text: Skatteverkets ställningstagande från den 9 februari 2018, En hyresvärds tillhandahållande av el, gas eller vatten; mervärdesskatt, dnr

text: 202 54979-18/111

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-112176

title: Avdragsrätt vid inköp och installation m.m. av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el; mervärdesskatt

text: Nytt: 2026-04-28

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas, se Skatteverkets ställningstagande 2026-04-28, dnr

text: Nytt: 2025-11-14

text: Om en uppdelning av ingående skatt ska göras på grund av att ett förvärv ska användas i en blandad verksamhet kan en beskattningsbar person välja att tillämpa bestämmelserna om årsomsättning som fördelningsgrund i artiklarna 173.1 och 174 i mervärdesskattedirektivet istället för bestämmelsen om skälig grund i

text: 13 kap. 29 §

text: ML, se Skatteverkets ställningstagande 2025-10-15, dnr

text: ” Uppdelning av ingående mervärdesskatt ”.

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML

text: 1 Sammanfattning

text: När en vara eller en tjänst förvärvas för att användas i en verksamhet som medför skattskyldighet så finns i normalfallet avdragsrätt för ingående skatt på förvärvet. Däremot saknas avdragsrätt för ingående skatt till den del förvärvet avser stadigvarande bostad.

text: För en solcellsanläggning som är monterad utanpå en bostadsbyggnad, t.ex. på taket, är utgångspunkten att anläggningen som sådan inte är en del av den stadigvarande bostaden. Rätt till avdrag för ingående skatt på inköp och installation av en sådan anläggning föreligger därför normalt i den uträckning anläggningen används i verksamhet som medför skattskyldighet. Om anläggningen däremot ska leverera el som avser stadigvarande bostad omfattas sådan användning av avdragsförbudet för stadigvarande bostad.

text: Detta innebär att avdragsrätt för ingående skatt finns för den del av kostnaderna för inköp och installation av anläggningen som motsvarar användningen för bl.a.

text: Produktion av el för skattepliktig försäljning till t.ex. ett elhandelsföretag, hyresgäster eller bostadsrättsinnehavare 1 .

text: Produktion av el för användning i verksamhetslokaler, antingen lokaler i egen verksamhet eller lokaler som hyrs ut med s.k. frivillig skattskyldighet. Om lokalerna används i egen verksamhet finns avdragsrätt i den utsträckning verksamheten är skattepliktig.

text: Avdragsrätt för ingående skatt finns inte för den del av kostnaderna för inköp och installation av anläggningen som motsvarar användningen för stadigvarande bostad. Någon avdragsrätt finns därför inte för bl.a.

text: Produktion av el för leverans av el till bostadshyresgäster och bostadsrättsinnehavare där elen ingår i den mervärdesskattefria hyran eller avgiften för bostaden.

text: Produktion av el för användning till driften av själva bostadsbyggnaden.

text: Produktion av el för användning i verksamhetslokaler i en bostadsbyggnad som inte är klart avskilda från bostadsutrymmena och särskilt anpassade för verksamheten. Även om verksamhetslokalerna är klart avskilda från bostadsutrymmena i en byggnad som har karaktär av boende för privat bruk, t.ex. en villa, finns ingen avdragsrätt om leveransen av el till lokalerna inte går att avskilja från leveransen till bostadsutrymmena, t.ex. genom separat mätare i lokalerna.

text: Ovanstående bedömningar gäller även för avdragsrätten för ingående skatt på kostnader för reparationer, drift och underhåll av anläggningen.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet från den 1 mars 2018, Avdragsrätt för mervärdesskatt vid inköp och installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el, dnr

text: 202 90662-18/111

text: . Ställningstagandet innebär en ändrad bedömning av avdragsrätten för en solcellsanläggning som är monterad utanpå en bostadsbyggnad där den egenproducerade elen även ska användas för förbrukning i den byggnaden. Den ändrade bedömningen är föranledd av

text: HFD 2019 ref. 50

text: 2 Frågeställning

text: Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) har prövat avdragsrätten för ingående skatt vid inköp och installation av en solcellsanläggning i ett fall där den producerade elen till viss del skulle användas i byggnader som utgör stadigvarande bostäder (

text: HFD 2019 ref. 50

text: Skatteverket ger i detta ställningstagande sin syn på hur avdragsrätten vid förvärv och installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el ska bedömas med anledning av HFDs dom. Bedömningen av avdragsrätten gäller även vid reparation, drift och underhåll av anläggningen.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet från den 1 mars 2018, Avdragsrätt för mervärdesskatt vid inköp och installation av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el dnr

text: 202 90662-18/111

text: HFD 2019 ref. 50

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser om skattskyldighet

text: Mervärdesskatt ska betalas till staten vid sådan omsättning inom landet av varor och tjänster som är skattepliktig och görs av en beskattningsbar person i denna egenskap, i den utsträckning den beskattningsbara personen inte är befriad från skatt på omsättningen (

text: 1 kap. 1 § första stycket 1 mervärdesskattelagen

text: [1994:200], ML). Jämför artikel 2.1

text: a

text: och

text: c

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet.

text: Den som är skyldig att betala mervärdesskatt (skattskyldig) för sådan omsättning är, med vissa undantag, den som omsätter varan eller tjänsten (

text: 1 kap. 2 § första stycket 1

text: ML). Jämför artikel 193 i mervärdesskattedirektivet.

text: 3.2 Undantaget från skatteplikt för upplåtelse av fastighet

text: Omsättning av fastigheter samt överlåtelse och upplåtelse av nyttjanderätt till fastigheter är undantaget från skatteplikt, med de begränsningar som följer av

text: 3 kap. 3 §

text: ML (

text: 3 kap. 2 § första stycket

text: ML).

text: Undantaget för upplåtelse av nyttjanderätter till fastigheter omfattar också underordnade tillhandahållanden, exempelvis upplåtarens tillhandahållande av gas, vatten, elektricitet, värme och nätutrustning för mottagning av radio- och televisionssändningar, om tillhandahållandet är en del av upplåtelsen av nyttjanderätten (

text: 3 kap. 2 § andra stycket

text: ML).

text: Utarrendering och uthyrning av fast egendom undantas från skatteplikt enligt artikel 135.1 l i mervärdesskattedirektivet.

text: Under vissa förutsättningar kan dock en fastighetsägare välja att bli frivilligt skattskyldig för uthyrningen (3 kap. 3 § och 9 kap. ML). Jämför artikel 137 i mervärdesskattedirektivet.

text: 3.3 Avdragsrätt och rätt till återbetalning

text: Den som bedriver en verksamhet som medför skattskyldighet får göra avdrag för den ingående skatt som hänför sig till förvärv eller import i verksamheten (

text: 8 kap. 3 § första stycket

text: ML). Jämför artikel 168 i mervärdesskattedirektivet.

text: Även om en verksamhet inte medför skattskyldighet kan rätt till återbetalning finnas enligt 10 kap. 9-13 §§ ML.

text: När begreppen avdrag respektive avdragsrätt för ingående skatt används i ställningstagandet avses även rätt till återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 9-13 §§ ML. När begreppet verksamhet som medför skattskyldighet används avses även verksamhet som berättigar till återbetalning av ingående skatt enligt 10 kap. 9-13 §§ ML. Bestämmelser om rätt till avdrag och återbetalning av mervärdesskatt finns i bl.a. artikel 169 i mervärdesskattedirektivet.

text: Avdrag får inte göras för sådan ingående skatt som hänför sig till stadigvarande bostad (

text: 8 kap. 9 §

text: ML).

text: Avdragsförbudet för stadigvarande bostad avser all ingående skatt som kan hänföras till bostaden, d.v.s. såväl kostnader för inventarier som reparationer samt kostnader för drift och underhåll (

text: SOU 1994:88 s. 242

text: I det fall den ingående skatten endast delvis avser förvärv eller import som medför avdragsrätt eller avser förvärv eller import som görs gemensamt för flera verksamheter, av vilka någon inte medför skattskyldighet, eller görs för en verksamhet som endast delvis medför skattskyldighet får avdrag göras endast för skatten på den del av ersättningen eller inköpspriset som hänför sig till den del av förvärvet eller importen som medför avdragsrätt respektive hänför sig till verksamhet som medför skattskyldighet. Om denna del inte kan fastställas får avdragsbeloppet istället bestämmas genom uppdelning efter skälig grund (

text: 8 kap. 13 §

text: ML). Jämför artikel 173 i mervärdesskattedirektivet.

