedömning

text: Ett handpenningavtal är ett föravtal till det formella försäljningsavtalet (formalavtalet). Det förekommer att det även benämns Föravtal. Handpenningavtalet kan snarast jämställas med ett löfte att köpa och sälja en fastighet. Löfte att köpa eller sälja fast egendom är inte rättsligt bindande så att den som har fått löftet kan framtvinga en försäljning enligt avtalet (

text: NJA 2002 s. 467

text: och

text: RÅ 1990 ref. 80

text: ). Avtalet ålägger köparen en skyldighet att ersätta säljarens skada om köparen inte håller sitt löfte att köpa fastigheten (

text: NJA 1974 s. 526

text: Ett handpenningavtal är som framgår ovan inte ett s.k. formalavtal, som innebär att fastigheten är överlåten enligt

text: 4 kap. 1 §

text: JB. Det saknas en överlåtelseförklaring och parterna avser inte heller att överlåta fastigheten vid den tidpunkten när handpenningavtalet ingås jfr

text: RÅ 2010 ref. 48

text: . Avtalet medför därför inte att fastigheten är avyttrad enligt

text: 44 kap. 3 §

text: IL. Därmed uppstår inte heller någon kapitalvinst att beskatta enligt 45 kap. och 44 kap. 26 § IL med anledning av att handpenningen betalas till fastighetsägaren.

text: Avgörandet i

text: RÅ 1990 ref. 80

text: avsåg visserligen en vidareförsäljning av en innehavd ”fastighetsoption”, men får ändå anses visa att ett avtal om framtida köp eller försäljning av fastighet inte ska beskattas som ett optionsavtal. Detta då Högsta förvaltningsdomstolen inte beskattade ersättningen som en kapitalvinst på grund av försäljning av en option, eftersom optionen inte ansågs vara en fristående rätt. Domstolen ansåg att ersättningen skulle tas upp som en sådan inkomst av tillfällig förverksamhet som enligt nu gällande lagtext skulle ha bedömts vara en annan inkomst på grund av innehav av tillgång (

text: 42 kap. 1 §

text: IL). Med hänsyn taget till att ett avtal om framtida försäljning av en fastighet inte ska beskattas som en fristående rättighet, en option, anser Skatteverket följande. Den s.k. handpenningen får anses som en skuld för fastighetsägaren i form av ett förskott på köpeskillingen. Då den inte kan ses som en inkomst vid utbetalningstillfället ska den inte tas upp till beskattning som en löpande inkomst det år den kan disponeras enligt

text: 41 kap. 8 §

text: IL. Den ska återbetalas när byggbolaget (köparen) förvärvar fastigheten genom att den kvittas mot den köpeskilling som ska betalas för fastigheten. Om fastigheten i framtiden enligt parternas avsikt avyttras till köparen ska förskottet, dvs. handpenningen, kapitalvinstbeskattas som en del av ersättningen för privatbostadsfastigheten (41 kap. 2 § och 44 kap. 3 § IL). Detta innebär att handpenningen ska tas upp till beskattning det år fastigheten säljs enligt

text: 44 kap. 26 §

text: IL.

text: Om byggbolaget inte förvärvar fastigheten och fastighetsägaren därför får behålla handpenningen, helt eller delvis, som skadestånd anser Skatteverket följande. Det har då inte skett en försäljning, varför fastighetsägaren ska ta upp inkomsten från sin privatbostadsfastighet i inkomstslaget kapital som en annan inkomst på grund av innehav av tillgång enligt

text: 42 kap. 1 §

text: IL. Det kan utläsas av t.ex. RÅ 1959 Fi 803 att en handpenning som en säljare får behålla som skadestånd när försäljningsavtalet har hävts och köpet därför har gått åter, ska beskattas det år hävningen och återgången har skett. Detta motsägs enligt Skatteverket inte av att sådan ersättning i

text: RÅ 1933 ref. 45

text: togs upp till beskattning avyttringsåret och inte det år försäljningen hävdes. Detta då beskattningsåret i 1933 års avgörande inte var ifrågasatt som det var i RÅ 1959 Fi 803. Ovanstående får vad gäller ett handpenningavtal, som inte leder till att fastigheten säljs, anses innebära att den s.k. handpenningen ska tas upp till beskattning när det står klart att någon försäljning av fastigheten inte kommer att ske och att handpenningen inte behöver återbetalas. Det är först vid denna tidpunkt det kan fastslås att handpenningen inte ska beskattas som en kapitalvinst utan som en inkomst på grund av innehav av tillgång (

text: 42 kap. 1 §

text: IL). Det är också detta år som eventuella utgifter hänförliga till denna inkomst (till exempel ett mäklararvode) får dras av. Det kan då avgöras om och på vilket sätt avdrag ska medges. Det framgår av RÅ 1985 1:3 att det inte räcker att utgiften är betald enligt

text: 41 kap. 9 §

text: IL utan det måste även stå klart att och på vilket sätt avdrag kan medges.