text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -24 -04 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: 5 § lag (1997:192)

text: om internationell adoptionsförmedling. 2

text: 6 kap. 12 § socialtjänstlagen (2001:453)

text: . Konventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner, antagen i Haag den 29 maj 1993 (Haagkonventionen). 4 Lag (

text: ) med anledning av Sveriges tillträde till Haagkonventionen om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner (inkorporeringslagen).

text: Artikel 5 c och 17 d Haagkonventionen. I artikel 5 c anges att en adoption inom konventionens tillämpningsområde endast ska ske om den mottagande statens behöriga myndigheter har fastställt att barnet har eller kommer att få tillstånd att resa in i och stadigvarande bosätta sig i den staten. Av artikel 17 d framgår att ett beslut i ursprungsstaten, om att ett barn ska överlämnas för vård hos de tilltänkta adoptivföräldrar, endast får fattas om det har fastställts, i enlighet med artikel 5 c, att de tilltänkta adoptivföräldrarna är behöriga och lämpade att adoptera samt att barnet har eller kommer att få tillstånd att resa in i och stadigvarande bosätta sig i den mottagande staten. 6

text: Prop. 2000/01:66

text: De fall där det kan bli aktuellt att frånkänna den utomlands meddelade adoptionens verkan i ärendet om uppehållstillstånd är troligen mycket sällsynta. Om det utländska adoptionsbeslutet strider mot ordre

text: public är adoptionen dock inte gällande i Sverige.

text: Har möjligheten till uppehållstillstånd i Sverige varit en bidragande orsak till adoptionen, men inte den främsta anledningen, bör utlänningsmyndigheterna godta den anknytning som uppkommit genom det ut-

text: ländska adoptionsbeslutet.

text: 5 kap. 17 a § första stycket 1 utlänningslagen (2005:716)

text: . Bestämmelsen har införts med stöd av artikel 16.2 i EU:s familjeåterföreningsdirektiv (

text: ). 8

text: Artikel 24

text: . 9

text: Prop. 2000/01:66 s. 21

text: . 10

text: Utlänningslagen

text: – Vägledande beslut, UN 437-03. I målet var det dock inte fråga om en adoption enligt Haagkonventionen.

text: Prop. 2005/06:72 s. 38

text: f. 12 Förvaltningslag (

text: ), FL. 13

text: 41 §

text: FL. Se även Kristina Ahlström:

text: Förvaltningslagen

text: med kommentarer, s. 246 ff.

nyckelord: Praxis Sverige Dokument Barn Adoption Lagstiftning Uppehållstillstånd Bosättning Utlänningslag Haagkonventionen

title: Utfärdande av intyg om uppehållstillstånd vid adoption

text: Fakta om rättsliga ställningstagande

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: Vid en ansökan om uppehållstillstånd för ett barn som har adopterats eller som avses bli adopterad i enlighet med Haagkonventionen ska Migrationsverket på begäran utfärda intyg. Intyget ska innehålla information om att barnet kommer att få tillstånd att resa in i och bosätta sig i Sverige, förutsatt att villkoren för uppehållstillståndet är uppfyllda. Det är endast i exceptionella undantagsfall som Migrationsverket kan vägra utfärdande av ett sådant intyg.

text: Migrationsverket förutsätter att barnhemmet eller institutionen har gett en fullmakt till de blivande adoptivföräldrarna, när adoptionen har förmedlats via en auktoriserad adoptionsorganisation. Dessa får då anses vara ställföreträdare för barnet och kan då ansöka om uppehållstillstånd för barnet. I övriga fall krävs en fullmakt från barnets biologiska föräldrar, alternativt från ett barnhem eller en institution, för att kunna ansöka om uppehållstillstånd.

text: 1. Bakgrund och syfte

text: Internationella adoptioner förmedlas som huvudregel av organisationer som har Myndigheten för familjerätt och föräldraskapsstöds auktorisation, så kallade auktoriserade adoptionsorganisationer. Det innebär att organisationens förmedlingsarbete står under tillsyn av myndigheten.

text: Den som vill genomföra en internationell adoption via en auktoriserad adoptionsorganisation behöver först bli medlem i organisationen och ska därefter ansöka om ett medgivande hos socialnämnden. När barnbeslutet från centralmyndigheten i ursprungslandet kommit, dvs. att paret blivit utvalda som tänkbara föräldrar till ett barn, behöver de få socialnämndens samtycke om att adoptionsförfarandet får fortsätta. Ett barn med hemvist utomlands får inte utan socialnämndens medgivande tas emot av någon i syfte att adopteras. Socialnämnden måste ha lämnat sitt medgivande innan barnet lämnar sitt ursprungsland.

text: Internationella adoptioner regleras i Haagkonventionen. Konventionen har införlivats i svensk lagstiftning genom en särskild lag, inkorporeringslagen. En grundprincip i Haagkonventionen är att en adoption som beslutats i ett land som är anslutet till konventionen ska gälla i de övriga konventionsländerna.

text: Det krävs också att adoptionen är genomförd enligt konventionens bestämmelser. En sådan adoption innebär att ett barn med hemvist i ett land, ursprungslandet, flyttas över eller kommer att flyttas över till ett annat land, mottagningslandet. Båda länderna måste vara anslutna till Haagkonventionen för att konventionen ska gälla. Det mottagande landet måste fastställa att barnet har eller kommer att få tillstånd att resa in i och stadigvarande bosätta sig där.

text: I det här rättsliga ställningstagandet ges vägledning för när Migrationsverket kan utfärda intyg om uppehållstillstånd vid adoptioner som har eller ska genomföras enligt Haagkonventionen. Det anges vidare under vilka förutsättningar som Migrationsverket kan vägra att utfärda intyg.

text: 2. Tillåtelse eller vägran att resa in i och bosätta sig i ett land

text: 2.1. Tillåtelse för ett adopterat barn att resa in och bosätta sig i Sverige

text: Haagkonventionen är tillämplig när adoptanten eller adoptanterna har sin hemvist i Sverige och adoptivbarnet har sin hemvist i ett annat land som är ansluten till Haagkonventionen.

text: Konventionen omfattar endast adoptioner som genomförts utifrån barnets bästa och med respekt för barnets grundläggande rättigheter och som skapar ett varaktigt föräldrabarnförhållande. Det ska finnas beslut från barnets hemland eller hemvistland som visar att barnet får adopteras i Sverige. Migrationsverket bör därför som regel godta adoptioner som genomförs i enlighet med Haagkonventionen. En adoption som har genomförts enligt Haagkonventionen kan därför normalt ligga till grund för ett uppehållstillstånd i Sverige.

text: En adoption enligt konventionen ska endast genomföras om den mottagande statens behöriga myndigheter har fastställt att barnet har eller kommer att få tillstånd att resa in i och stadigvarande bosätta sig i staten. En överföring av barnet får inte ske om inte den mottagande staten har garanterat att barnet får resa in och bosätta sig där. På vilket sätt fastställelsen ska ske – genom beslut eller intyg – framgår dock inte av vare sig inkorporeringslagen eller dess förarbeten. Inte heller framgår det av förarbeten till

text: utlänningslagen

text: 2.2. Möjligheten att vägra inresa och bosättning

text: För att uppehållstillstånd ska kunna ges får det inte finnas särskilda skäl som talar mot det. Särskilda skäl är t.ex. när ett barn har adopterats uteslutande i syfte att ge barnet rätt till uppehållstillstånd, så kallad skenadoption. Det är Migrationsverket som har bevisbördan och som ska göra sannolikt att adoptionens huvudsakliga syfte är att ge barnet uppehållstillstånd i Sverige.

text: Haagkonventionen innehåller ett s.k. ordre public-förbehåll som innebär att en adoption kan vägras endast om adoptionen är uppenbart oförenlig med grunderna för rättsordningen i den staten (med hänsyn tagen till barnets bästa).

text: Av förarbetena till

text: utlänningslagen

text: framgår bl.a. att adoptioner enligt Haagkonventionen förutsätter att den mottagande statens behöriga myndigheter har fastställt att barnet har eller kommer att få tillstånd att resa in i och stadigvarande bosätta sig i den staten. Några konflikter mellan adoptionsreglerna och utlänningslagstiftningen uppkommer då inte.

text: I förarbetena anges bland annat följande:

text: Enligt ett vägledande beslut enligt 1989 års utlänningslag från Utlänningsnämnden ska uppehållstillstånd nekas när omständigheterna på ett mer flagrant sätt visar att adoptionen tillkommit huvudsakligen för att bereda någon uppehållstillstånd i Sverige, dvs. fall där det skulle vara direkt stötande att lägga adoptionsbeslutet till grund för uppehållstillstånd.

text: 3. Rättslig bedömning

text: Som ovan nämnts under avsnitt 2.1.1 får inte en adoption genomföras och en överföring av barnet får heller inte ske, om inte den mottagande statens behöriga myndigheter har fastställt att barnet har eller kommer att få tillstånd att resa in i och stadigvarande bosätta sig där.

text: I och med att ett av Migrationsverkets uppdrag är att upprätthålla den reglerade invandringen i Sverige får verket anses vara en sådan behörig myndighet som anges i Haagkonventionen.

text: Det innebär att om ursprungslandet, dvs. det land där adoptionen genomförs, begär att Sverige fastställer att barnet får tillstånd att resa in i och bosätta sig här ska Migrationsverket utfärda en sådan fastställelse. Det kan ske antingen genom att verket utfärdar ett intyg eller genom att barnet beviljas uppehållstillstånd.

text: De flesta par, som genomför en adoption via en auktoriserad adoptionsorganisation där adoptionen ska genomföras enligt Haagkonventionen, har ofta fått ett beslut om uppehållstillstånd för barnet innan eller i samband med att de åker för att hämta barnet. Anledningen är att de ansöker om uppehållstillstånd för barnet så fort de har fått sitt barnbeslut och medgivande från socialnämnden. I och med att barnet har fått ett uppehållstillstånd saknas det därmed behov att utfärda ett intyg.

text: Det är endast i de fall när barnet ännu inte fått uppehållstillstånd och där ursprungslandet kräver att mottagarlandet (dvs. i det här fallet Sverige) fastställer att barnet får resa in i och bosätta sig i landet som Migrationsverket efter begäran ska utfärda ett intyg. Kommer det in en sådan begäran vid ansökan om uppehållstillstånd för barnet ska Migrationsverket alltså utfärda ett sådant intyg. Av intyget ska det framgå att barnet kommer att få tillstånd att resa in i och bosätta sig i Sverige, under förutsättning att villkoren för uppehållstillstånd är uppfyllda. Migrationsverket kan bara utfärda intyg i det fall det finns ett öppet ärende för barnet hos verket.

text: Det är andra myndigheter och inte Migrationsverket som enligt Haagkonventionen kan vägra en adoption som är uppenbart oförenlig med grunderna för rättsordningen i Sverige, med hänsyn tagen till barnets bästa. Migrationsverket kan därför inte neka ett barn uppehållstillstånd på grund av ordre public och heller inte neka att utfärda ett intyg på den grunden. Den bedömning av adoptionen som andra myndigheter har gjort ska normalt läggas till grund för Migrationsverkets bedömning i tillstånds- och intygsfrågan.

text: Som framgår ovan under avsnitt 2.2 synes lagstiftaren inte ha ansett att adoptioner enligt Haagkonventionen skulle medföra någon konflikt med de lagliga möjligheterna till uppehållstillstånd. Detta skulle i så fall innebära att det inte finns något utrymme för Migrationsverket att avslå en ansökan om uppehållstillstånd för barn som adopterats eller som avser att bli adopterade enligt Haagkonventionen. I så fall finns det heller inte möjlighet för verket att vägra att utfärda intyg om att barnet kommer att ges uppehållstillstånd för bosättning i Sverige. Detta även om det hos verket skulle framkomma att det är frågan om en skenadoption, dvs. att barnet har adopterats uteslutande i syfte att ge barnet rätt till uppehållstillstånd.

text: En sådan ordning ter sig inte rimlig varför det i exceptionella undantagsfall måste finnas en möjlighet för Migrationsverket att med stöd av

text: 5 kap. 17 a § första stycket 2 utlänningslagen

text: avslå en ansökan om uppehållstillstånd och då också vägra att utfärda intyg.