text: 3.4 Rättspraxis

text: Försäljning av el från en solcellsanläggning som befinner sig på eller i anslutning till en privatbostad är en ekonomisk verksamhet när den el som produceras kontinuerligt levereras in på elnätet mot ersättning (

text: , Fuchs).

text: Avdrag för ingående skatt som hänför sig till en byggnad eller del av en byggnad måste i vissa fall kunna medges även om byggnaden till sin karaktär är en bostad. Detta bör vara fallet då byggnaden eller byggnadsdelen på något sätt anpassats för verksamheten och den del där verksamheten bedrivs är klart avskild från bostadsdelen (

text: RÅ 2003 ref. 100

text: I och II).

text: HFD har prövat avdragsrätten för ingående skatt vid en installation av en solcellsanläggning på bostadsbyggnader. HFD uttalade att de tidigare avgörandena i

text: RÅ 2003 ref. 100

text: I och II gällde byggkostnader avseende småhus där en viss del av byggnaderna skulle användas som kontor och övriga delar som bostad. De situationer som behandlades i rättsfallen från 2003 skiljer sig från den som nu är aktuell. I det här fallet rör det sig om en solcellsanläggning som har monterats på taken till byggnader som är utformade och används för bostadsändamål. En del av den producerade elen säljs till ett elhandelsföretag och resterande del förbrukas i byggnaderna. Enligt HFDs mening innebär det förhållandet att den el som en solcellsanläggning producerar till viss del används i byggnader som utgör stadigvarande bostäder inte att anläggningen som sådan kan anses vara en del av en stadigvarande bostad. Av detta följer att den mervärdesskatt som hänför sig till förvärvet av en sådan anläggning får dras av i den utsträckning som anläggningen används i en verksamhet som medför skattskyldighet. Rätt till avdrag finns därför för den del av den ingående skatten som hänför sig till förvärvet av solcellsanläggningen och som kan anses hänförlig till den skattepliktiga försäljningen av el (

text: HFD 2019 ref. 50

text: Kammarrätten har prövat avdragsförbudet när det gäller kostnader för installation av bergvärme i en villafastighet. Bolagets ägare med familj bodde i byggnaden och på det nedre planet fanns även en kontorsdel där bolaget bedrev sin verksamhet. Kammarrätten ansåg dock att installationen av bergvärme hade ett sådant samband med byggnadens funktion som bostad, att avdragsrätt inte medgavs till någon del (Kammarrätten i Stockholms dom 2009-03-10, mål nr 3541-08).

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Solcellsanläggning

text: En solcellsanläggning är en tillgång som används för att producera el. All producerad el eller endast överskottsel kan säljas till ett elhandelsföretag. Elen kan också levereras till en eller flera byggnader för försäljning till t.ex. hyresgäster. Elen kan också användas i en egen bedriven ekonomisk verksamhet i byggnaden eller som ett komplement till driften av själva byggnaden, t.ex. för belysning i trapphus och elförsörjning i en tvättstuga.

text: I följande avsnitt redogör Skatteverket för sin bedömning av avdragsrätten vid förvärv och installation, utanpå en byggnad, av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el. Motsvarande bedömning gäller även avdragsrätten för ingående skatt på kostnader för reparationer, drift och underhåll av anläggningen.

text: 4.2 Allmänt om avdragsrätt och avdragsförbud för stadigvarande bostad

text: När en vara eller en tjänst förvärvas för att användas till en verksamhet som medför skattskyldighet så finns i normalfallet avdragsrätt för ingående skatt på förvärvet. Däremot saknas avdragsrätt för ingående skatt om förvärvet avser stadigvarande bostad.

text: Normalt avses med stadigvarande bostad en byggnad eller del av en byggnad som är inrättad för boende (byggnadens karaktär). Även en byggnads användning har betydelse vid bedömningen av om byggnaden omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad eller inte.

text: Av rättspraxis framgår att avdragsförbudet för stadigvarande bostad ska uppfattas som en schablonregel. Det är inte enbart boende i form av privat konsumtion som avses. Avdragsförbudet kan även omfatta anskaffningar som används i en verksamhet som medför skattskyldighet.

text: Avdragsrätt kan dock finnas i vissa fall även om byggnaden har karaktär av stadigvarande bostad. Detta gäller om en byggnad eller byggnadsdel med bostadskaraktär anpassats för verksamhet som medför skattskyldighet och denna del är klart avskild från bostadsdelen. En förutsättning för avdragsrätt är också att byggnaden eller byggnadsdelen uteslutande används för verksamheten. När det gäller en byggnad som har karaktär av boende för privat bruk, får dock vissa inköp, t.ex. el eller värme, som har samband med byggnadens funktion som privatbostad normalt hänföras till stadigvarande bostad.

text: 4.3 Avdragsrätt för ingående skatt vid inköp av en solcellsanläggning som monteras utanpå en byggnad eller monteras fristående på ett fundament.

text: Att en solcellsanläggning som har monterats utanpå en byggnad som utgör stadigvarande bostad till viss del producerar el som används för den stadigvarande bostaden medför enligt Skatteverkets uppfattning inte att anläggningen som sådan kan anses vara en del av den stadigvarande bostaden (jämför

text: HFD 2019 ref. 50

text: ). Det som då styr avdragsrätten för ingående skatt på inköp och installation av en sådan solcellsanläggning är vad den egenproducerade elen kommer att användas till.

text: Denna bedömning medför att avdragsrätt för ingående skatt finns för den del av kostnaderna för inköp och installation av anläggningen som motsvarar användningen för bl.a.

text: Produktion av el för skattepliktig försäljning till t.ex. ett elhandelsföretag, hyresgäster eller bostadsrättsinnehavare.

text: Eftersom den faktiska användningen inte är känd vid förvärvstillfället ska en fördelning ske efter skälig grund. Skälighetsbedömningen ska göras utifrån förvärvets användning. En fördelning av ingående skatt bör därför enligt Skatteverkets uppfattning normalt göras på årsbasis utifrån vad den producerade elen i anläggningen ska användas till.

text: 4.4 Exempel

text: Exempel 1 - Villafastighet

text: En villaägare monterar en solcellsanläggning på taket till villan. Villan används för boende. Överskottsel säljs till ett elhandelsföretag. Villaägaren är skattskyldig för försäljningen. Rätt till avdrag för ingående skatt finns för den del av solcellsanläggningen som används för produktion av el för försäljning som medför skattskyldighet. För den del som används för produktion av el för leverans till villan gäller däremot avdragsförbudet för stadigvarande bostad.

text: Exempel 2 - Hyreshusfastighet som används enbart för boende

text: En fastighetsägare monterar en solcellsanläggning på taket till sin hyreshusfastighet. Byggnaden används enbart för boende. Förutom att fastighetsägaren ska sälja överskottsel till ett elhandelsföretag ska även skattepliktig försäljning av el ske till hyresgästerna. Rätt till avdrag för ingående skatt finns för den del av solcellsanläggningen som används till produktion av el för försäljning till elhandelsföretaget och till hyresgästerna. Anläggningen kommer också att leverera el till driften (trappor, tvättstugor och övriga allmänna utrymmen m.m.) av byggnaden. För den del som används för produktion av el för driften av bostadsbyggnaden blir avdragsförbudet för stadigvarande bostad tillämpligt.

text: Exempel 3 - Jordbruksfastighet

text: En solcellsanläggning monteras på taket till en mangårdsbyggnad på en jordbruksfastighet. På fastigheten finns även en ekonomibyggnad där det bedrivs en verksamhet som medför skattskyldighet. Överskottsel ska säljas till ett elhandelsföretag. Fastighetsägaren är skattskyldig för försäljningen.

text: För den del av anläggningen som används för produktion av el för leverans till ekonomibyggnaden samt för försäljning av överskottsel finns avdragsrätt för ingående skatt. Anläggningen ska också användas till att leverera el till mangårdsbyggnaden som i sin helhet omfattas av avdragsförbudet. Någon avdragsrätt för ingående skatt finns därför inte för denna användning.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-112186

nyckelord:
Inkomstskatt
Mervärdesskatt
Punktskatter och trafikskatter

publisher: Skatteverket

status: upphävt

title: Beskattningskonsekvenser för den som har en solcellsanläggning på sin jordbruksfastighet

org: skv

text: Nytt: 2021-07-02

type: stycke

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2021-07-02, dnr.

text: Denna information ersätter tidigare information med samma namn daterad den 20 december 2017 med dnr

text: 202 492055-17/111

text: Informationen avseende mervärdesskatt har ändrats med anledning av Högsta förvaltningsdomstolens dom den 3 december 2019 (

text: HFD 2019 ref. 50

text: ). Den nya informationen har också utökats med ett avsnitt om skattereduktion. Avseende övriga skatter innebär den nya informationen inga förändringar.

text: Beskattningskonsekvenserna för den som sätter upp en solcellsanläggning på sin jordbruksfastighet beror på var den del av anläggningen som består av solcellerna är placerad och var elen förbrukas. Det har också betydelse om producenten förbrukar elen själv eller om elen överlåts. För energiskatten har även anläggningens installerade toppeffekt betydelse.

text: 1 Inkomstskatt

type: rubrik

text: Ett småhus med tillhörande tomtmark på en lantbruksenhet räknas som en privatbostadsfastighet om småhuset till övervägande del används för eget eller närståendes boende (privatbostad). Övrig del av fastigheten är en näringsfastighet. Inkomstbeskattningen styrs av på vilken del av jordbruksfastigheten som solcellerna är placerade.

text: Om solcellerna är placerade på den delen som är privatbostadsfastighet, ska inkomsterna från försäljning av el beskattas som inkomst av kapital. Beskattning sker endast för den delen av de sammanlagda inkomsterna från privatbostaden som överstiger 40 000 kr.

text: Om solcellerna är placerade på den delen som är näringsfastighet, t.ex. en ekonomibyggnad, ska inkomsterna från försäljning av el beskattas som inkomst av näringsverksamhet. Uttag av el som förbrukas i privatbostaden på en lantbruksenhet ska också tas upp som näringsinkomst. Avdrag för värdeminskning och reparation och underhåll får göras i näringsverksamheten. Avdrag görs antingen enligt byggnads- eller inventariereglerna, se Skatteverkets ställningstagande ”Solcellsanläggningar på näringsfastighet”, 2014-11-12, dnr

text: 131 622261-14/111

text: Produktion av el genom solceller kan också ge rätt till en skattereduktion. Rätt till skattereduktion har den som

text: 1. framställer förnybar el,

text: 2. i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el,

text: 3. har en säkring om högst 100 ampere i anslutningspunkten, och

text: 4. har anmält till nätverksföretaget att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten.

text: För skattereduktionen saknar det betydelse på vilken del av fastigheten som solcellerna är placerade, eftersom skattereduktionen inte är knuten till ett visst inkomstslag.

text: Underlaget för skattereduktionen är den lägsta mängden el som matas in respektive matas ut i anslutningspunkten. Högsta möjliga underlag är 30 000 kilowattimmar (kWh) per person och anslutningspunkt. Skattereduktionen är 60 öre/kWh. Om flera personer har anmält att de framställer och matar in förnybar el i en och samma anslutningspunkt, ska underlaget fördelas lika.

text: Nätverksföretaget lämnar uppgift om underlaget till Skatteverket, som tillgodoför skattereduktionen vid beräkning av slutlig skatt.

text: Exempel

text: Per äger en lantbruksenhet och har installerat solceller på en ekonomibyggnad. Han har också installerat solceller på sin fritidsbostad i skärgården. Säkringarna i respektive anslutningspunkt är 63 ampere. För skattereduktionen saknar det betydelse att säkringarna tillsammans överstiger 100 ampere.

text: Per matar in 3 000 kWh i anslutningspunkten för lantbruksenheten och tar ut el med 10 000 kWh. Underlaget för skattereduktion är därmed 3 000 kWh. För anläggningen på fritidsbostaden matar Per in 5 000 kWh och tar ut 2 000 kWh. Underlaget är därmed 2 000 kWh. Sammanlagt underlag är 3 000 + 2 000 = 5 000 kWh, som ger en skattereduktion med 3 000 kronor (60 öre x 5 000 kWh).

text: 2 Energiskatt

text: 2.1 Solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt

text: Den som producerar el i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt och inte förfogar över några andra elproduktionsanläggningar är inte skattskyldig. Den som producerar elen ska alltså inte betala energiskatt, varken för egenförbrukad el eller för el som överförts till någon annan.

text: 2.2 Producenten förfogar över en eller flera solcellsanläggningar med en sammanlagd installerad toppeffekt av 255 kilowatt eller mer

text: El som produceras i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av 255 kilowatt eller mer är skattepliktig. Detsamma gäller el som produceras i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt om producenten förfogar över flera anläggningar som tillsammans har en sammanlagd installerad toppeffekt om 255 kilowatt eller mer. Producenten är skattskyldig och ska anmäla sig för registrering hos Skatteverket. Producenten ska betala energiskatt för den el som denne förbrukar, både den el som producenten producerat och den el som producenten köpt. El som förbrukats för produktion av el är inte skattepliktig.

text: För el som framställts i en solcellsanläggning med en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt och som inte överförts till det koncessionspliktiga elnätet får producenten göra avdrag med skillnaden mellan gällande skattesats och 0,5 öre per förbrukad kilowattimme el. Även den som omfattas av avdragsrätten är skattskyldig och ska anmäla sig för registrering hos Skatteverket.

text: Om producenten förfogar över en eller flera andra anläggningar i vilka el produceras från annan eller andra energikällor ska alla anläggningarnas effekt läggas samman. Då gäller andra effektgränser som framgår av

text: 11 kap.

text: och

text: 10 §§

text: lagen (

text: ) om skatt på energi.

text: 3 Mervärdesskatt

text: 3.1 Skattskyldighet

text: Den som installerar en anläggning för produktion av el och har avtal om att antingen all el eller endast överskottsel ska levereras ut på nätet mot ersättning bedriver en självständig ekonomisk verksamhet. Det innebär att en sådan elproducent är skyldig att registrera sig för och betala mervärdesskatt. Skattskyldigheten gäller oavsett om elen produceras i ett vindkraftverk, i en solcellsanläggning eller på annat sätt. Det har ingen betydelse om den fastighet som anläggningen är installerad på är en privatbostadsfastighet eller en näringsfastighet.

text: Den som har en begränsad försäljning kan omfattas av skattebefrielse och ska därmed inte registrera sig för och betala mervärdesskatt. För att omfattas av skattebefrielse ska den totala försäljningen, av el och annan försäljning, inom landet under innevarande beskattningsår och under vart och ett av de två närmast föregående beskattningsåren vara högst 30 000 kronor exklusive mervärdesskatt.

text: Mer information om skattskyldigheten finns i Skatteverkets ställningstagande ”Skattskyldighet för mikroproducenter av el, mervärdesskatt”, 2017-05-10, dnr

text: 131 205136-17/111

text: 3.2 Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt

text: 3.2.1 När försäljningen omfattas av skattebefrielse

text: Om verksamheten omfattas av skattebefrielse finns inte någon avdragsrätt för ingående mervärdesskatt. Vid övergång från beskattad till skattebefriad verksamhet kan därför jämkningskonsekvenser uppkomma. Det kan innebära en skyldighet att återbetala viss tidigare avdragen mervärdesskatt.

text: 3.2.2 När försäljningen ska beskattas

text: När en vara eller en tjänst köps in för att användas till en verksamhet som medför skattskyldighet så finns i normalfallet avdragsrätt för ingående mervärdesskatt på inköpet.

text: Avdragsrätten begränsas dock om inköpet avser stadigvarande bostad. Som regel menas med stadigvarande bostad en byggnad som är inrättad för boende (byggnadens karaktär). Även användningen av byggnaden har betydelse vid bedömningen av om byggnaden omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad eller inte.

text: För en solcellsanläggning som är monterad utanpå en byggnad, t.ex. på taket, är utgångspunkten att anläggningen som sådan inte är en del av en stadigvarande bostad. Om anläggningen däremot ska leverera el som avser stadigvarande bostad, t.ex. leverans till en mangårdsbyggnad, omfattas sådan användning av avdragsförbudet för stadigvarande bostad.

text: Motsvarande bedömning ska tillämpas avseende avdragsrätten för ingående mervärdesskatt på kostnader för reparationer, drift och underhåll av anläggningen.

text: Avdragsrätten bedöms enligt följande exempel.

text: Exempel 1

text: Anläggningen är monterad utanpå en mangårdsbyggnad, t.ex. på taket. Endast överskottsel ska säljas till ett elhandelsföretag. Anläggningen ska leverera el både till mangårdsbyggnaden och till ekonomibyggnaden där det bedrivs en verksamhet som medför skattskyldighet.I sådant fall är anläggningen som sådan inte en del av den stadigvarande bostaden. Avdragsrätt finns för den delen som avser skattepliktig försäljning av överskottsel och leverans av el till ekonomibyggnaden.