text: Bestämmelsen tillkom i samband med införandet av familjeåterföreningsdirektivet och gör varken till ordalydelsen eller till förarbeten undantag för adoptioner genomförda i enlighet med Haagkonventionen. En vägran att utfärda intyg får i så fall till följd att adoptionen inte kan fullföljas.

text: Beträffande adoptioner som genomförs i enlighet med Haagkonventionen bör Migrationsverket därför endast kunna vägra att utfärda intyg i de fall där det är helt klarlagt att det är fråga om en skenadoption som tillkommit enbart för att bereda någon uppehållstillstånd i Sverige. Det ska då ha framkommit omständigheter som klart visar att det är fråga om en skenadoption.

text: De intyg som Migrationsverket utfärdar är en typ av förhandsbesked som inte regleras i

text: förvaltningslagen

text: eller inkorporeringslagen. Endast sådana förhandsbesked som en enskild kan begära med stöd av en uttrycklig författningsbestämmelse är normalt överklagbara. Ett beslut om att inte utfärda ett intyg får anses påverka en persons situation på ett inte obetydligt sätt varför beslutet är överklagbart.

text: 3.1. Ställföreträdarskap

text: När en auktoriserad adoptionsorganisation medverkat i adoptionen och adoptionen genomförs enligt Haagkonventionen utgår Migrationsverket från att barnhemmet eller institutionen har gett en fullmakt till de blivande adoptivföräldrarna att företräda barnet. Dessa får då anses vara ställföreträdare för barnet. I och med att adoptivföräldrarna anses vara barnets ställföreträdare kan de ansöka om uppehållstillstånd för barnet. I övriga fall krävs en fullmakt från barnets biologiska föräldrar, alternativt från ett barnhem eller en institution, för att kunna ansöka om uppehållstillstånd för barnet.

text: Detta rättsliga ställningstagande ersätter tidigare meddelad RCI 11/2014 som har upphävts genom rättschefens beslut RA/007/2020.


doctype: stallningstagande

text: RÄTTSLIGT STÄLLNINGSTAGANDE

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: -03 -08 22 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Detta rättsliga ställningstagande innehåller vissa rättsliga bedömningar som rör frågor relaterade till SIS. Det rättsliga ställningstagandet har som syfte att klargöra rättsläget och utgöra ett stöd till verksamheten innan och efter ikraftträdande av SIS-förordningarna. Det rättsliga ställningstagandet är indelat i ett antal frågeställningar/områden. Svaren består av rättsliga bedömningar och i vissa fall av lämplighetsöverväganden. Respektive område innehåller en sammanfattning.

text: Med SIS-förordningarna avses: •

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1862 av den 28 november 2018

text: om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området polissamarbete och straffrättsligt samarbete, om ändring och upphävande av rådets beslut 2007/533/RIF och om upphävande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1986/2006

text: och

text: kommissionens beslut 2010/261/EU

text: (polisförordningen), •

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1861 av den 28 november 2018

text: om inrättande, drift och användning av Schengens informationssystem (SIS) på området in- och utresekontroller, om ändring av konventionen om tillämpning av Schengenavtalet och om ändring och upphävande av förordning

text: (EG) nr 1987/2006

text: (gränsförordningen), och •

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2018/1860 av den 28 november 2018

text: om användning av Schengens informationssystem för återvändande av tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i medlemsstaterna (återvändandeförordningen).

text: Detta rättsliga ställningstagande behandlar inte renodlade tekniska frågor, frågor om kommuniceringsskyldighet/partsinsyn eller frågor om biometribehandling (frågor om kommuniceringsskyldighet/partsinsyn och biometri har omhändertagits i separata rättsutredningar).

text: De av Kommissionen fastställda genomförandeakterna och delegerade akter som är relevanta för SIS ska följas. Sirene-handboken är exempel på en genomförandeakt som ska följas.

text: Migrationsverket behöver tolka och tillämpa de genomförandeakter som Kommissonen har tagit fram med stöd av given delegation i SIS-förordningarna.

text: Kommissionen har ansvar för att övervaka genomförandeprocessen, säkerställa ett korrekt och harmoniserat genomförande av de rättsliga bestämmelserna och anta nödvändiga genomförandeakter och delegerade akter.

text: Sirenehandboken är en genomförandeakt om förfaranden för utbyte av tilläggsinformation avseende registreringar i SIS.

text: Tidigare har det funnits en verksamhetsregel som angivit att resultatet av en SISsökning endast är giltig i 14 dagar. I syfte att skapa en mer rättssäker och ändamålsenlig regel för verksamheten och i ljuset av de nya SIS-förordningarna, är frågan om när SIS-sökningar ska göras numer processtyrd. En sökning i SIS är således inte längre föremål för ett ”bäst-före-datum”. Migrationsverkets bedömning är att SIS-sökningar bör/ska genomföras vid nedan angivna situationer.

text: En SIS-sökning måste alltid ske;

text: - i samband med registrering av ansökningsärendet eller senast i samband med utredning, - i samband med omprövning av beslut om uppehållstillstånd, medborgarskap eller visering, samt - om Migrationsverket under domstolsprocessen medger bifall till överklagandet, om överklagandet gäller frågan om uppehållstillstånd, medborgarskap eller visering.

text: För de ärendeslag där ansökan tas emot och beslutas i vid samma tillfälle gäller att SIS-sökning endast bör genomföras vid ett tillfälle innan beslutet är expedierat.

text: En SIS-sökning ska genomföras mellan registrerings- och beslutstillfället i ansökningsärenden om det finns indikation på att det finns behov av att genomföra en sådan sökning. Indikationen kan exempelvis vara information från Polismyndigheten, information i ärendet att den sökande är känd under en annan identitet, eller behov av sökning inför ett utredningssamtal (till följd av annan viktig information från screening av ärendet såsom känd brottslighet eller hotfullt uppträdande). Motsvarande gäller inför utredningssamtal efter att ny prövning har beviljats,

text: 12 kap. 19 §

text: UtlL.

text: SIS-sökning måste alltid ske;

text: - i samband med att beslutsförslaget upprättas, oavsett om beslutet gäller beviljade eller avslag av ansökan om uppehållstillstånd, medborgarskap eller visering eller, - i samband med expediering av beslutet om uppehållstillstånd, medborgarskap eller visering, om beslutet inte expedieras i samband med att beslutsförslaget upprättas.

text: SIS-sökning behöver inte ske i samband med att ett ärende om verkställighetshinder initieras.

text: I syfte att stödja genomförandet av SIS-sökningarna kommer det att finnas en automatisk funktion som kontrollerar att en sökning i SIS har gjorts. En sådan kontroll är kopplad till expediering i grundbeslutet (avlägsnandebeslut).

text: 3.2.3 Rättslig bedömning

text: 4.2.1 Träffrapportering till Polismyndigheten

text: 4.2.2 Registrering av träff i Migrationsverkets ärenden

text: 4.2.3 Träffrapportering till annan medlemsstat och gällande svenska registreringar

text: Rättslig bedömning

text: 5.4.2 Rättslig bedömning

text: 6.1.3 Rättslig bedömning

text: Detta följer av

text: 1 kap. 7 §

text: UtlL och rör dem som har uteslutits från flyktingstatusförklaring eller alternativ skyddsstatusförklaring enl. 4 kap 2 b eller 4 kap 2 c §§ UtlL.

text: Se även lagen om särskild utlänningskontroll samt

text: MIG 2008:21

text: om behovet av individuell prövning.

text: 7.1.3 Rättslig bedömning Polismyndigheten är nationellt ansvarig och utpekad SIS-myndighet. Detta framgår av

text: 16 § förordning (2014:1102)

text: med instruktion för Polismyndigheten och tillhörande bilaga. Polismyndigheten ska upprätthålla funktionen att vara nationell kontaktpunkt för Schengens informationssystem (SIS) genom Sirenekontoret och ansvarig för den nationella delen av SIS enligt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1987/2006 av den 20 december 2006

text: och rådets beslut 2007/533/RIF av den 12 juni 2007 om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II).

text: Artikel 12

text: reglerar medlemsstaternas skyldighet att föra nationella loggar över all användning av den nationella delen av SIS i syfte att kunna kontrollera den. Bestämmelsen anger, liksom regleringen enligt SIS II-regelverket, vilka uppgifter som ska loggas, hur lång tid som loggarna ska sparas samt att de myndigheter som ansvarar för kontroll av behandlingen i SIS ska ha åtkomst till loggarna.

text: DS 2019:27, sidorna 86ff

text: När det gäller sökningar med fingeravtryck eller ansiktsbilder, vilket är en ny möjlighet i SIS, ska dock loggarna i stället för att visa de faktiska uppgifterna endast visa vilken typ av uppgifter som användes för sökningen. Möjligheten att radera loggar redan efter ett år efter det att de skapades tas vidare bort och i stället gäller att loggar som utgångspunkt ska sparas i tre år.

text: Polismyndigheten ska i egenskap av ansvarig myndighet för den nationella delen av SIS säkerställa att det förs loggar över behandlingen av uppgifter i SIS i den utsträckning som SIS-förordningarna kräver. Av

text: artikel 12

text: framgår vilka krav som ställs på de loggar som Polismyndigheten ska föra. I dessa avseenden kräver bestämmelsen i

text: artikel 12

text: därför inte några nationella författningsändringar.

text: Även tillsynsmyndigheten samt övriga behöriga myndigheter på nationell och europeisk nivå ska ha åtkomst till loggarna.

text: 9.3.1 Avtalsreglering av automation inom ramen för personuppgiftsbiträdesförhållanden.

text: 9.3.2 Frågan om SIS-sökning ska bedömas som en automatiserad handläggning

text: 9.3.3 Frågan om radering och växling ska bedömas som ett beslut och/eller en automatiserad handläggning

text: 10.1.3 Rättslig bedömning

text: 11.1.3 Rättslig bedömning

text: 11.1.5 Rättslig bedömning

nyckelord: Praxis Schengen SIS

publisher: Migrationsverket

status: gällande

title: Rättsliga bedömningar gällande Schengens informationssystem (SIS)

org: migr

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

type: rubrik

text: 1 Rättsliga bedömningar gällande SIS-relaterade frågor

text: 1.1 Syfte och indelning 1.2 Definitioner 1.3 Avgränsningar

text: 2 Genomförandeakter

text: 2.1 Sammanfattning 2.2 Tolkning och bedömning av Kommissionens framtagna genomförandeakter

text: 3 SIS-sökning

text: 3.1 SIS-sökningarnas ”giltighetstid” 3.2 Polisens gränssnitt SÖKES

text: Migrationsverket ska inte använda Polismyndighetens bredare gränssnitt SÖKES för SIS sökning.

type: stycke

text: Ska Migrationsverket använda sig av Polismyndighetens sökgränssnitt SÖKES?

text: Migrationsverket och Polismyndigheten har olika sökgränssnitt beroende på respektive myndighets uppdrag och uppgifter. Polismyndigheten har erbjudit Migrationsverket möjligheten att använda deras sökgränssnitt SÖKES.

text: De skäl som angetts som grund för detta erbjudande, är att Polismyndigheten upplever att det för deras del är positivt att deras API, dvs. maskinprotokoll, harmoniseras för att kunna ta emot uppgifter i form av träffrapporter från Migrationsverket eller andra nationella myndigheter.

text: För det fall Migrationsverket skulle använda sig av Polismyndighetens SÖKES, skulle detta dock medverka till rättsliga hinder och oklarheter. Att använda ett sökgränssnitt som medger behandling och registrering av fler uppgifter utöver de uppgifter som Migrationsverkets har behörighet för innebär att Migrationsverket behandlar överskottsinformation. Informationen skulle inte heller vara anpassad för framtagna ärendehanteringssystem. Migrationsverkets sökning ska utföras utifrån tilldelat uppdrag, behörighet och tydliga ändamål.

text: Sammantaget finns det flera rättsliga argument som pekar på att Migrationsverket inte bör använda Polismyndighetens bredare gränssnitt för SIS sökning.

text: 4 Träffrapportering

text: 4.1 Sammanfattning

text: En tolkning av SIRENE-handboken, ger vid handen att Migrationsverket får anses ha rättsligt stöd för och krav på att skicka över alla relevanta träffrapporter till Polismyndigheten. Träffrapporteringen behöver regleras via ett framtaget regelverk. Detta gäller även vilka uppgifter från SISsökningen som ska registreras i Migrationsverkets ärende.