text: Exempel 2

text: Anläggningen är monterad utanpå en ekonomibyggnad, t.ex. på taket. Endast överskottsel ska säljas till ett elhandelsföretag. Anläggningen ska leverera el både till mangårdsbyggnaden och till ekonomibyggnaden där det bedrivs en verksamhet som medför skattskyldighet.

text: I sådant fall är anläggningen som sådan inte en del av den stadigvarande bostaden. Avdragsrätt finns för den delen av anläggningen som avser skattepliktig försäljning av överskottsel och leverans av el till ekonomibyggnaden. Den delen som avser leverans till mangårdsbyggnaden omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad. Därmed finns ingen avdragsrätt för den delen.

text: Exempel 3

text: All el som produceras i anläggningen levereras in på elnätet mot ersättning. Någon leverans av den egenproducerade elen sker inte till bostadsbyggnaden.

text: Det finns full avdragsrätt för ingående mervärdesskatt.

text: Mer information om avdragsrätten finns i Skatteverkets ställningstagande ”Avdragsrätten vid inköp och installation m.m. av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el; mervärdesskatt”, 2020-11-09, dnr

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-112199-2025

status: gällande

title: Utlägg när det slutliga betalningsansvaret framgår av lag, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Det kan vara fråga om ett utlägg när det slutliga betalningsansvaret framgår av lag, trots att det inte framgår av faktura eller avtal att det är någon annan än mottagaren av fakturan som har det slutliga betalningsansvaret för kostnaderna.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Utlägg vid betalningsförpliktelse enligt lag” från den 6 september 2005, dnr

text: 131 471453-05/111

text: . Ställningstagandet har omarbetats med anledning av ny mervärdesskattelag (

text: ) som trädde i kraft den 1 juli 2023 samt ny praxis. Omarbetningen innebär ingen ändring i sak.

text: 2 Frågeställning

text: Ett utlägg ska inte räknas med i beskattningsunderlaget och utgör inte ersättning för en beskattningsbar transaktion. Frågan är om det kan vara fråga om ett utlägg när det slutliga betalningsansvaret framgår av lag, trots att det inte framgår av faktura eller avtal att det är någon annan än mottagaren av fakturan som har det slutliga betalningsansvaret för kostnaderna.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vilka transaktioner som är föremål för mervärdesskatt framgår av

text: 3 kap.

text: mervärdesskattelagen (2023:200)

text: , ML. Vad som utgör en beskattningsbar transaktion framgår av

text: 5 kap.

text: ML. För att beskattningsbara transaktioner i form av exempelvis leverans av varor och tillhandahållande av tjänster ska bli föremål för mervärdesskatt krävs att transaktionerna görs mot ersättning. En betalning för ett utlägg utgör inte ersättning för en beskattningsbar transaktion.

text: Belopp som en beskattningsbar person har mottagit av förvärvaren som ersättning för utlägg, som gjorts i förvärvarens namn och för förvärvarens räkning, och som bokförts på ett interimskonto, ska inte ingå i beskattningsunderlaget (artikel 79 c första stycket i

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet). Den beskattningsbara personen ska styrka de faktiska beloppen för utläggen och den beskattningsbara personen ska inte ha rätt att dra av den mervärdesskatt som eventuellt har påförts utläggen (

text: artikel 79 c

text: andra stycket i mervärdesskattedirektivet).

text: En avgift som en säljare har betalat före leveransen för registrering av ett fordon har ansetts utgöra ett utlägg som gjorts i kundens namn och för dennas räkning. Enligt köpekontraktet för fordonet skulle säljaren leverera ett fordon som hade registrerats i enlighet med den användning som kunden avsåg för fordonet. Avgiftsskyldigheten inträdde vid fordonets första registrering på det nationella territoriet, och inte vid leveransen (

text: , De Danske Bilimportörer, punkt 30).

text: En fordonsskatt som leverantören betalade, och för vilken betalningsskyldigheten hade ett direkt samband med leveransen av fordonet, skulle ingå i beskattningsunderlaget vid leveransen av fordonet (

text: , Lidl & Companhia, punkt 42).

text: EU-domstolen ansåg att det var fråga om en tjänst som utförts mot ersättning när det av avtalet var möjligt att identifiera en tjänsteleverantör, förvärvaren av dessa tjänster och arten av de aktuella tjänsterna och dessa bokförts såsom tjänster och tjänsteleverantören mottagit ett faktiskt motvärde för tjänsterna. Detta oberoende av om den beskattningsbara personen eventuellt inte fått någon vinst och oberoende av om de varor som varit föremål för nämnda tjänster täcktes av en garanti. Domstolen uttalade att förekomsten av en garanti som täcker de levererade varorna endast påverkar kvalificeringen av ett tillhandahållande av tjänster mot ersättning om den påverkar ett av de kriterier som anges i artikel 2.1 c i mervärdesskattedirektivet. Så skulle exempelvis vara fallet om tjänsteleverantören hade agerat i någon annans namn och för annans räkning, genom att endast överföra belopp avseende de förvärvade varorna och arbetena med utbyte och reparation till interimskonton i den mening som avses i artikel 79 första stycket c i mervärdesskattedirektivet, genom att inte dra av den ingående mervärdesskatten och genom att på order och fakturor ange namnet på det bolag för vars räkning dessa varor hade förvärvats och arbetena utfört (

text: , Suzlon, punkterna 67 och 69).

text: EU-domstolen ansåg att en visningsavgift skulle ingå i beskattningsunderlaget. Domstolen konstaterade att det av den nationella lagstiftningen, som det ankommer på den nationella domstolen att tolka, framgick att avgiften betalas i eget namn och för egen räkning (

text: och

text: , TVI, punkterna 47 och 48).

text: Den frekvensavgift som den som har tillstånd att använda radiosändare på vissa frekvenser är skyldig att betala till Post- och Telestyrelsen är en utgift i verksamheten för det bolag som har fått tillståndet och ska ingå i beskattningsunderlaget. Avgiften är inte ett utlägg för kunden räkning (

text: RÅ 2007 not. 105

text: 4 Bedömning

text: Ett utlägg för någon annans räkning är inte ett förvärv i den egna verksamheten. En av förutsättningarna för att det ska vara fråga om ett utlägg är att det är någon annan än den som har fått fakturan som har det slutliga betalningsansvaret gentemot tredje man. Vid denna bedömning kan de civilrättsliga reglerna vara vägledande.

text: För att det ska vara fråga om ett utlägg krävs vidare att utlägget bokförs på ett sådant sätt att betalningen inte påverkar resultatet i den egna verksamheten. Dessutom får det inte ske något vinstpåslag utan debiteringen ska motsvara självkostnaden.

text: När det framgår av lag att betalningsansvaret för kostnaderna ligger på någon annan än mottagaren av fakturan kan det vara fråga om utlägg under förutsättning att även övriga förutsättningar är uppfyllda, d.v.s. att betalningen bokförts utanför resultatkonto och att debitering skett till självkostnad. Det innebär att det kan vara fråga om utlägg när det slutliga betalningsansvaret framgår av lag, trots att det inte framgår av faktura eller avtal att det är någon annan än mottagaren av fakturan som har det slutliga betalningsansvaret för kostnaderna.

text: 4.1 Exempel

text: Kronofogden tar emot fakturor från leverantörer avseende olika förrättningskostnader i samband med verkställighet av avhysning. Fakturorna är utställda till Kronofogden. Hos Kronofogden hanteras fakturan bokföringsmässigt som ett utlägg. Kronofogden begär betalning av svaranden eller sökanden utan vinstpåslag.

text: Det framgår av

text: utsökningsbalken (1981:774)

text: att betalningsansvaret för förrättningskostnaderna inte ligger på Kronofogden utan på svaranden eller sökanden i ärendet. Det framgår inte av faktura eller avtal mellan t.ex. transportören och Kronofogden, att det slutliga betalningsansvaret för kostnaderna ligger på någon annan än Kronofogden, men det framgår alltså av lag att så är fallet. Det är inte Kronofogden som har det slutliga betalningsansvaret för kostnaderna och eftersom även övriga förutsättningar är uppfyllda, d.v.s. att betalningen bokförts utanför resultatkonto och att debitering skett till självkostnad, gör Kronofogden ett utlägg.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagande ”Utlägg vid betalningsförpliktelse enligt lag” från den 6 september 2005, dnr

text: 131 471453-05/111

text: ) som trädde i kraft den 1 juli 2023 samt ny praxis. Omarbetningen innebär ingen förändring i sak.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-112202

title: Beskattningskonsekvenser för den som har en solcellsanläggning på sin villa eller fritidshus som är privatbostad

text: Nytt: 2021-07-02

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2021-07-02, dnr.

text: Denna information ersätter tidigare information med samma namn daterad den 20 december 2017 med dnr

text: 202 492052-17/111

text: Informationen avseende mervärdesskatt har ändrats med anledning av Högsta förvaltningsdomstolens dom den 3 december 2019 (

text: HFD 2019 ref.50

text: ). Den nya informationen har också utökats med ett avsnitt om skattereduktion. Avseende övriga skatter innebär den nya informationen inga förändringar.

text: Bor man i egen villa eller tillbringar man viss tid i sitt fritidshus och har en solcellsanläggning på en sådan byggnad gäller vad som sägs i denna information. Samma sak som gäller för egen villa eller fritidshus gäller om man har en solcellsanläggning på en garagebyggnad som finns på villafastigheten eller fritidshusfastigheten.

text: 1 Inkomstskatt

text: Solcellsanläggningen medför inte att man har näringsverksamhet. Inkomsterna beskattas i stället som kapitalinkomst enligt

text: 42 kap. 30 § inkomstskattelagen

text: som produkt från en privatbostad. I många fall blir det ingen inkomstskatt eftersom man varje år får ett schablonavdrag på 40 000 kr som dras av från de totala inkomsterna av varje fastighet.

text: Produktion av el genom solceller kan också ge rätt till en skattereduktion. Rätt till skattereduktion har den som 1. framställer förnybar el,2. i en och samma anslutningspunkt matar in förnybar el och tar ut el,3. har en säkring om högst 100 ampere i anslutningspunkten, och4. har anmält till nätverksföretaget att förnybar el framställs och matas in i anslutningspunkten.

text: Underlaget för skattereduktionen är den lägsta mängden el som matas in respektive matas ut i anslutningspunkten. Högsta möjliga underlag är 30 000 kilowattimmar (kWh) per person och anslutningspunkt. Skattereduktionen är 60 öre/kWh. Om flera personer har anmält att de framställer och matar in förnybar el i en och samma anslutningspunkt, ska underlaget fördelas lika.

text: Nätverksföretaget lämnar uppgift om underlaget till Skatteverket, som tillgodoför skattereduktionen vid beräkning av slutlig skatt.

text: Exempel

text: Per har installerat solceller på sin permanentbostad och på sin fritidsbostad. Säkringarna i respektive anslutningspunkt är 63 ampere. För skattereduktionen saknar det betydelse att säkringarna tillsammans överstiger 100 ampere.

text: Per matar in 3 000 kWh i anslutningspunkten för permanentbostaden och tar ut el med 7 000 kWh. Underlaget för skattereduktion är därmed 3 000 kWh. För fritidsbostaden matar Per in 5 000 kWh och tar ut 2 000 kWh. Underlaget är därmed 2 000 kWh. Sammanlagt underlag är 3 000 + 2 000 = 5 000 kWh, som ger en skattereduktion med 3 000 kronor (60 öre x 5 000 kWh).

text: 2 Energiskatt

text: Om solcellsanläggningen har en sammanlagd installerad toppeffekt av mindre än 255 kilowatt medför inte elproduktionen att den som har solcellsanläggningen (producenten) blir skattskyldig. Den som producerar elen ska alltså inte betala energiskatt, varken för egenförbrukad el eller för el som överförts till någon annan.

text: Om den som har solcellsanläggningen (producenten) förfogar över flera solcellsanläggningar ska anläggningarnas installerade toppeffekt läggas samman och tillsammans uppgå till mindre än 255 kilowatt för att detta ska gälla. Om den som har solcellsanläggningen (producenten) förfogar över en eller flera anläggningar i vilka el framställs från annan eller andra energikällor ska anläggningarnas effekt läggas samman. Då gäller andra effektgränser.

text: 3 Mervärdesskatt

text: 3.1 Registrering för mervärdesskatt

text: Även om verksamheten inte utgör näringsverksamhet vid inkomstbeskattningen ska en särskild bedömning göras när det gäller skyldighet att registrera sig för och betala mervärdesskatt. Säljer man varor och tjänster i en självständig ekonomisk verksamhet är man skyldig att registrera sig för och betala mervärdesskatt.

text: I domen

text: , Fuchs, har EU-domstolen kommit fram till att försäljning av el från en solcellsanläggning som befinner sig på eller i anslutning till en privatbostad är en ekonomisk verksamhet när den el som produceras kontinuerligt levereras in på elnätet mot ersättning.

text: Det är alltså en ekonomisk verksamhet när en solcellsanläggning installeras på en villa och man mot ersättning kontinuerligt säljer antingen all el eller endast överskottselen in på elnätet.

text: Den som har en begränsad försäljning kan omfattas av skattebefrielse och ska därmed inte registrera sig för och betala mervärdesskatt. Försäljningen omfattas av skattebefrielse när den totala försäljningen, av el och annan försäljning, inom landet under innevarande beskattningsår och under vart och ett av de två närmast föregående beskattningsåren är högst 30 000 kronor exklusive mervärdesskatt.

text: Mer information om skattskyldigheten finns i Skatteverkets ställningstagande ”Skattskyldighet för mikroproducenter av el, mervärdesskatt”, 2017-05-10, dnr

text: 131 205136-17/111

text: 3.2 Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt

text: 3.2.1 När försäljningen omfattas av skattebefrielse

text: Om försäljningen av el omfattas av skattebefrielse finns inte någon avdragsrätt för ingående mervärdesskatt. Vid övergång från beskattad till skattebefriad verksamhet kan jämkningskonsekvenser uppkomma. Det kan innebära en skyldighet att återbetala viss tidigare avdragen ingående mervärdesskatt.

text: 3.2.2 När försäljningen ska beskattas

text: När en vara eller en tjänst köps in för att användas till en verksamhet som medför skattskyldighet så finns i normalfallet avdragsrätt för ingående mervärdesskatt på inköpet.

text: Avdragsrätten begränsas dock om inköpet avser stadigvarande bostad. Som regel menas med stadigvarande bostad en byggnad som är inrättad för boende (byggnadens karaktär). Även användningen av byggnaden har betydelse vid bedömningen av om byggnaden omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad eller inte.

text: För en solcellsanläggning som är monterad utanpå en byggnad, t.ex. på taket, är utgångspunkten att anläggningen som sådan inte är en del av en stadigvarande bostad. Om anläggningen däremot ska leverera el som avser stadigvarande bostad, t.ex. leverans av el till en villa som används för boende, omfattas sådan användning av avdragsförbudet för stadigvarande bostad.

text: Motsvarande bedömning ska tillämpas avseende avdragsrätten för ingående mervärdesskatt på kostnader för reparationer, drift och underhåll av anläggningen.

text: Mer information om avdragsrätten finns i Skatteverkets ställningstagande ”Avdragsrätt vid inköp och installation m.m. av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el; mervärdesskatt”, 2020-11-09, dnr

text: Exempel 1:

text: Endast överskottsel säljs till ett elhandelsföretag. En del av den producerade elen konsumeras direkt för boendet. Utgående mervärdesskatt redovisas för den överskottsel som säljs.

text: I det fall solcellsanläggningen är monterad utanpå villan, t.ex. på taket, blir anläggningen som sådan inte en del av den stadigvarande bostaden. Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt för anläggningen finns då till den del avdraget är hänförligt till den skattepliktiga försäljningen av el till ett elhandelsföretag. Den del som avser det privata boendet omfattas av avdragsförbudet för stadigvarande bostad.

text: Exempel 2:

text: Samma förutsättningar som i exempel 1. Men här bedriver villaägaren en egen verksamhet i villan. Solcellsanläggningen levererar även el till verksamhetslokalen. För att avdragsrätt ska finnas för den delen som avser leveransen till verksamhetslokalen krävs att lokalen är klart avskild från bostadsutrymmena och är särskilt anpassad för verksamheten. Dessutom krävs det att leveransen av el till verksamhetslokalen kan avskiljas från leveransen till boendedelen, t.ex. genom separat mätare, för att avdragsförbudet inte ska bli tillämpligt.

text: Exempel 3:

text: All producerad el levereras in på elnätet (d.v.s. all el säljs till ett elhandelsföretag). Utgående mervärdesskatt redovisas för all försäljning. Avdragsrätt för ingående mervärdesskatt finns då för hela förvärvet av anläggningen. Den el som ska förbrukas i bostadsfastigheten måste man köpa tillbaka från elhandelsföretaget. Villaägaren får betala mervärdesskatt på den el som hen köper från elhandelsföretaget.