text: Migrationsverket ska dock endast rapportera de träffar och uppgifter till Polismyndigheten som är föremål för den interna användningen av SISsökningen, dvs. använda eget sökgränssnitt mot SIS.

text: 4.2 Träffrapportering

text: Denna modul beskriver träffrapportering till Polismyndigheten, registrering av träff i Migrationsverkets ärenden, träffrapportering till annan medlemsstat och användning av sökgränssnitt.

text: Utgångspunkten är att Migrationsverket ska skicka alla träffrapporter till Polismyndigheten och att detta redan idag följer av Schengenregelverket. Kommissionen har i genomförandebeslut från den 1 juli 2011 meddelat ändring av Sirenehandboken. Tolkningen av beslutsdokument punkt 2.2.1 är att Migrationsverket ska skicka alla träffrapporter till Polismyndigheten. Delegation för Kommissionen att fatta detta beslut följer av tilldelat mandat att ändra Sirenehandboken.

text: Även mot bakgrund av art 26 i Schengenförordningen bör huvudregeln vara att Migrationsverket ska skicka träffrapporter till Polismyndigheten i alla fall. Sedan kan Migrationsverket komplettera dessa träffrapporter med tilläggsinformation.

text: Träffrapport bör för spårbarhetens skull alltid skickas till Polismyndigheten. Det finns inte heller någon skrivning i andra EU-rättsliga regelverket som motsäger att träffrapport ska skickas till Polismyndigheten. För att motverka överskottsbehandling bör det vara tillräckligt att endast rapportera förändrade uppgifter om ytterligare sökning görs för samma individ.

text: I valet mellan att träffrapportera alla individer utifrån sannolikhet/indikatorlista eller styra träffrapportering utifrån ranking/kandidat till Polismyndigheten bör uppgiftsminimering beaktas enligt allmänna dataskyddsregler. Det bör finnas ett framtaget regelverk som styr vilka träffrapporter som ska redovisas till Polismyndigheten. Detta regelverk kan inte enbart utgå ifrån kandidatlista, men inte heller inkludera alla individer/träffar.

text: Registrering av träff i Migrationsverkets ärenden bör utgå från ranking/kandidat för att uppgiftsminimeringen även ska beaktas enligt allmänna dataskyddsregler. Det bör finnas ett framtaget regelverk som styr gällande vilken/vilka träffar som ska registreras.

text: Nödvändiga träffrapporter torde också kunna sparas i ärendet för att tjäna som underlag i ex. domstolsprocesser då träffbilden kan ha förändrats sedan beslutstillfället. Det är också viktigt att inte registrera in eller skicka andra uppgifter än den faktiska träffen/individen och att inte registrera in hela kandidatlistan i det specifika ärendet.

text: Träffrapporten bör utifrån framtaget handläggningsstöd vara så pass rättsoch informationssäker att handläggaren ska kunna skicka träffrapporten direkt till Sirenekontoret utan att rapporten behöver kvalitetssäkras via centralt internt forum hos Migrationsverket.

text: Ovanstående bör även vara aktuellt ifall det är en utlandsmyndighet som får träff efter en SIS sökning. Det innebär att även migrationsprocessen på utlandsmyndigheterna bör anpassas i denna del.

text: Punkten 2.2.1 i Sirenehandboken anger att en träff efter kontroll av en person eller ett föremål som har registrerats ska normalt sett meddelas den registrerande medlemsstatens Sirenekontor via ett formulär G. Detta innebär att Migrationsverket skickar tilläggsinformation till det nationella Sirenekontoret som bör ta vid och träffrapportera till den registrerande medlemsstatens Sirenekontor.

text: Svenska träffrapporter, dvs. gällande svenska registreringar behöver aldrig skickas ut till andra medlemsstater. Information går ut till samtliga medlemsstater endast vid radering av spärr. Migrationsverket ska dock informera Polismyndigheten om en svensk träff om den berör polisen exempelvis vid polisavvisning så att Polismyndigheten ska kunna avsluta sina ärenden. Sådana träffar kan exempelvis upptagas vid ansökan om uppehållstillstånd.

text: Likadant kommer det att bli i en omvänd situation, dvs. när det gäller svenska träffar som berör Migrationsverket exempelvis om Migrationsverket har ett öppet ärende ska det komma en träffrapport från Polismyndigheten till Migrationsverket (Schengenkontoret). I praktiken består träffrapporten av ett formulär. Sådana träffar kan exempelvis upptas när polisen påträffar någon i en inre utlänningskontroll. Schengenkontoret ser till att rätt organisatorisk enhet/person på Migrationsverket får informationen, vilket gäller även dokument enligt art 38.

text: 4.3 Fråga om acceptansnivå i samband med träffrapportering

text: Med acceptansnivå avses den lägsta nivå för att en kandidat ska anges i träffrapportering. Det framgår av SIS-manualen att siffran för teknisk styrning i träffrapportering ska vara 65 %.

text: Migrationsverket behöver utifrån detta ha fastställda rutiner för att hantera de fall när träffrapporteringen har en låg acceptansnivå. Detta syftar till att tillförsäkra en hög rättssäkerhet i hanteringen av ett ärende och motverka överskottsbehandling och hantering av personuppgifter som inte har bäring på det aktuella ärendet.

text: Får Migrationsverket hantera personuppgifter som ligger på en låg acceptansnivå i samband med träffrapportering?

text: Utifrån att Migrationsverket har ett ansvar för att genomföra SIS-sökningar stor utsträckning är en rimlig utgångspunkt att nivån på träffresultaten kommer att variera. Konsekvensen av detta är att det kan uppstå överskottsinformation rörande individer som inte är relaterade till ärendet och individen. Av rättssäkerhetsskäl följer att det är nödvändigt att ställa krav på de uppgifter som behandlas och att de i så stor utsträckning som möjligt rör det aktuella ärendet och individen. Givet systemets utformning går det dock inte att utesluta att en sökning i SIS ger träff på fler individer än den som är relaterad till ärendet. Innebörden av detta är att det måste finnas en acceptansnivå för när en träff ska anses vara av betydelse för ärendet. Migrationsverket behöver mot denna bakgrund ta fram handläggningsrutiner och interna riktlinjer för detta scenario. Utgångspunkten för systemets utformning bör utgå från SIS-lathundens nivå om 65 % som lägsta siffra för att en individ ska ingå i träffrapporten.

text: Oaktat avsaknad av ovan nämnda rutiner och riktlinjer, är det ur ett rättssäkerhetsperspektiv inte önskvärt att Migrationsverket hanterar personuppgifter som ligger på en lägre acceptansnivå i samband med träffrapportering.

text: 5 Tidsfrister

text: 5.1 Sammanfattning

text: En omprövning av en registrering i SIS enligt art 24 ska ske i så nära anslutning som möjligt till när återreseförbudet skulle ha löpt ut.

text: Registreringar som inte vinner laga kraft och som preskriberas bör omprövas efter tre år, vilket syftar till att följa nuvarande rutiner kring omprövning.

text: 5.2 Hur och när ska en omprövning av en registrering i SIS enligt art 24 ske?

text: Omprövning av en registrering i SIS enligt artikel 24 i gränsförordningen ska normalt sett göras inom 3 år (om ÅF överskrider 3 år ska omprövning göras inom 5 år) men frågan är inom vilket tidsintervall omprövningen ska göras, dvs inom 3 eller 5 år?

text: När det gäller frågan om hur omprövningen ska gå till så är bedömningen att man måste titta på ärendet och göra en bedömning om de materiella förutsättningarna för ett återreseförbud fortfarande föreligger. Att man helt enkelt ser på denna omprövning på samma sätt som vilken annan omprövning som helst.

text: Frågan om när en omprövning av en registrering ska ske är inte renodlat rättslig. Det går att anlägga ett förvaltningsrättsligt perspektiv. Det följer av förvaltningsrättsliga grundläggande principer att en omprövning av ett beslut inte ska ske på ett sätt som gör att den enskilde hamnar i någon form av sämre ”rätt”. En lämplighetsbedömning landar i att det rimliga förhållningssättet utifrån dessa faktorer är att det finns goda skäl att låta själva omprövningen ske i så nära anslutning som möjligt till när återreseförbudet skulle ha löpt ut. Med andra ord; om återreseförbudet är 2 år ska omprövningen ske i nära anslutning (men inom tvåårsperioden) till att de två åren löper ut. Samma förhållningsätt bör gälla oavsett hur långt återreseförbudet är.

text: 5.3 Hur länge kan en registrering i SIS enligt artikel 3 löpa för ärenden som inte får laga kraft och inte preskriberas?

text: Denna fråga är överhuvudtaget inte reglerad i SIS-förordningarna eller i nationell rätt. Däremot är det lämpligt att ha någon form av tidsmässig stopp- eller hållpunkt så att man inte tappar bort dessa ärenden ur ett omprövningshänseende. Bedömningen är att Migrationsverket bör förhålla sig på samma sätt i dessa ärenden som i övriga ärenden när det gäller omprövningen. Detta för att göra det så enkelt som möjligt. Åtminstone bör man göra en omprövning efter tre år för att tillse att det inte gått för lång tid till följd av att ärendet inte vunnit laga kraft och inte preskriberats och samtidigt beakta individens rättigheter.

text: 5.4 Tidsfrister som saknar tidsangivelse – hur ska detta hanteras?

text: I SIS-spärrar är hanteringen idag manuell gällande beslut om tidsfrist som saknar tidsangivelse eller datum-datum angivet i beslutsregisteringen, behöver det vara så eller skulle det kunna hanteras med automation?

text: Av artikel 3.4 i återvändandeförordningen framgår att den tidsfrist för frivillig avresa som beviljats i enlighet med återvändandedirektivet omedelbart ska anges i registreringen om återvändande och att varje förlängning av tidsfristen utan dröjsmål ska anges i registreringen. Av artikel 4.1(x) och 4.2 samma förordning framgår att om en tidsfrist för frivillig avresa har beviljats är uppgift om sista dagen av tidsfristen en sådan minimiuppgift som krävs för att föra in en registrering i SIS.

text: Av

text: prop. 2021/22:222

text: , sid 42 framgår att registreringar om återvändande ska göras utan dröjsmål En registrering om återvändande ska göras utan dröjsmål efter utfärdandet av beslutet om avvisning eller utvisning (artikel 3.1 andra meningen). Detta innebär att SIS-registreringen ska göras innan det underliggande beslutet om avvisning eller utvisning har fått laga kraft.

text: När Migrationsverket fattar ett beslut om avlägsnande i kombination med en tidsfrist för frivillig avresa, är kravet enligt förordningen att sista dagen för tidsfristen ska anges i SIS. I praktiken är det dock omöjligt att vid tidpunkten för när beslutet fattas ange ett sådant sista datum utan att det blir hypotetiskt. Det finns exempelvis ingen kunskap om huruvida den enskilde kommer att överklaga sitt beslut, hur lång tid processen kommer att ta i domstol vid ett eventuellt överklagande, eller om tidsfristen av någon anledning kommer att förlängas/dras in. Detta är faktorer som gör att en hel automation av processen inte låter sig göras.

text: Det inledande momentet i processen som infaller från det datum som Migrationsverket fattar ett beslut om avlägsnande med tillhörande tidsfrist kan dock regelstyras på så vis att handläggaren i samband med fastställandet av avlägsnandebeslutet samtidigt registrerar en artikel 3 uppskjuten/postponed. Om det beviljats en tidsfrist skrivs tidsfristen till artikel 3 så snart grundbeslutet fått laga kraft

text: Givet det faktum att processen när det gäller tidsfrister är så pass dynamisk som den är och består av faktorer som gör att det kan vara svårt att fastslå ett sista datum för när tidsfristen för frivillig avresa löpt ut, bör hanteringen vara manuell i de fall det inte sker någon förändring i processen. Efter denna tidpunkt måste således de registreringar som görs i SIS gällande ändringar av sista datum för tidsfristen ske manuellt. En automation som fångar upp förändringar i ärendet, exempelvis om tidsfristen för frivillig avresa förlängs, kan dock vara till ett stöd för verksamheten i processen. Det måste dock finnas ett utpekat ansvar för att vidta manuella åtgärder för att ändra registreringarna i SIS.