text: 4 F-skatt

text: Även i de fall registrering för mervärdesskatt ska ske för försäljning av el från en solcellsanläggning på villa etc. kan man inte få F-skatt för sådan verksamhet, eftersom man inte bedriver näringsverksamhet. Det är inte fråga om ersättning för arbete och då spelar det inte heller någon roll ur beskattningssynpunkt om man har F-skatt för annan verksamhet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-112374-2026

title: Indirekt främjande av allmännyttiga ändamål enligt 7 kap. 4 § IL

text: 1 Sammanfattning

text: En stiftelse, ideell förening eller ett registrerat trossamfund kan främja allmännyttiga ändamål genom att lämna bidrag till allmännyttig verksamhet som bedrivs av någon annan. Det gäller oavsett i vilken form mottagaren bedriver sin verksamhet. Skatteverket anser vidare att givaren ska göra en ordentlig prövning av mottagaren innan bidraget lämnas. Omfattningen av denna prövning varierar beroende på om bidraget är avsett för mottagarens löpande verksamhet eller för ett särskilt projekt samt vem som är bidragsmottagare.

text: Om ett bidrag är avsett för mottagarens löpande verksamhet anser Skatteverket att prövningen ska utgå från mottagarens hela verksamhet. Prövningen ska omfatta kontroll av att mottagaren bedriver allmännyttig verksamhet och har ett allmännyttigt ändamål. Näringsverksamhet som bedrivs med vinstsyfte är inte ett främjande av allmännyttiga ändamål. Om bidraget lämnas till ett aktiebolag ska det framgå av bolagsordningen och faktisk verksamhet att bolaget i sin verksamhet främjar allmännyttiga ändamål och att någon utdelning inte sker till delägarna. Den omständigheten att bolagsordningen möjliggör att tillgångarna vid en likvidation eller annan upplösning av den juridiska personen ska fördelas mellan delägarna saknar normalt betydelse vid bedömningen. Om bolaget även bedriver verksamhet som inte är allmännyttig får denna uppgå till högst 10 procent av den totala verksamheten. Bedömningen kan normalt avse en treårsperiod. Skatteverket anser att motsvarande även gäller för ekonomiska föreningar.

text: Om bidraget avser ett särskilt projekt anser Skatteverket att prövningen i stället ska utgå från projektets karaktär. Det krävs att projektet som sådant är av allmännyttig karaktär och saknar vinstsyfte. Projektet ska vara tillfälligt och inte en del av den löpande verksamheten. Vilken organisationsform mottagaren har och vilken verksamhet mottagaren bedriver utöver projektet är i dessa fall av underordnad betydelse. Att mottagaren kan ha viss nytta av projektet i sin näringsverksamhet saknar betydelse.

text: Detta ställningstagande ersätter det tidigare ställningstagandet Främjande av allmännyttigt ändamål genom bidrag till aktiebolag från den 29 juni 2022, dnr 8–1781547 . Ställningstagandet har ändrats och kompletterats med anledning av avgöranden från Högsta förvaltningsdomstolen. Det nya ställningstagandet innebär en ändring i fråga om bedömningen av ett aktiebolags vinstsyfte när det i bolagsordningen finns en reglering som anger att tillgångarna ska fördelas mellan delägarna vid en likvidation. Ställningstagandet innebär även en komplettering i fråga om omfattningen av indirekt främjande.

text: 2 Frågeställning

text: En stiftelse, ideell förening eller registrerat trossamfund som uppfyller vissa krav är inskränkt skattskyldig. Ett av dessa krav är att organisationen främjar allmännyttiga ändamål. Det kan ske direkt genom egen verksamhet eller indirekt genom att lämna bidrag till någon annan som bedriver allmännyttig verksamhet. Med anledning av avgöranden från Högsta förvaltningsdomstolen är frågan.

text: Vad krävs för att ett bidrag ska kvalificera som ett indirekt främjande av allmännyttiga ändamål enligt

text: 7 kap. 4 §

text: IL?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Inskränkt skattskyldighet

text: En stiftelse, ideell förening eller registrerat trossamfund som uppfyller vissa krav blir inskränkt skattskyldig (

text: 7 kap. 3 § inkomstskattelagen

text: [1999:1229], IL). Ändamålskravet och verksamhetskravet hör till dessa krav.

text: Ändamålskravet innebär att stiftelsen, den ideella föreningen eller det registrerade trossamfundet ska ha till ändamål att främja ett eller flera allmännyttiga ändamål. En stiftelses ändamål får inte vara begränsat till vissa familjer eller bestämda personer. En förenings eller ett trossamfunds ändamål får inte vara begränsat till vissa familjers, medlemmars eller andra bestämda personers ekonomiska intressen (

text: 7 kap. 4 §

text: IL). Begreppet främja används enhetligt för att ange att de allmännyttiga ändamålen kan tillgodoses antingen genom egen verksamhet eller genom bidrag till en annan allmännyttig organisation (

text: prop. 2013/14:1 s. 515

text: Verksamhetskravet innebär att stiftelsen, den ideella föreningen eller det registrerade trossamfundet i sin verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande ska främja ett eller flera allmännyttiga ändamål (

text: 7 kap. 5 §

text: IL). Med uteslutande eller så gott som uteslutande avses 90–95 procent (

text: prop. 1999/2000:2

text: , del 1, s. 504 och

text: prop. 2013/14:1 s. 311

text: Näringsverksamhet som bedrivs med vinstsyfte är inte ett främjande av allmännyttiga ändamål (

text: prop. 2013/14:1 s. 311

text: ). Av praxis framgår att främjande genom egen verksamhet inte kan ske i form av näringsverksamhet som bedrivs kommersiellt i vinstsyfte på en konkurrensutsatt marknad (

text: RÅ 1998 ref. 10

text: och

text: RÅ 2000 ref. 14

text: Allmänna undervisningsverk, sjukvårdsinrättningar och barmhärtighetsinrättningar är inskränkt skattskyldiga enligt 7 kap. 15 och 16 §§ IL. Även aktiebolag kan omfattas av dessa bestämmelser förutsatt att verksamheten inte bedrivs i vinstsyfte (jfr

text: RÅ 2004 ref. 77

text: RÅ 2008 ref. 74

text: och

text: HFD 2021 not. 34

text: 3.2 Indirekt främjande av allmännyttiga ändamål

text: Av förarbeten framgår att ändamålskravet bör anses uppfyllt oavsett om det är fråga om egen verksamhet eller om bidrag lämnas till av annan ideell organisation bedriven verksamhet (indirekt främjande). Det finns inget krav på att kontrollera att mottagaren faktiskt använder bidraget på rätt sätt och inte heller att mottagaren uppfyller samtliga förutsättningar för inskränkt skattskyldighet. Det måste dock vara fråga om ett bidrag som ska vara avsett att användas i den mottagande organisationens verksamhet. Det framgår vidare att det även bör krävas att bidragsgivaren i fall av indirekt främjande gör en ordentlig prövning av mottagaren av bidraget innan bidraget lämnas. Prövningen bör omfatta kontroll av vilken verksamhet som den mottagande organisationen faktiskt bedriver samt kontroll av ändamålet med mottagarens verksamhet, dvs. att mottagaren uppfyller ändamålskravet (

text: prop. 2013/14:1, s. 289

text: Högsta förvaltningsdomstolen har kommit fram till att det är möjligt att främja allmännyttiga ändamål genom att lämna bidrag till ett aktiebolag. Domstolen konstaterade att det inte finns några krav på att mottagaren av bidraget själv ska vara inskränkt skattskyldig och inga begränsningar i övrigt vad gäller i vilken form en mottagare ska bedriva sin verksamhet. Den omständigheten att verksamheten bedrivs i aktiebolagsform utesluter inte att ett bidrag till bolag kan anses främja ett allmännyttigt ändamål (

text: HFD 2019 ref. 59

text: I det aktuella fallet lämnade en stiftelse bidrag till ett aktiebolag som bedrev utbildnings- och forskningsverksamhet. Enligt bolagsordningen var verksamhetens syfte inte att bereda vinst åt aktieägaren utan all vinst skulle användas för att främja bolagets verksamhet i den mån den inte reserverades. Högsta förvaltningsdomstolen ansåg att det därmed stod klart att bolaget i sin verksamhet främjade allmännyttiga ändamål.

text: Bolaget bedrev även uppdragsutbildning och uppdragsforskning som inte främjade något allmännyttigt ändamål. Intäkterna av den verksamheten hade dock under en femårsperiod inte överstigit 4 procent av bolagets totala intäkter. Stiftelsens bidrag till aktiebolaget ansågs därför främja ett allmännyttigt ändamål.