text: Den rättsliga bedömningen är att ovanstående förhållningssätt innebär att vi uppfyller kraven på miniminivå gällande registreringar i SIS i enlighet med 4.1(x) och 4.2.

text: 6 Postponed/Uppskjutet avlägsnande

text: När Migrationsverket fattar beslut om tillfälligt/tidsbegränsat UAT ska detta registreras i SIS som att beslutet om avlägsnande är uppskjutet. Av artikel 3.5 i återvändandeförordningen framgår tydligt att varje tillfälligt uppskjutande av verkställigheten av ett avlägsnandebeslut, omedelbart ska anges i registreringen om återvändande. En sådan registrering kan existera parallellt med ett tillfälligt/tidsbegränsat UAT. Gällande praxis ger vid handen att inhibitionsinstitutet inte kan användas i detta sammanhang.

text: Vad finns det för utrymme att använda sig av det rättsliga institutet ”postponed” i samband med beslut om tillfälligt/tidsbegränsat UAT och vilka är förutsättningarna för att meddela inhibition i detta sammanhang?

text: I artikel 3.1 förordning 2018/1860 anges att ”Medlemsstater ska föra in registreringar i SIS om tredjelandsmedborgare som är föremål för ett beslut om återvändande…” I artikel 3.5 i återvändandeförordningen anges vidare att ”Varje tillfälligt upphävande eller uppskjutande av verkställigheten av beslutet om återvändande, även till följd av ett överklagande, ska omedelbart anges i registreringen om återvändande.”

text: En bokstavstolkning av artikeln ger vid handen att samtliga former av beslut som innebär att en verkställighet av ett beslut om avlägsnande skjuts upp ska registreras i SIS. I detta sammanhang torde således även ett tidsbegränsat uppehållstillstånd omfattas av en skyldighet att registrera uppskjutande av verkställigheten i SIS. Av

text: prop. 2021/22:222

text: framgår dock att det inte får finnas en registrering om återvändande i de fall en person har beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd i Sverige.

text: Regeringen har valt att tolka samrådsbestämmelserna i förordningen på så vis att de även ska gälla när beslut om återvändande och uppehållstillstånd fattas av en och samma medlemsstat. (Syftet med samrådsbestämmelserna är att undvika situationer när en medlemsstat har registrerat ett beslut om avlägsnande, samtidigt som personen har ett giltigt uppehållstillstånd eller en nationell visering i en annan medlemsstat.) Regeringens slutsats är alltså att om uppehållstillstånd beviljas, bör registreringen om återvändande tas bort, även om uppehållstillståndet är tidsbegränsat. Regeringen gör skillnad mellan denna situation och den situation där Migrationsverket beviljar anstånd med verkställigheten av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut, utan att ett uppehållstillstånd meddelas. Då anser regeringen att det däremot är fråga om en uppdatering av den befintliga registreringen som alltså inte ska raderas.

text: En fråga som uppstår i detta sammanhang är om en utlänning kan ha både ett uppehållstillstånd och en registrering om återvändande samtidigt. Denna uppfattning grundar sig på att ett beslut om återvändande som är verkställbart i sig innebär en olaglig vistelse, samtidigt om ett uppehållstillstånd berättigar till vistelse. Uppfattningen är med andra ord att dessa två situationer inte kan föreligga vid samma tidpunkt. Denna slutsats, i och för sig av andra skäl, drar även regeringskansliet, vilket kommer till uttryck i lagens förarbeten (se ovan).

text: Det finns dock fog för tolkningen att det ska vara möjligt att registrera en spärr om återvändande i SIS samtidigt som ett tillfälligt uppehållstillstånd (TUT) meddelas på grund av verkställighetshinder (postponed). Det förekommer relativt ofta att beslutet om utvisning inte går att verkställa pga. att det föreligger hinder mot verkställighet.

text: I de ärenden där utlänningar som utgör säkerhetshot utvisas med stöd av UtlL, meddelas TUT enligt

text: 5 kap. 11 §

text: UtlL för det fall det föreligger hinder mot verkställighet av utvisningsbeslutet. Om regelverket tolkas på så sätt att det inte är möjligt att ha ett TUT och en spärr om återvändande i SIS samtidigt, är konsekvensen att Sverige inte kan synliggöra för andra medlemsstater vilka utlänningar som bedömts utgöra säkerhetshot, eller som utvisat pga. folkrättsförbrytelser, säkerhetshot, uteslutandegrund eller andra grova brott. Om utlänningarna i fråga inte finns spärrade i SIS och samtidigt har ett giltigt uppehållstillstånd, kan de alltså resa fritt i EU, samt korsa Schengens yttre gränser, utan att detta uppmärksammas. Detta innebär även att utlänningar som bedömts utgöra säkerhetshot, som lämnat Schengenområdet, kan återvända hit under den tid ett TUT är giltigt.

text: Då samrådsbestämmelserna (artiklarna 9-12) uttryckligen reglerar relationen mellan medlemsstaterna och då artikel 3.5 explicit anger att varje tillfälligt upphävande eller uppskjutande av verkställigheten av ett beslut om återvändande utan dröjsmål anges i registreringen om återvändande, är Migrationsverkets bedömning att den tolkning som görs av regeringen i detta avseende är alltför långtgående och att den inte är i enlighet med ordalydelsen i förordningen samt att artikel 3.5 bör ges företräde framför Regeringens tolkning. När det fattats ett beslut om TUT enligt

text: 5 kap 11 §

text: UtlL, då det samtidigt föreligger ett avlägsnandebeslut och återreseförbud, ska artikel 3 (uppskjuten) registreras i SIS och möjliggöra en växling till artikel 24 aktiv vid utresa för att fullfölja syftet med återvändandeförordningen.

text: 7 Radering och växling

text: Bedömningen är att Polismyndigheten, utifrån befintliga förarbeten, ansvarar för radering/växling. Detta förutom de ärenden där Migrationsverket både är beslutande och verkställande myndighet.

text: Även om det ” rättsliga ansvaret” aldrig kan övergå bör en myndighet kunna ta hjälp av en annan myndighet om det inte ingår myndighetsutövning i uppgiften. Samverkan bör kunna hanteras via en samverkansöverenskommelse och ett personuppgiftsbiträdesavtal.

text: Oavsett måste frågan om samverkan godkännas av Migrationsverkets resursägare.

text: Ska Migrationsverket bistå/samverka med Polismyndigheten genom att inom ramen för SIS-processen utföra uppgifterna radering/växling fram till dess att Polismyndigheten utvecklat klart sitt gränssnitt mot det interna systemet Nepu. Frågan inkluderar även hanteringen av de träffrapporter som kommer överföras från Polismyndigheten till Migrationsverket.

text: Bedömningen är att ovanstående ansvar även bör gälla för radering och växling. Detta framgår även av skrivningar i departementsskrivelsen 2019:27. Detta gäller förutom de ärenden där Migrationsverket både är beslutande och verkställande myndighet.

text: Migrationsverket varken kan eller ska överta” skadeståndsansvaret” och utföra utpekad myndighetsutövning/förvaltningsuppgift åt Polismyndigheten. Även om det ”rättsliga ansvaret” aldrig kan övergå bör en myndighet kunna ta hjälp av en annan myndighet om det inte ingår myndighetsutövning/förvaltningsuppgifter i uppgiften.

text: Polismyndighetens bedömning är att överlämning av själva registreringarna till en annan myndighet inte är att överlämna myndighetsutövning och att detta inte avser frågan om att överlämna rätten/skyldigheten att avgöra om en registrering ska ske.

text: Polismyndighetens bedömning är att radering/växling bör anses innebära ett administrativt moment som kan utföras av en annan myndighet i en roll av biträde. Migrationsverket delar denna bedömning och anser att myndigheten i sin roll som personuppgiftsbiträde kan utföra radering/växling åt Polismyndigheten. Ansvaret ligger fortfarande kvar på den myndighet som enligt lag eller förordning har ansvaret – däremot kan den andra myndigheten utföra själva raderingen/växlingen för den andre myndighetens räkning. Noterbart är sålunda att det fortfarande är Polismyndigheten som har det yttersta ansvaret.

text: Det bör även klargöras att Migrationsverket får använda tilldelade behörigheter/behörighetsrollen i SIS för att som biträde utföra raderingar/växling i centrala SIS.

text: Behandlingen av uppgifter och gränssnitt mot Nepu bedöms vara en polisintern fråga.

text: Resursansvarig/huvudman hos Migrationsverket bör kontaktas då Migrationsverkets personal enligt nuvarande förslag i departementsskrivelsen kommer att utföra Polismyndighetens uppgifter. Detta bör stämmas av oavsett ambitionen att automatisera dessa moment.

text: 8 Loggning

text: 8.1 Loggning inom ramen för SIS processen

text: Det är Polismyndigheten som ansvarar för loggningen av det nationella SIS systemet och kopplingen mot centrala SIS. Migrationsverket måste dock utföra egen loggning och logguppföljning gällande den egna personalens användning av SIS, dvs. sökningen mot SIS inom ramen för ärendehanteringssystemen.

text: 9 Automation

text: 9.1 Sammanfattning

text: Det finns inga formella hinder mot att använda automationsprocesser inom ramen för SIS-förordningarna. Dock föreligger krav på att följa specifika regler i form av GDPR art 22 och nationella regler som

text: förvaltningslagen (2017:900)

text: 9.2 Frågeställning

text: Finns det ur personuppgiftsdatabehandling några hinder mot automatisering inom ramen för SIS-förordningarna?

text: 9.3 Rättslig bedömning

text: Det regelverk som är aktuellt är SIS-förordningarna, dataskyddsförordningen (GDPR) och

text: förvaltningslagen

text: . Regelverket kontrolleras bl.a. genom kravet på att den framtagna rättsliga checklistan för automation ska gås igenom.

text: Det finns rättslig grund för den föreslagna personuppgiftsbehandlingen i form av uppgift av allmänt intresse. Proportionalitetsbedömningen är avvägd i samband med införandet av SIS-förordningarna.

text: Det är viktigt att automationsmomenten som SIS-sökningen och träffrapporteringen säkerställer behandling av korrekta uppgifter.

text: Nedan följer rättsliga bedömningar gällande ett antal specifika frågor inom automationsområdet.

text: Utifrån automationens särskilda ställning inom ramen för dataskyddet finns det skäl att reglera automationen. Det är även av vikt att det finns en transparens i avtalsregleringen ifall det finns en rättighet, skyldighet eller möjlighet för personuppgiftsbiträdet att kunna utföra uppdraget med hjälp av automation.

text: Rättigheten, skyldigheten eller möjligheten att som personuppgiftsbiträde få automatisera uppdraget bör finns med i personuppgiftsbiträdesavtalet eller i vart fall i de instruktioner som personuppgiftsansvarig ska lämna till personuppgiftsbiträdet.

text: SIS sökning ska ses som en automatiserad handläggning och bedömas enligt checklistan för automation i de fall där sökningen är en delprocess som faller inom ramen för Migrationsverkets it-utveckling/konstruktion. Sökningen behöver inte bedömas enligt checklistan om den sker med stöd av av t.ex. tvingande EU-förordning och mot ett tekniskt gränssnitt eller konstruktion som Migrationsverket inte råder över.

text: En utgångspunkt ur ett rättsligt perspektiv, är att en sökning i SIS är en handläggningsåtgärd då den generellt sett kräver ett handläggningsmoment från handläggaren. Handläggaren måste aktivt vidta en åtgärd i processen för att kunna få ett resultat i SIS. I detta sammanhang är det dessutom viktigt att notera att handläggaren alltid måste bedöma resultatet av en sökning i SIS, även detta måste anses vara ett handläggningsmoment.

text: En integrerad SIS-sökning i en handläggningsprocess som inte kräver något aktivt moment från handläggaren är däremot en automatiserad handläggning enligt Migrationsverkets och tillsynsmyndighetens syn på automation.

text: Exempel på sådan handläggning är när en SIS-sökning genomförs inom ramen för E3:s process.

text: Automation inkluderar registrering, handläggning och beslut. En myndighets åtgärd att utföra en radering eller växling i ett ärende, bör inte anses som vare sig myndighetsutövning eller förvaltningsuppgift.

text: Automatiserad radering/växling kan anses vara en sådan administrativ uppgift som bör kontrolleras av ansvarig myndighet även om det inte bedöms vara är ett beslut i sig. Radering/växling bedöms endast vara en konsekvens av återvändandebeslutet.

text: 10 Efterlevnad av dataskyddsregler inom ramen för SIS-processerna

text: Kraven på dataskydd är absolut och följer av tvingande bestämmelser dels i SIS- förordningarna men även i GDPR.

text: Hur efterlevs reglerna om dataskydd i SIS-processerna och tillhörande regelverk?

text: I huvudsak är det GDPR som reglerar kraven på dataskydd inom ramen för SIS-processerna. Till detta kommer vissa specifika regleringar rörande dataskydd i SIS-förordningarna. Den centrala utgångspunkten i förordningarna är att personuppgifter endast ska behandlas i de fall det är nödvändigt. Det är även viktigt att de personuppgifter som behandlas är korrekta. Detta följer av artikel 5 i GDPR. I tillämpningen av dataskyddsreglerna måste nödvändigheten av att gallra personuppgifter beaktas. Dessutom måste personuppgiftsbehandlingen loggas i syfte att tillförsäkra en spårbarhet i processen. Detta kräver att det finns en fastställd behörighetsstyrning utifrån tilldelade roller och profiler.

text: Dataskyddet måste också tillgodoses i förhållande till den registrerade personen. Detta innebär att det måste finnas en möjlighet för den registrerade att få utdrag ur registret samt möjlighet att rätta felaktiga personuppgifter samt vidta rättsliga åtgärder i de fall grund för detta finns.

text: 11 Användning av SIS inom ramen för medborgarskapsprocessen

text: 11.1 Ska SIS-kontroll göras inom ramen för medborgarskapsprocessen?

text: Sökning i SIS ska genomföras inom ramen för medborgarskapsprocessen. Detta framgår såväl av författning som av förarbeten. En sådan sökning ska genomföras även om handläggningen pekar på ett avslagsbeslut. För det fall pass är tillgängligt i ärendet, bör även sökning i SIS på passnumret övervägas.

text: Ska SIS-sökning göras i samtliga fall, även om handläggningen pekar på ett avslagsbeslut?

text: I

text: 11 § i förordning (2021:1188)

text: med kompletterande bestämmelser till EU:s förordningar om Schengens informationssystem framgår att SIS-sökning ska genomföras i ärenden om medborgarskap.

text: Av artikel 23.1 i gränsförordningen framgår att myndigheten måste göra en sökning i SIS i syfte att kontrollera om det redan finns en registrering i SIS innan vi registrerar en art 3.

text: Mot bakgrund av att det saknas uttryckligt svenskt författningsstöd, förarbeten eller praxis rörande frågan om en SIS-sökning ska göras vid ett avslagsbeslut, är slutsatsen att det även bör göras en lämplighetsbedömning.

text: När en lämplighetsbedömning görs väger man i huvudsak följande faktorer mot varandra.

text:  Om myndigheten har uppgifter som är tillräckliga för att fatta avslagsbeslut, om så är fallet kan en SIS-sökning (inom ramen för GDPR) ses som en överskottsbehandling.  Vid beaktande av processeffektiviteten, skulle en ”obehövlig” sökning kunna ses som negativt.  Att myndigheten säkerställer att alla omständigheter blir utredda.

text:  Inom ramen för principen om likabehandling bör en SIS-sökning göras i alla ärenden, dvs. både beviljade- och avslagsbeslut.  Genom en SIS-sökning bidrar myndigheten till utredningen av den enskilde individen inom ramen för SIS.

text: Samtliga ovan nämnda faktorer är viktiga och legitima, men kan i vissa avseenden sägas stå emot varandra. Ett exempel på det är överskottsbehandling i relation till principen om likabehandling. Detta då en likabehandling samtidigt kan leda till en överskottsbehandling. De faktorer som kan te sig motsägelsefulla i förhållande till varandra, måste således vägas mot varandra i en lämplighetsbedömning.

text: Givet de faktorer som finns att beakta vid en sådan bedömning, är slutsatsen att utgångspunkten bör vara att myndigheten ska genomföra SIS-sökningar i samtliga ärenden, oaktat om det är fråga om beviljande eller avslag. Fördelen med ett sådant förhållningssätt - utöver ett säkerställande av att samtliga omständigheter utreds, att myndigheten garanterar principen om likabehandling samt bidrar till utredningen av en enskild individ inom ramen för SIS - är att alla omständigheter som har bidragit till avslaget framgår i skälen till beslutet vilket ger en tydlighet till alla inblandade inför en omprövning eller överklagande. När det gäller barn i familj uppstår frågan om en SIS-sökning ska göras gällande barnet och hur i så fall en sådan sökning ska registreras i och med att barnet är en biperson i processen. Givet att SIS inte gör någon skillnad mellan barn och vuxna, är bedömningen att även barnen bör omfattas av en sökning i SIS. I och med att barnet inte är självständigt registrerat, är en lämplig lösning att sökning rörande barn registreras i huvudpersonens ärende.

text: Sammanfattningsvis kan konstateras att en sökning i SIS måste göras av både rättsliga och lämpliga skäl, även om det är fråga om ett avslagsbeslut.

text: Behöver medborgarskapsprocessen inkludera en SIS-sökning med passnummer när ett sådant är tillgängligt?

text: Även om passnummer inte är en minimiuppgift enligt SIS-förordningarna så är ett bedömt äkta pass den handling som har högst bevisvärde i samband med utredning och beslut. För det fall pass är tillgängligt i ärendet, bör även sökning i SIS på passnumret övervägas.

text: Behovet av rättssäkerhet i sökningen med passnummer väger över framför det arbete som det innebär att manuellt registrera passnumret.

text: I detta sammanhang bör möjliga kompensatoriska lösningar nämnas. För det första kan passläsare underlätta registreringsarbetet. För det andra bedöms passnummer vara en nödvändig personuppgift för handläggningen av medborgarskapsärendet och tillhörande identitetsanalys. Det innebär att passnummer kan inhämtas redan i samband med att sökande fyller i sina uppgifter i e-tjänsten.

text: 12 Övergångsbestämmelser

text: 12.1 Sammanfattning

text: Innan de nya SIS-förordningarna träder i kraft, ska Migrationsverket inte utföra de förvaltningsuppgifter som åligger dem i enlighet med dessa förordningar. För det fall det av förordningstexten framgår att ett sådant ansvar redan åligger myndigheten, ska dock sådana förvaltningsuppgifter utföras.

text: 12.2 Frågeställning

text: Har Migrationsverket möjlighet att själva registrera art. 24 efter ikraftträdandet av SIS-förordningarna även i ärenden som är beslutade före detta datum?

text: 12.3 Rättslig bedömning

text: På sidan 79 i regeringens proposition 2020/21:222 - Anpassningar av svensk lag till EU:s förordningar om Schengens informationssystem – framgår att de bedömer att det inte föreligger några behov av övergångsbestämmelser förutom i de delar som direkt anges i SIS-förordningarna. Detta ställningstagande måste förstås som att det inte föreligger något ansvar för Migrationsverket att utföra några förvaltningsuppgifter innan det datum som förordningarna träder i kraft. Där det av förordningarna tydligt framgår att det kommer att finnas ett ansvar för en medlemsstats migrationsmyndighet ska det dock anses föreligga ett ansvar för Migrationsverket att genomföra förvaltningsuppgifter.

text: För de ärenden där Polismyndigheten fattat grundbeslutet, övergår myndighetsansvaret och därmed ansvaret för förvaltningsuppgifter till Migrationsverket i samband med ikraftträdandedatum gällande SIS-förordningarna.

text: När det gäller administrativa registreringar som åligger myndigheterna till följd av de nya SIS-förordningarna, bör detta kunna regleras genom en samarbetsöverenskommelse och ett kompletterande personuppgiftsbiträdesavtal. Ett exempel på en åtgärd som utgör en administrativ registrering är radering/växling. Detta är åtgärder som är konsekvenser i processen och inte något som utgör ett beslut.

text: 13 Nödvändigheten av att behandla Schengen-id

text: 13.1 Sammanfattning

text: Mot bakgrund av att Schengen-ID är en nödvändig och sammanhållande uppgift, måste den behandlas i såväl N-SIS som C-SIS.

text: 13.2 Frågeställning

text: Behöver Schengen-ID behandlas?

text: 13.3 Rättslig bedömning

text: Ett Schengen-ID är en indirekt personuppgift som är nödvändig för att hålla samman övriga uppgifter som är hänförliga till en specifik individ.

text: 14 PUB-avtalskrav när Migrationsverket blivit handläggande myndighet – en övergångsperiod

text: 14.1 Sammanfattning

text: För det fall att en uppgift inte innefattar myndighetsutövning, kan en myndighet inom ramen för samverkansavtal få bistånd från en annan myndighet när det gäller registreringar av uppgifter.

text: En nödvändig förutsättning för ett sådant förfarande är att det finns ett personuppgiftsbiträdesavtal och en övergripande samverkansreglering.

text: 14.2 Frågeställning

text: Kan Polismyndigheten bistå Migrationsverket med radering och växling i SIS?

text: 14.3 Rättslig bedömning

text: Om en uppgift inte innefattar myndighetsutövning, kan en myndighet inom ramen för samverkansavtal bistå en annan myndighet när det gäller registreringar av uppgifter. En nödvändig förutsättning för ett sådant förfarande är att det finns ett personuppgiftsbiträdesavtal och en övergripande samverkansreglering.

text: 15 Informationssäkerhet

text: 15.1 Sammanfattning

text: Migrationsverket har genomfört informationssäkerhetsanalys och konsekvensbedömning avseende implementeringen av förordningarna. Migrationsverket ska genomföra de åtgärder som följer framtagna handlingsplaner.

text: 15.2 Nödvändiga informationssäkerhetsåtgärder

text: Migrationsverket måste genomföra de nödvändiga informationssäkerhetsåtgärder som bl.a. följer av SIS-förordningarna och GDPR.

text: 15.3 Kontrollövningar

text: Migrationsverket har genomfört en informationssäkerhetsanalys (ISA) gällande de lösningar som levereras. ISA-övningen har bl.a. dokumenterat de behov- och risker som finns med en föreslagen behörighetsstyrning. Migrationsverket har också genomfört en konsekvensbedömning utifrån att det ska användas automation inom ramen för processen. Processerna kommer inte innehålla några automatiserade beslut.

text: 16 Korrelations-ID

text: 16.1 Sammanfattning

text: Migrationsverket ska skicka över användar-ID till Polismyndigheten för deras loggning och kontroller. Detta bedöms som nödvändigt för att Polismyndigheten ska kunna utföra sina kontroller utifrån sitt ansvar av att vara nationellt utpekad registermyndighet och ansvar för att tillhandahålla både en teknisk åtkomst och direktåtkomst till Migrationsverket.

text: 16.2 Frågeställning

text: Ska Migrationsverket skicka korrelations-ID eller användar-ID till Polismyndigheten för loggning och kontroll?

text: 16.3 Rättslig bedömning

text: Bedömningen är att Migrationsverket måste skicka faktiskt användar-ID till Polismyndigheten. Det räcker således inte med att skicka korrelations- ID, dvs. angivelse av händelsen. Denna ordning följer ytterst av SIS-förordningarna.

text: Migrationsverket ska parallellt skapa både användar- och systemloggar kopplade till SIS-användningen i förhållande till berörda ärendehanteringssystem. Migrationsverket ska genomföra proaktiv logguppföljning för att kunna upptäcka om någon handläggare inte använder systemen i enlighet med instruktioner och anvisningar.

text: Vid behov ska Migrationsverket respektive Polismyndigheten kunna få ut loggar ifrån varandra för att kunna genomföra komplett logganalys vid t.ex. inträffade incidenter.

text: Bedömningen är att det det även ska skapas korrelations-ID i de fall ansvarig handläggare genom t.ex. beslut om åtvändande startar automationsprocesser. Syftet med detta är att skapa en spårbarhet i ärendehanteringssystemen. Detta måste dock skiljas från det ansvar som följer enligt arbetsordning och delegationsordningar avseende ansvar för själva automationsprocessen och automatiserade beslut. Loggningen ska säkerställa var ansvaret för manuell handläggning upphör och var ansvaret för automationen tar vid.

text: 17 Statistik

text: En fråga som uppstått avser vilken organisation som ansvarar för att skapa statistik från t.ex. träffrapporteringen. Det övergripande ansvaret för detta faller på Polismyndigheten som utifrån sitt huvudansvar för det nationella SIRENE-kontoret också ansvarar för statistiksammanställning.

text: Migrationsverket kan dock i vissa fall ha anledning att skapa statistik för träffrapporter och särskilt för de delar som avser återvändandeprocessen.