text: Högsta förvaltningsdomstolen har i ett annat avgörande kommit fram till att bidrag som en stiftelse lämnade till en enskild näringsidkare för finansiering av projekt som avsåg återställande av våtmark var ett främjande av det allmännyttiga ändamålet miljövård. Domstolen framhöll att den organisationsform mottagaren har och den verksamhet som mottagaren bedriver i övrigt i det sammanhanget är av underordnad betydelse. Att mottagaren även skulle kunna få viss nytta av våtmarken i sin näringsverksamhet saknar betydelse för bedömningen. (

text: HFD 2024 ref. 39

text: Högsta förvaltningsdomstolen har också uttalat att bidrag från en stiftelse till ett aktiebolag kan anses främja ett allmännyttigt ändamål även om bolagsordningen anger att tillgångarna tillfaller aktieägarna vid likvidation. En sådan vanligt förekommande bestämmelse kan inte anses vara av avgörande betydelse vid bedömningen om ett bidrag främjar allmännyttigt ändamål (

text: HFD 2024 not. 53

text: Aktiebolagslagen

text: Om ett aktiebolags verksamhet helt eller delvis har ett annat syfte än att ge vinst till fördelning mellan aktieägarna ska det anges i bolagsordningen. Det ska då också anges hur bolagets vinst och behållna tillgångar ska användas vid bolagets likvidation (

text: 3 kap. 3 § aktiebolagslagen

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Indirekt främjande av allmännyttiga ändamål

text: En stiftelse, ideell förening eller ett registrerat trossamfund som främjar sådana allmännyttiga ändamål som avses i

text: 7 kap. 4 §

text: IL kan bli inskränkt skattskyldig. En näringsverksamhet som bedrivs med vinstsyfte är inte ett främjande av allmännyttiga ändamål.

text: Allmännyttiga ändamål kan främjas genom att bedriva egen verksamhet eller genom att lämna bidrag till allmännyttig verksamhet som bedrivs av någon annan. Utifrån uttalanden i förarbeten och avgöranden från Högsta förvaltningsdomstolen anser Skatteverket att det inte kan ställas några krav på att mottagaren av bidraget ska vara inskränkt skattskyldig och inte heller några begränsningar i övrigt vad gäller vilken form mottagaren bedriver sin verksamhet. Det avgörande är om mottagaren har ett allmännyttigt ändamål och bedriver allmännyttig verksamhet. Det innebär att ett bidrag kan kvalificera som ett allmännyttigt främjande oavsett om bidraget lämnas till exempelvis en ideell förening, ett bolag eller en enskild näringsidkare.

text: För att kvalificera som ett indirekt främjande krävs enligt Skatteverket att bidraget avser allmännyttig verksamhet som bedrivs av mottagaren. Ett bidrag som är avsett för annat än allmännyttig verksamhet är inte allmännyttigt. Det kan däremot inte ställas krav på att givaren ska kontrollera att mottagaren faktiskt använder bidraget på rätt sätt. Bidraget kan vara avsett för mottagarens löpande verksamhet eller för ett särskilt projekt som i sig är av allmännyttig karaktär.

text: För att kvalificera som ett indirekt främjande krävs vidare att givaren har gjort en ordentlig prövning av mottagaren innan bidrag lämnas. Omfattningen av denna prövning varierar beroende på om bidraget är avsett för mottagarens löpande verksamhet eller för ett särskilt projekt.

text: 4.2 Bidrag för mottagarens löpande verksamhet

text: Utifrån Högsta förvaltningsdomstolens avgörande (

text: HFD 2019 ref. 59

text: ) anser Skatteverket att när ett bidrag är avsett för mottagarens löpande verksamhet ska prövningen av mottagaren utgå från mottagarens hela verksamhet. Prövningen ska omfatta kontroll av mottagarens ändamål och faktiska verksamhet för att säkerställa att mottagaren uppfyller ändamålskravet. Omfattningen av kontrollen varierar beroende på vem som är mottagare.

text: 4.2.1 Bidrag till stiftelser, ideella föreningar m.fl.

text: Skatteverket anser att när bidrag lämnas till en stiftelse, ideell förening eller ett registrerat trossamfund ska bidragsgivaren kontrollera att mottagaren har ett allmännyttigt ändamål och allmännyttig verksamhet. En stiftelses ändamål får inte vara begränsat till vissa familjer eller bestämda personer. En ideell förenings eller ett registrerat trossamfunds ändamål får inte vara begränsat till vissa familjers, medlemmars eller andra bestämda personers ekonomiska intressen. Det finns ingen skyldighet att kontrollera att mottagaren uppfyller samtliga förutsättningar för inskränkt skattskyldighet.

text: 4.2.2 Bidrag till staten, regioner eller kommuner

text: Skatteverket anser att även bidrag till verksamhet inom staten, regioner eller kommuner kan kvalificera som ett indirekt främjande. Det gäller under förutsättning att bidraget lämnas till verksamhet som är allmännyttig enligt

text: 7 kap. 4 §

text: IL.

text: 4.2.3 Bidrag till andra juridiska personer, t.ex. aktiebolag eller ekonomiska föreningar

text: Bidrag till ett aktiebolag kan kvalificera som ett indirekt främjande under förutsättning att bolaget i sin verksamhet främjar sådana allmännyttiga ändamål som avses i

text: 7 kap. 4 §

text: IL. Skatteverket anser att detta ska framgå av såväl bolagsordning som faktiskt bedriven verksamhet.

text: Högsta förvaltningsdomstolen har inte uttalat något som tyder på att bolaget måste bedriva verksamhet av de slag som kan medföra att ett bolag blir inskränkt skattskyldigt i egenskap av t.ex. allmänt undervisningsverk eller att det ska ägas av en inskränkt skattskyldig juridisk person (

text: HFD 2019 ref. 59

text: ). Skatteverket anser att det därför inte kan ställas sådana krav på det bolag som får bidraget. Ett bolag vars verksamhet bedrivs helt kommersiellt med ett uttalat vinstsyfte kan dock inte anses främja ett allmännyttigt ändamål.

text: Avgörandet visar även att verksamheten i bolaget inte får syfta till att bereda vinst åt ägarna. Enligt

text: aktiebolagslagen

text: ska detta anges i bolagsordningen. Domstolen pekar även på att vinst i det aktuella bolaget skulle användas för att främja verksamheten. Skatteverket anser därför att om vinst uppkommer ska den inte komma ägarna till del genom utdelning.

text: Enligt Högsta förvaltningsdomstolen kan det däremot inte som utgångspunkt fästas någon avgörande vikt vid förekomsten av en bestämmelse om att behållna tillgångar ska fördelas bland aktieägarna vid bolagets likvidation (

text: HFD 2024 not. 53

text: ). Domstolen framhöll dock att en sådan bestämmelse i och för sig medför att det inte kan uteslutas att mottagna bidrag skulle kunna användas för annat än allmännyttiga ändamål men någon uppgift som ens antydde att bolaget stod inför en likvidation hade inte lämnats. Skatteverket anser därför att den omständigheten att bolagsordningen möjliggör att tillgångarna ska fördelas mellan delägarna vid en likvidation normalt inte är av betydelse vid bedömningen. Om givaren däremot har eller bör ha haft kännedom om att mottagaren faktiskt står inför en likvidation kan det medföra att bidraget i dessa fall inte kvalificerar som ett indirekt främjande. Skatteverket anser att det även gäller vid andra former av upplösning av den juridiska personen.

text: Om bolaget även bedriver verksamhet som inte främjar något allmännyttigt ändamål får detta ske endast i begränsad omfattning. Högsta förvaltningsdomstolen godtog att sådan verksamhet årligen uppgick till ca 4 procent sett över en flerårsperiod (

text: HFD 2019 ref. 59

text: ). Skatteverket anser därför att den del av verksamheten som inte är allmännyttig endast får utgöra en ringa del av bolagets totala verksamhet. Med detta avses högst 5–10 procent. Bolaget ska alltså till minst 90 procent bedriva allmännyttig verksamhet. Bedömningen kan normalt göras utifrån intäkternas storlek enligt bolagets årsredovisningar för de senaste tre åren när bidrag lämnas. Intäkterna av den allmännyttiga verksamheten ska då sammantaget utgöra minst 90 procent.

text: Skatteverket anser även att bidrag till ekonomiska föreningar kan kvalificera som ett allmännyttigt främjande. Prövningen om en sådan förening har ett allmännyttigt ändamål och verksamhet samt saknar vinstsyfte utgår från samma förutsättningar som för bolag.