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -0 7 -0 24 20 5 D yr St

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2024/1346 av den 14 maj 2024

text: om normer för mottagande av personer som ansöker om internationellt skydd (omarbetning)

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2024/1348 av den 14 maj 2024

text: om upprättande av ett gemensamt förfarande för internationellt skydd i unionen och om upphävande av direktiv

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2024/1358 av den 14 maj 2024

text: om inrättande av Eurodac för jämförelse av biometriska uppgifter för att effektivt tillämpa Europaparlamentets och rådets förordningar

text: (EU) 2024/1351

text: och

text: (EU) 2024/1350

text: och

text: rådets direktiv 2001/55/EG

text: , och identifiera tredjelandsmedborgare och statslösa personer som vistas olagligt och om framställningar från medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter och Europol om jämförelse med Eurodacuppgifter för brottsbekämpande ändamål, om ändring av Europaparlamentets och rådets förordningar

text: (EU) 2018/1240

text: och

text: (EU) 2019/818

text: och om upphävande av

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 603/2013

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2024/149 av den 14 maj 2024

text: om inrättande av ett gränsförfarande för återvändande och om ändring av förordning

text: (EU) 2021/1148

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2024/1356 av den 14 maj 2024

text: om införande av screening av tredjelandsmedborgare vid de yttre gränserna och om ändring av förordningarna

text: (EG) nr 767/2008

text: (EU) 2017/2226

text: (EU) 2018/1240

text: och

text: (EU) 2019/817

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2024/1351 av den 14 maj 2024

text: om asyl- och migrationshantering, om ändring av förordningarna

text: (EU) 2021/1147

text: och

text: (EU) 2021/1060

text: och om upphävande av förordning

text: (EU) nr 604/2013

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2024/1347 av den 14 maj 2024

text: om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt

text: Förordningar har oftast en allmän giltighet, är bindande och direkt tillämpliga i EU:s medlemsstater om de inte uttryckligen överlämnar en fråga till nationell reglering. Direktiv är endast bindande i sina minimikrav. De är inte direkt tillämpliga i medlemsstaterna, utan de måste först införlivas i nationell lagstiftning innan de kan tillämpas i varje medlemsstat. De kan undantagsvis få direkt effekt vid försenad eller bristfällig implementering.

text: skyddsbehövande och för innehållet i det beviljade skyddet, om ändring av

text: rådets direktiv 2003/109/EG

text: och om upphävande av

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU

text: EU-rättslig metod Jörgen Hettne, Ida Otken Eriksson, 2011, sid 22.

text: EU-rättslig metod Jörgen Hettne, Ida Otken Eriksson, 2011, sid 184f 10 Dom av den 3 maj 2007 i

text: mål C-303/05

text: , Advocaten voor de Wereld, REG 2007, s. I-3633

text: 4.3.1.1 Handlingar som tillhandahålls sökande

text: 4.3.1.2 Företrädare för ensamkommande barn

text: 4.3.2.1 Boendebegränsningen i gränsförfarandet

text: 4.3.2.2 Indragning av mottagningsvillkor vid beslut om överföring till annan medlemsstat

title: Hantering av försenad implementering av mottagandedirektivet

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1 Sammanfattning

text: En försenad implementering av mottagandedirektivets rättigheter för sökande av internationellt skydd medför att mottagandedirektivets krav ska tillämpas med direkt effekt.

text: Lagen (

text: ) om mottagande av asylsökande m.fl. (LMA) får en direktivkonform tolkning, som innebär att sökande av internationellt skydd inkluderas i personkretsen i

text: 1 § första stycket 1.

text: Följande krav i mottagandedirektivet ska således tillämpas från den 12 juni 2026 även om mottagandelagen inte träder i kraft förrän 1 respektive 2 oktober 2026.

text: • Informationsskyldigheten i artikel 5. • Artikel 6.3 som reglerar sökandes rätt att få en resehandling om det uppkommer allvarliga humanitära skäl eller andra tvingande skäl som kräver deras närvaro i en annan stat. • Kontroll och bedömning av särskilda mottagandebehov vid ankomst till förvar enligt artikel 10 punkten 3. • Förordnande av offentligt biträde till förvarstagna enligt artikel 11.6 och artikel 29 vid överklagande. • Utbildning och fritidsaktiviteter till barn i förvar enligt artikel 13 punkten 2 sista stycket. • Bedömning av särskilda mottagandebehov inom 30 dagar enligt artikel 25 punkten 3. • Artikel 29 i mottagandedirektivet innebär att Migrationsverket vid överklagande av LMA-beslut ska hänvisa personen att ansöka om rättshjälp.

text: Dessutom finns det vissa förordningskrav som kan tillämpas redan den 12 juni 2026 även om mottagandedirektivet inte implementerats i svensk lag.

text: • Registreringsbevis och ansökningskort är en sådan dokumentation som ska lämnas ut till sökande. • Tillfällig företrädare och företrädare för ensamkommande barn ska förordnas innan daktning.

text: • Personer i gränsförfarandet ska upplysas om sin skyldighet att vara

text: tillgängliga för förfarandet och att de ska vistas vid eller i närheten av gräns. Om de inte följer detta kan de bedömas som avvikna och det kan då beslutas om uppsikt eller förvar enligt gällande regler i

text: utlänningslagen (2005:716)

text: . • För den som delges ett överföringsbeslut till ett annat EU-land beslutas att personen inte har rätt till dagersättning, att personen inte längre får undantag från arbetstillstånd och att personen inte ska erbjudas språkkurser, kurser i samhällsutbildning eller yrkesutbildning.

text: 2 Migrations- och asylpaktens,

text: utlänningslagens

text: och mottagandelagens ikraftträdande

text: 2.1 Bakgrund

text: Migrations- och asylpakten består av ett flertal förordningar, som påverkar mottagningen av sökande av internationellt skydd:

text: • asylprocedurförordningen

text: • eurodacförordningen • återvändandegränsförfarandeförordningen

text: • screeningförordningen

text: • asyl- och migrationshanteringsförordningen

text: • skyddsgrundsförordningen .

text: Eurodacförordningen, skyddsgrundsförordningen, asyl- och migrationshanteringsförordningen, återvändandegränsförfarandeförordningen samt screeningförordningen ska tillämpas från den 12 juni 2026. Asylprocedurförordningen är tillämplig på ansökningar om internationellt skydd som görs från och med den 12 juni 2026.

text: Mottagandedirektivet ska införlivas i nationell lag. Av artikel 35 framgår bl.a. gällande införlivande att medlemsstaterna ska senast den 12 juni 2026 sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 1–13, 16–29 och 31–34.

text: Regeringen föreslår i proposition 2025/26:229 att lagändringarna i den beslutade men ännu inte ikraftträdda mottagandelagen ska träda i kraft den 1 oktober 2026. I proposition 2025/26:262 föreslås att implementeringen av mottagandedirektivet träder i kraft den 2 oktober 2026.

text: Övriga lagändringar kopplat till

text: Ds 2025:30

text: ska träda i kraft den 12 juli 2026.

text: I lagen (

text: ) om mottagande av asylsökande m.fl. införs bl.a. ett tillägg, som träder i kraft den 12 juli 2026 om att med en utlänning som har ansökt om internationellt skydd enligt asylprocedurförordningen också ska anses vara en utlänning som har ansökt om uppehållstillstånd i Sverige som flykting eller alternativt skyddsbehövande enligt nuvarande bestämmelser.

text: I proposition 2025/26:265 ”Skärpta regler om uppsikt och förvar” föreslås lagändringarna träda i kraft den 21 juli 2026, med undantag för vissa bestämmelser om en ny grund för uppsikt och förvar och om förstärkt uppsikt som föreslås träda i kraft den 1 oktober 2026 respektive den 1 december 2027 eller den tidigare dag som regeringen bestämmer.

text: 2.2 En analys krävs av mottagandedirektivet

text: Mottagandedirektivets minimikrav

text: En analys måste ske av befintlig lagstiftning i det här rättsliga ställningstagandet för att bedöma i vilka fall mottagandedirektivet blir direkt tillämpligt innan mottagandelagen trätt i kraft.

text: Förordningskrav

text: En analys av förordningarna behöver även göras för att ta fram bindande och direkt tillämpliga krav som inte är genomförbara innan nationell lagstiftning trätt i kraft.

text: 3 Rättsligt stöd

text: 3.1 EU:s rättspraxis gällande övergång mellan gamla och nya versioner av rättsakter

text: 3.1.1 Allmänna principer

text: Övergången mellan rättsakter och implementeringen av rättsakter utgör ofta en utmaning. Det finns vissa vägledande principer som man kan utgå ifrån.

text: Principen om förbud mot retroaktivitet i EU-rätten förbjuder nya rättsregler att tillämpas på situationer som redan är slutgiltigt fastställda före ikraftträdandet, vilket säkerställer rättssäkerhet och skyddar berättigade förväntningar. Det är en allmän princip i EU-rätten som begränsar åtgärder som försämrar en individs situation.

text: Några viktiga aspekter av principen att beakta:

text: Rättssäkerhet och berättigade förväntningar: Kärnmotivet är att låta individer förutse de rättsliga konsekvenserna av sina handlingar och förlita sig på den lag som gäller vid tidpunkten för deras handlingar.

text: Förvaltnings- och civilrätt: Även om förbud mot retroaktivitet föredras, är undantag möjliga, särskilt om den nya lagen inte är avsedd att ändra befintliga rättigheter. En ny lag kommer dock i allmänhet inte att påverka situationer som "slutgiltigt fastställdes" enligt den gamla lagen.

text: Retroaktivitet kontra retrospektiv tillämpning: EU-rätten skiljer mellan verklig retroaktivitet (tillämpning av en lag på en tidigare inträffad situation) och framåtblickande tillämpning (tillämpning av en ny lag på de framtida effekterna av en fortsatt situation).

text: Under vissa omständigheter, särskilt i administrativa ärenden, kan en lag tillämpas på de framtida effekterna av en tidigare situation, eller om lagen anses vara en nödvändig ändring som inte allvarligt kränker berättigade förväntningar.

text: 3.2 Försenad implementering

text: En försenad implementering i Sverige kan kräva såväl direktivkonform tolkning som att ge direktiven direkt effekt.

text: 3.2.1 Direktivkonform tolkning

text: Såväl Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europakonventionen) som EU-rätten ger individuella rättigheter en central position i rättsordningen, vilket även färgar av sig på de nationella domstolarnas roll. Redan i målet Van Gend en Loos gjorde EU-domstolen en tydlig koppling mellan tolkningen av rättsregler som bärare av individuella rättigheter och mekanismer för private enforcement, och uttalade att detta utgjorde en effektiv kontroll över medlemsstaterna, som komplement till de mekanismer för institutional enforcement som fördraget tillhandahöll, fördragsbrottsförfarande enligt (numera) artikel

text: och

text: FEUF .

text: Sverige är som medlemsstat i EU skyldig att tillämpa mottagandedirektivet från den 12 juni 2026 direktivkonformt. Skyldigheten att tolka nationell rätt mot bakgrund av unionsrätten innebär bl.a. att en nationell bestämmelse ska tolkas i enlighet med EU-domstolens tolkning av ett EU-direktiv även om den nationella bestämmelsen var i kraft redan innan direktivet genomfördes i nationell rätt. Direktivkonform tolkning kan vidare innebära att förarbetsuttalanden till en nationell bestämmelse eller nationell praxis kan förlora betydelse för tolkningen av en nationell bestämmelse. Men med hänsyn till grundläggande krav på rättssäkerhet i fråga om förutsebarheten i rättstillämpningen får direktivkonform tolkning inte leda till alltför vidsträckta tolkningar av en nationell bestämmelse eller tolkningar i strid med ordalydelsen (se Jörgen Hettne, Ida Otken Eriksson, EU-rättslig metod, andra upplagan, 2011, s. 188 ff, med hänvisningar till EU-domstolens praxis).

text: Gränsen för direktivkonform tolkning sätts av legalitetsprincipen (

text: RÅ 1999 not. 245

text: Kofoed).

text: 3.2.2 Direkt effekt

text: Att direktiv ska införlivas med nationell rätt innebär att bestämmelser i direktiv normalt grundar rättigheter för enskilda i sin egenskap av nationella rättsregler.

text: Att bestämmelser i direktiv kan grunda rättigheter för enskilda även då de inte har införlivats med den nationella rätten, eller då de inte har implementerats korrekt, är därför inte självklart. Att direktiven skulle ha en sådan verkan har ansetts strida mot ordalydelsen av

text: artikel 288 FEUF

text: , vari föreskrivs att direktiv ska vara bindande för varje medlemsstat till vilken det är riktat, men ska överlåta åt de nationella myndigheterna att bestämma form och tillvägagångssätt för genomförandet .

text: EU-domstolen har dock ansett att direktiven inte skulle kunna få avsedd genomslagskraft om medlemsstaterna ensidigt kan undandra sig de skyldigheter som de har enligt fördragen. Enligt artikel 4.3 FEU ska medlemsstaterna vidta alla allmänna och särskilda åtgärder som är nödvändiga för att uppfylla förpliktelserna enligt fördragen och sekundärrätten samt avhålla sig från alla åtgärder som kan äventyra fördragens mål. Domstolen har därför slagit fast att bestämmelser i direktiv kan ha direkt effekt. Denna verkan kan emellertid direktivbestämmelser aldrig få förrän den i direktivet angivna tidsfristen har löpt ut, även om direktivets syfte inte får undergrävas under genomförandeperioden .

text: 4 Bedömning

text: Förordningarna har en del bestämmelser som får direkt effekt från den 12 juni 2026 även om svensk lag inte är anpassad för det. En del bestämmelser kräver tillägg i nationell rätt och nedan bedöms hur detta ska hanteras.

text: 4.1 Direktivkonform tolkning av lagen om mottagande av asylsökande

text: I 1 § första stycket 1. LMA anges att i denna lag finns bestämmelser om sysselsättning för och bistånd till utlänningar som har ansökt om uppehållstillstånd i Sverige som flykting enligt 4 kap. 1 § eller som alternativt skyddsbehövande enligt

text: 4 kap. 2 § utlänningslagen

text: eller motsvarande äldre bestämmelser (asylsökande).

text: Från och med den 12 juni 2026 kommer personer söka internationellt skydd enligt asylprocedurförordningens bestämmelser. De sökande kommer att ha rätt till mottaganderättigheter enligt mottagandedirektivet.

text: Det finns därför anledning att tolka bestämmelsen i 1 § första stycket 1. LMA konformt med rättsakterna och mottagandedirektivet och därmed tolka in att sökande av internationellt skydd omfattas av 1 § första stycket 1. LMA.

text: 4.2 Direkt effekt av mottagandedirektivets minimikrav

text: De nya krav som ger rättigheter till den enskilde sökande är sådana minimikrav i mottagandedirektivet, som måste kunna uppfyllas även under perioden den 12 juni 2026 - den 2 oktober 2026.

text: Det är framförallt följande artiklar som kan behöva tillämpas med direkt effekt då nationell lagstiftning saknas under perioden.

text: • Den informationsskyldighet som regleras i artikel 5 får direkt effekt och ska tillämpas från den 12 juni 2026. • Migrationsverket ska från den 12 juni 2026 kunna förse sökande med en resehandling om det uppkommer allvarliga humanitära skäl eller andra tvingande skäl som kräver deras närvaro i en annan stat. Det är idag möjligt att lämna ut ett främlingspass enligt

text: 2 kap 13 § utlänningsförordningen (2006:97)

text: . Det bör dock understrykas att detta bara ska ske i den aktuella situationen. • Artikel 10 punkten 3 i mottagandedirektivet kräver att Migrationsverket vid ankomst till förvaret tar hänsyn till alla eventuella synliga tecken, utsagor eller beteenden som tyder på att sökanden har särskilda mottagandebehov. Om en bedömning av särskilda mottagandebehov inte har slutförts, ska den slutföras utan onödigt dröjsmål, och resultaten av den beaktas. • Artikel 11.6 i mottagandedirektivet anger att vid rättslig prövning av beslutet om förvar enligt punkterna 3 och 5 i denna artikel ska medlemsstaterna se till att sökandena har tillgång till kostnadsfritt rättsligt bistånd och biträde enligt de villkor som fastställs i artikel 29. Av artikel 29 framgår att i fall av överklagande eller prövning inför en rättslig myndighet som avses i punkt 1 i denna artikel och i fall av rättslig prövning som avses i artikel 11.3 och 11.5 ska medlemsstaterna se till att kostnadsfritt rättsligt bistånd och biträde finns att tillgå vid behov för att säkerställa faktisk tillgång till rättslig prövning. Sådant rättsligt bistånd och biträde ska bestå vid förberedelse av överklagandet eller begäran om prövning och åtminstone innefatta förberedelse av de handlingar som krävs samt deltagande i förfarandet inför de rättsliga myndigheterna på sökandens vägnar. Artikel 11.6 och 29 får direkt effekt den 12 juni 2026. Beslut om förvar fattas enligt

text: utlänningslagen

text: , enligt vilken ”rättsligt bistånd” ges i form av offentligt biträde. Migrationsverket kan därmed förordna offentligt biträde i förvarsärenden.

text: • Artikel 13 punkten 2 sista stycket anger att underåriga som hålls i förvar ska ha rätt till utbildning såvida inte tillhandahållandet av utbildning är av begränsat värde för dem på grund av att de hålls i förvar under mycket kort tid. Sådana underåriga ska också ha möjlighet att delta i fritidsverksamhet, inbegripet lekar och fritidsaktiviteter som lämpar sig för deras ålder. Kravet behöver tillgodoses redan den 12 juni 2026. • Tidsfristen för bedömning av särskilda mottagandebehov enligt artikel 25 punkten 3 bör kunna tillgodoses redan den 12 juni 2026. • Även om artikel 29 har direkt effekt så räcker det att vid överklagande av LMA-beslut hänvisa personen att ansöka om rättshjälp (eftersom det är den lösning som föreslås i

text: prop. 2025/26:229

text: 4.3 Förordningskrav som kräver direkt effekt

text: 4.3.1 Förordningskrav som saknar lagstöd under perioden

text: 12 juni – 12 juli 2026

text: Asylprocedurförordningen kräver i artikel 29.1 att sökande i samband med registreringen av ansökan tillhandahålls en handling i hans eller hennes eget namn som anger att en ansökan har gjorts och registrerats. Denna handling ska vara giltig till dess en handling enligt artikel 29.4 utfärdats.

text: Artikel 6 i mottagandedirektivet kräver att medlemsstaterna ser till att sökanden tillhandahålls de handlingar som avses i artikel 29 i asylprocedurförordningen.

text: Eftersom det finns ett förordningskrav som har direkt tillämplighet får också denna del av artikel 6 direkt effekt och ska tillämpas från den 12 juni 2026. Därför ska Migrationsverket från den 12 juni 2026 utfärda ett registreringsbevis som en tillfällig handling till dess ett ansökningskort kan lämnas ut.

text: Artikel 14.1 tredje stycket eurodacförordningen anger att en underårig utan medföljande vuxen ska åtföljas av en företrädare eller, om ingen företrädare har utsetts, en person som är utbildad att värna om barnets bästa och allmänna välbefinnande under hela den tid då hans eller hennes biometriska uppgifter tas.

text: Artikel 23.1 i asylprocedurförordningen anger att de behöriga myndigheterna ska säkerställa att ensamkommande barn företräds och bistås på ett sådant sätt att de kan utnyttja sina rättigheter och fullgöra sina skyldigheter enligt den här förordningen, förordning

text: (EU) 2024/1351

text: direktiv (EU) 2024/1346

text: och förordning

text: (EU) 2024/1358

text: 2. Om en ansökan görs av en person som uppger sig vara underårig, eller för vilken det finns objektiva skäl att anta att han eller hon är underårig, som är ensamkommande, ska de behöriga myndigheterna

text: a) så snart som möjligt och i alla händelser i god tid för de ändamål som avses i punkt 6 och, i tillämpliga fall, i punkt 7 utse en person med den kompetens och sakkunskap som krävs för att tillfälligt bistå den underåriga i syfte att skydda hans eller hennes bästa och allmänna välfärd, vilket gör det möjligt för den underåriga att utnyttja sina rättigheter enligt denna förordning och, i tillämpliga fall, verka som företrädare till dess att en företrädare har utsetts,

text: b) så snart som möjligt och senast 15 arbetsdagar från den dag då ansökan görs, utse en företrädare.

text: Ändringarna i lagen (

text: ) om god man för ensamkommande barn kommer inte att inkludera hänvisningar till förordningarna förrän när de träder i kraft den 12 juli 2026.

text: Migrationsverket har enligt nu gällande lagstiftning möjlighet att anvisa barnet till en kommun och begära en god man för de barn som söker uppehållstillstånd under perioden.

text: Migrationsverket kan med direktivkonform tolkning av LMA och med direkt stöd av förordningarna och mottagandedirektivet anvisa en kommun och begära att kommunen utser tillfällig företrädare och företrädare för barnen redan från den 12 juni 2026.

text: I artikel 54.1 i asylprocedurförordningen uppställs krav att den sökande vars ansökan prövas i gränsförfarandet enbart ska tillåtas vistas vid eller i närheten av den yttre gränsen eller i ett gränsnära område. Av bestämmelsen framgår också att rörelsebegränsningarna ska ske i enlighet med artikel 9 i mottagandedirektivet.

text: De rättsliga förutsättningarna för Migrationsverket att fatta beslut om områdesoch boendebegränsningar kommer införas i mottagandelagen, en lag som föreslås träda i kraft den 1 oktober 2026. I

text: prop. 2025/26:262

text: finns ett tillägg i 3 kap 3 § tredje stycket: Migrationsverket får besluta att en sökande vars ansökan om internationellt skydd prövas inom ramen för gränsförfarandet för asyl enligt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2024/1348

text: under prövningen av ansökan ska bo enbart på en bestämd plats i närheten av Sveriges yttre gräns eller i anvisade områden inom svenskt territorium. Detta tillägg införs den 2 oktober 2026.

text: Detta beslut kommer inte att kunna överklagas.

text: Förslaget är en tvångsåtgärd, som utgår från en gällande förordning. Trots detta finns det inte lagstöd i svensk lag för att besluta om boendebegränsning.

text: Men, eftersom förordningen har detta krav är det möjligt att informera personen om asylprocedurförordningens krav och konsekvenserna av att bryta mot kravet. Om personen inte går att nå på telefon, på boendet eller på e-post eller inte hörsammar kallelse till utredning eller annat obligatoriskt förfarande är det möjligt att fatta beslut, enligt gällande lagstiftning om uppsikt eller förvar (

text: 10 kap. 1 § andra stycket 2. utlänningslagen

text: mellan 12 juni 2026 – 11 juli 2026 och

text: 10 kap. 3 § 3. utlänningslagen

text: mellan 12 juli - 1 oktober 2026. Efter det enligt 10 kap. 3 § 3. eller 4.

text: utlänningslagen

text: ). Det är också möjligt att se ansökan om internationellt skydd som implicit återkallad enligt artikel 39.1 i asylprocedurförordningen vid upprepad misskötsamhet.

text: Artikel 18.1 i asyl- och migrationshanteringsförordningen kräver att sökanden inte ska ha rätt till de mottagningsvillkor som anges i artiklarna 17–20 i mottagandedirektivet i någon annan medlemsstat än den där han eller hon är skyldig att befinna sig enligt artikel 17.4 i den här förordningen från den tidpunkt då han eller hon har delgetts ett beslut om överföring till den ansvariga medlemsstaten.

text: Artikel 21 i mottagandedirektivet föreskriver att från den tidpunkt då sökande har underrättats om ett beslut att överföra dem till den ansvariga medlemsstaten i enlighet med förordning

text: (EU) 2024/1351

text: ska de inte vara berättigade till de mottagningsvillkor som fastställs i artiklarna 17–20 i detta direktiv i någon annan medlemsstat än den där de är skyldiga att befinna sig i enlighet med asyloch migrationshanteringsförordningen. Detta ska inte påverka behovet av att säkerställa en levnadsstandard i enlighet med unionsrätten, inbegripet stadgan, och internationella förpliktelser.

text: Artikel 17 i mottagandedirektivet gäller tillträde till arbetsmarknaden.

text: Artikel 18

text: gäller språkkurser, kurser i samhällsutbildning och yrkesutbildning.

text: Artiklarna 19

text: – 20 avser materiella mottagningsvillkor boende och hälso- och sjukvård.

text: De rättsliga förutsättningarna för att dra in dagersättning och tillträde till arbetsmarknaden kommer att finnas i mottagandelagen.

text: I 5 kap. 5 § mottagandelagen införs ett fjärde stycke med en begränsning av tillträde till arbetsmarknaden för en sökande av internationellt skydd som är skyldig att vistas i en annan medlemsstat enligt artikel 17.4 i asyl- och migrationshanteringsförordningen och som har delgetts ett beslut om överföring. I 6 kap. 3 § nya mottagandelagen införs den 2 oktober 2026 i tredje stycket en begränsning av rätten till dagersättning för en sökande av internationellt skydd som är skyldig att vistas i en annan medlemsstat enligt artikel 17.4 i asyl- och migrationshanteringsförordningen och som har delgetts ett beslut om överföring.

text: I LMA finns bestämmelser om begränsning av dagersättning i 10 - 12 §. Den aktuella grunden är dock inte implementerad. Men, eftersom artikel 18.1 i asyloch migrationshanteringsförordningen är direkt tillämplig kommer Migrationsverket att vara tvunget att beakta asyl- och migrationshanteringsförordningens krav och sätta ned dagersättning, inte erbjuda språkkurser, kurser i samhällsutbildning eller yrkesutbildning när personen har delgivits överföringsbeslut.

text: OBS! att dagersättningen inte bör sättas ned helt om personen inte erhåller mat och logi i Migrationsverkets boende. Rätten till hälso- och sjukvård ska inte heller dras in.

text: I

text: 5 kap. 4 § utlänningsförordningen

text: anges idag att den som har ansökt om uppehållstillstånd i Sverige och anfört skäl enligt

text: 4 kap.

text: eller

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: är undantagen från skyldigheten att ha arbetstillstånd (AT- UND). Undantaget gäller dock inte 2. om det är sannolikt att utlänningen kommer att överföras enligt

text: Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 604/2013 av den 26 juni 2013

text: om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som är ansvarig för att pröva en ansökan om internationellt skydd som en tredjelandsmedborgare eller en statslös person har lämnat in i någon medlemsstat (Dublinförordningen).

text: Även om denna text inte ändras är det möjligt att ta bort rätten till AT-UND för den som omfattas av artikel 21 i mottagandedirektivet.

type: stallningstagande


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -24 -04 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

nyckelord:
Praxis
Barn
Förvar
Offentligt biträde

title: Vem som kan förordnas som offentligt biträde

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: Sammanfattning

text: Advokater, biträdande jurister vid advokatbyråer, jurister eller, i undantagsfall, personer med specialkunskaper i migrationsrätt kan förordnas som offentliga biträden.

text: Vid förordnanden som omfattar barn bör den som förordnas ha kompetens att företräda barn.

text: Vid förordnanden som omfattar förvar bör den som förordnas ha kompetens att företräda sökande i frågor gällande förvar och uppsikt.

text: 1 Syfte och bakgrund

text: I det här rättsliga ställningstagandet ges vägledning för dig som handlägger förordnanden om offentligt biträde. Det rättsliga ställningstagandet ska förtydliga de frågor som kan uppkomma vid tillämpningen av

text: 26 § första stycket rättshjälpslagen

text: . Ställningstagandet gäller även när sökande begärt en viss person som offentligt biträde. Som komplement till ställningstagandet bör du som handläggare eller beslutfattare även läsa Migrationshandbokens kapitel om offentligt biträde avsnitten När ska Migrationsverket bevilja offentligt biträde? och Vem är lämplig som offentligt biträde.

text: 2 Gällande rätt

text: I

text: 26 § rättshjälpslagen

text: anges att till biträde får förordnas en advokat, en biträdande jurist på advokatbyrå eller någon annan som är lämplig för uppdraget. Har den rättssökande själv föreslagit någon som är lämplig ska personen förordnas om det inte finns särskilda skäl mot det.

text: I

text: prop. 1996/97:9

text: specialmotiveringen till

text: 26 § rättshjälpslagen

text: skriver regeringen att det allmänna lämplighetskravet avser även den som är advokat eller biträdande jurist vid advokatbyrå. Några formella behörighetskrav finns däremot inte. Som huvudregel ska dock den som förordnas till biträde ha en juristexamen. För att någon annan ska anses lämplig krävs att vederbörande har stora kunskaper på något särskilt område och att detta kan medverka till att angelägenheten behandlas på ett bättre och mer effektivt sätt än vad som annars skulle varit fallet. Som regel ska ett biträde ha en gällande ansvarsförsäkring.

text: Det åligger den som vill förordnas till rättshjälpsbiträde att visa att han eller hon uppfyller lämplighetskraven. Den som den rättssökande föreslår och som uppfyller kraven ska som regel godtas som rättshjälpsbiträde såvida detta inte medför avsevärt ökade kostnader eller det i övrigt finns särskilda skäl mot det.

text: Vidare framgår av

text: prop. 1996/97:9 s. 156

text: att en verklig prövning av biträdets kvalifikationer alltid ska göras. Kravet på lämplighet gäller även för advokater och biträdande jurister på advokatbyråer, se

text: prop. 1996/97:9 s. 216

text: . En person som är försatt i konkurs uppfyller inte lämplighetskravet, se BN 864/82.

text: Åttonde kapitlet

text: rättegångsbalken (1942:740)

text: innehåller regler om advokater. Utövandet av yrket som advokat regleras i advokatsamfundets stadgar. Advokatsamfundet ger även ut vägledande regler om god advokatsed och viss annan reglering (se Regler för advokatverksamhet, utgiven av Sveriges advokatsamfund 2016). I

text: 8 kap. 2 § rättegångsbalken

text: anges förutsättningarna för att kunna bli ledamot av advokatsamfundet av paragrafen framgår bl.a. att personen måste ha avlagt de kunskapsprov som är föreskrivna för behörighet till domarämbete, ha genomgått för advokatverksamhet praktisk och teoretisk utbildning, ha gjort sig känd för redbarhet, och även i övrigt bedöms lämplig att utöva advokatverksamhet.

text: I paragrafen anges även att jurist på advokatbyrå i Sverige ska anses uppfylla kraven samt att den som är försatt i konkurs inte kan antas som ledamot.

text: I utvärderingsutredningens betänkande (

text: SOU 2008:65

text: ) anges att Migrationsverket ska arbeta på ett sakligt och opartiskt sätt när verket utser offentliga biträden. Uppdragen ska fördelas på ett någorlunda rättvist sätt. När ett offentligt biträde förordnas ska Migrationsverket ta hänsyn till ett antal faktorer som biträdets lämplighet, rättvise- och objektivitetsskäl, den sökandes önskemål, biträdets tillgänglighet och effektiviteten i processen. Utgångspunkten är att samma biträde ska vara förordnat under hela processen.

text: Justitieombudsmannen ([JO] se. 2010/11 s. 308, dnr 1046-2009) utredde Migrationsverkets tidigare rutin med en lista över biträden som var olämpliga att förordna som offentliga biträden. JO kritiserade Migrationsverket för rutinen och ansåg bl.a. att den kunde likställas med en formlös obehörighetsförklaring.

text: JO menade att verket inte kunde utesluta en person på så sätt som gjorts genom att lägga till personen på en speciell lista utan att handläggningen avslutades genom ett beslut som kunde överklagas. Efter JO:s kritik ändrades rutinen så att alla som anmälde intresse för att förordnas som offentligt biträde registrerades med de uppgifter som de anmält id intresseanmälan.

text: JO (se 2015/16 s. 345, dnr 4500-2013) har i en senare utredning konstaterat att Migrationsverket har ett ansvar för att ett biträde som förordnas är tillräckligt kompetent för uppdraget. Därför måste det finnas ett system för att ta till vara och dokumentera kunskaper om brister som visats hos ett offentligt biträde.

text: Anteckningar om brister måste vara noga övervägda och sakligt motiverade. Endast omständigheter som innebär att lämpligheten måste ifrågasättas bör noteras. Migrationsverket har efter JO:s beslut inrättat en ordning med överklagbara beslut i de fall vi bedömer att en person inte är lämplig att förordnas som offentligt biträde.

text: 3 Rättslig bedömning

text: Migrationsverket har ett ansvar för att ett biträde som förordnas är tillräckligt kompetent för uppdraget. Det är den som vill förordnas till offentligt biträde som ska visa att han eller hon är lämplig för uppdraget. I Migrationsverkets system (Judith) finns en förteckning över de personer som anmält intresse av att förordnas som offentliga biträden. I Judith finns även de uppgifter som angetts vid intresseanmälan, om personen är advokat eller jurist och vilken kompetens han eller hon har. Det innebär dock inte att någon lämplighetsbedömning gjorts av personen vid intresseanmälan utan en lämplighetsbedömning ska göras i varje enskilt ärende, vid förordnande av offentligt biträde. Lämplighetsbedömning ska göras i alla ärenden såväl ex officio som i de fall en person föreslagits av sökanden.

text: 3.1 Utbildningskravet

text: Det saknas idag tydliga formella krav i lag utöver att biträdet får vara advokat, biträdande jurist eller någon annan som är lämplig. I förarbetena till

text: rättshjälpslagen

text: förtydligas de formella kraven något genom att regeringen skriver att som huvudregel ska den som förordnas ha juristexamen. För att någon annan ska anses vara lämplig krävs att personen har stora kunskaper på området och att det gör att ärendet kan behandlas på ett bättre och mer effektivt sätt än vad som annars skulle varit fallet.

text: Därför ska Migrationsverket vid bedömningen av om någon är lämplig särskilt ta hänsyn till) om personen har juristexamen. För att någon som inte har juridisk utbildning ska komma i fråga ska personen ha dokumentation som visar att han eller hon har juridisk kunskap. Personen ska även ha en gällande ansvarsförsäkring.

text: 3.2 Särskilt om advokater och biträdande jurister vid advokatbyrå

text: För att få använda titeln advokat krävs att du är ledamot av Advokatsamfundet. I

text: 8 kap. 2 § rättegångsbalken

text: anges de krav som ställs för att du ska kunna bli medlem i Advokatsamfundet. Advokatsamfundet antar även vägledande riktlinjer som medlemmarna måste följa och medlemmar står under tillsyn av Justitiekanslern. De etiska riktlinjerna gäller även för biträdande jurister vid advokatbyrå. Mot denna bakgrund bör Migrationsverket anta att en advokat eller biträdande jurist vid advokatbyrå uppfyller krav kravet på lämplighet om det inte visar sig att personen är försatt i konkurs, har uteslutits ur Advokatsamfundet eller kan ifrågasättas för sitt agerande av annat skäl som gäller personens redlighet.

text: 3.3 I övrigt vid bedömning av lämplighet

text: Utöver kravet på utbildning ska en bedömning göras om personen har tillräckliga kunskaper inom migrationsområdet. I de fall ärendet omfattar barn ska personen ha kunskap om barn i migrationsprocessen och bör ha erfarenhet av att företräda barn i migrationsärenden. Likaså gäller för ärendet som omfattar förvar eller uppsikt att personen har kunskap om dessa ärenden.

text: 3.4 Ansvar vid förordnanden

text: Det är den som har behörighet att besluta om att förordna offentligt biträde i det enskilda ärendet som ska bedöma om personen är lämplig för uppdraget. Lämplighetsbedömningen ska göras såväl vid ex officio-förordnanden som när en person föreslagits av den sökande.

text: Om en sökande föreslår en person som saknar juristexamen eller dokumenterad kunskap ska Migrationsverket avslå begäran om förordnande som offentligt biträde på grund av att den föreslagna personen inte är lämplig för uppdraget.

text: Detta rättsliga ställningstagande ersätter tidigare meddelad RCI 04/2013 som har upphävts genom rättschefens beslut RA/003/2020.