text: 4.2.4 Bidrag till enskild näringsidkare

text: En förutsättning för att ett bidrag ska kvalificera som ett indirekt främjande är att mottagaren har ett allmännyttigt ändamål och bedriver allmännyttig verksamhet. Näringsverksamhet som bedrivs med vinstsyfte är inte ett främjande av allmännyttiga ändamål. En enskild näringsidkare bedriver normalt sin näringsverksamhet med vinstsyfte. Skatteverket anser därför att ett bidrag som lämnas till en enskild näringsidkare normalt inte kan kvalificera som ett allmännyttigt främjande. Se dock avsnitt 4.3 Bidrag för ett särskilt projekt.

text: 4.3 Bidrag för ett särskilt projekt

text: Av förarbeten framgår att ett indirekt främjande förutsätter att den mottagande organisationen har ett allmännyttigt ändamål och bedriver allmännyttig verksamhet. Högsta förvaltningsdomstolen har kommit fram till att prövningen av mottagaren inte alltid behöver grundas på mottagarens samlade verksamhet utan kan göras även utifrån andra grunder (

text: HFD 2024 ref. 39

text: I målet var det fråga om en stiftelse som efter ansökan lämnade villkorade bidrag till markägare, som var enskilda näringsidkare, för våtmarksrelaterade projekt. Stiftelsen ingick avtal med markägaren om att skapa eller restaurera och därefter bevara våtmark. Domstolen hänvisade till

text: HFD 2019 ref. 59

text: och framhöll att det avgörandet inte utesluter att ett främjande av allmännyttiga ändamål kan ske genom bidrag till en enskild näringsidkare för finansiering av en verksamhet som objektivt sett är av allmännyttig karaktär, dvs. en verksamhet som skulle ha varit av sådan karaktär om stiftelsen direkt hade bedrivit den. Bedömningen måste alltså inte alltid grundas på mottagarens samlade verksamhet utan kan göras även utifrån andra omständigheter. Vilken organisationsform mottagaren har och den verksamhet denna bedriver i övrigt är därvid av underordnad betydelse. Att mottagaren även skulle kunna få viss nytta av våtmarken i sin näringsverksamhet saknade enligt domstolen betydelse för bedömningen.

text: Utifrån domstolens uttalanden anser Skatteverket att när ett bidrag är avsett att finansiera ett särskilt projekt som mottagaren bedriver ska prövningen utgå från projektets karaktär. Det ska vara fråga om ett projekt som i sig är allmännyttigt enligt

text: 7 kap. 4 §

text: IL och saknar vinstsyfte. Verksamheten ska vara av tillfällig karaktär och inte en del av mottagarens löpande verksamhet. Bedömningen utgår från en samlad bedömning i det enskilda fallet.

text: I dessa fall anser Skatteverket att det saknar betydelse vem som bedriver projektet och om mottagarens verksamhet i övrigt bedrivs med vinstsyfte. Att mottagaren kan få viss nytta av projektet i sin näringsverksamhet saknar också betydelse vid bedömningen.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: Detta ställningstagande ersätter det tidigare ställningstagandet Främjande av allmännyttigt ändamål genom bidrag till aktiebolag från den 29 juni 2022, dnr 8–1781547. Ställningstagandet har ändrats och kompletterats med anledning av avgöranden från Högsta förvaltningsdomstolen. Det nya ställningstagandet innebär en ändring i fråga om bedömningen av ett aktiebolags vinstsyfte när det i bolagsordningen finns en reglering som anger att tillgångarna ska fördelas mellan delägarna vid en likvidation. Ställningstagandet innebär även en komplettering i fråga om omfattningen av indirekt främjande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-113500-2025

title: Ställningstagandet ”Skattskyldighet för mikroproducenter av el, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Skattskyldighet för mikroproducenter av el, mervärdesskatt”, daterat den 10 maj 2017, dnr

text: 131 205136-17/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra hur en viss transaktion ska bedömas mervärdesskattemässigt. Det som framgår av ställningstagandet är sådan information som kan framgå direkt på vägledningssidor. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-113713-2025

title: Beskattningsbara transaktioner till anställda, mervärdesskatt

text: Nytt: 2026-06-16

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2026-06-16, dnr

text: 1 Sammanfattning

text: När en beskattningsbar person bedriver en ekonomisk verksamhet och det tillkommer beskattningsbara transaktioner till anställda som är av annan art än de som normalt ingår i den ekonomiska verksamheten anser Skatteverket att en bedömning ska göras i följande steg.

text: Sker dessa tillkommande transaktioner med sådan kontinuitet och frekvens att de i sig skulle kunna vara en ekonomisk verksamhet om ingen annan ekonomisk verksamhet bedrivs? Om svaret är ja så ingår även dessa i den ekonomiska verksamheten Om svaret är nej, gå vidare till fråga 2.

text: Har dessa transaktioner på något sätt ett sådant samband med den ekonomiska verksamheten att de ska ingå i denna?

text: Då en beskattningsbar transaktion har skett mellan arbetsgivare och anställd och ersättningen är lägre än marknadsvärdet ska beskattningsunderlaget i stället beräknas med utgångspunkt i marknadsvärdet. Endast när arbetsgivaren kan göra sannolikt att ersättningen är marknadsmässigt betingad kan arbetsgivaren undgå att beskattningsunderlaget beräknas utifrån marknadsvärdet.

text: Detta ställningstagande ersätter ”Tillhandahållande till anställda mot ersättning, mervärdesskatt” daterat den 24 april 2023, dnr

text: . Ställningstagandet har omarbetats utifrån ML som trädde i kraft den 1 juli 2023 och kortats ner med hänsyn till rättsutvecklingen. Vissa avsnitt samt exemplen kan framgå direkt på vägledningssida. Ställningstagandet innebär ingen ändrad syn.

text: 2 Frågeställning

text: Högsta förvaltningsdomstolen har klarlagt att tillhandahållande till anställda mot ett löneavdrag är en beskattningsbar transaktion. Detta gäller oavsett om ersättningen sker i form av bruttolöneavdrag eller nettolöneavdrag (

text: HFD 2024 ref. 33

text: och

text: HFD 2024 not. 63

text: Viss osäkerhet råder fortfarande om transaktionerna ska ingå i den ekonomiska verksamheten och om beskattningsunderlaget ska omvärderas. Skatteverket redogör därför för sin syn på följande frågor.

text: När ska transaktioner till anställda anses ingå i den ekonomiska verksamheten?

text: När ska ersättningen för transaktioner till anställda omvärderas?

text: Ställningstagandet behandlar inte förmåner m.m. som arbetsgivaren ger till den anställde när dessa tillhandahålls gratis. Ställningstagandet behandlar inte heller transaktioner som rör arbetsgivares tillhandahållande av personbilar till anställda och driftskostnader för sådana personbilar eftersom detta hanteras särskilt i ML (se t.ex. 5 kap. 31 §, 8 kap. 7 § och 13 kap. 20-23 §§ ML). För sådana tillhandahållanden blir det ingen ändring jämfört med tidigare tillämpning.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Ekonomisk verksamhet

text: Med beskattningsbar person avses den som, oavsett på vilken plats, självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oberoende av dess syfte eller resultat. Med ekonomisk verksamhet avses varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör (

text: 4 kap. 2 § mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML, jämför

text: artikel 9 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: En verksamhet är i allmänhet ekonomisk när den är fortlöpande och utförs mot ersättning som utgår till den person som utfört transaktionen (

text: , Götz, punkt 18).

text: Begreppet ekonomisk verksamhet har ett omfattande tillämpningsområde och begreppet har en objektiv karaktär i den betydelsen att verksamheten ska bedömas i sig, oberoende av syfte och resultat (

text: , Astra Zeneca UK, punkt 23).

text: Vid bedömning av om det är en ekonomisk verksamhet kan en relevant faktor vara att nivån på ersättningen bestämts enligt kriterier som säkerställer att ersättningen är tillräcklig för att täcka tjänsteleverantörens löpande kostnader. Även intäkternas belopp och antalet kunder kan vara relevanta faktorer vid bedömningen (

text: , Administration de l'Enregistrement, des Domaines et de la TVA, punkt 49).

text: Den omständigheten att en verksamhet inte har som mål att gå med vinst utesluter inte att det är en ekonomisk verksamhet (

text: , Latvijas Informācijas un komunikācijas tehnoloģijas asociācija, punkt 49).

text: I målet är avsikten att bruttolöneavdraget ska täcka kostnaderna som kommunen har för att tillhandahålla cyklarna, det är ett omfattande erbjudande och verksamheten är av fortlöpande karaktär. Kommunens tillhandahållande av förmånscyklar till anställda mot bruttolöneavdrag utgör därför enligt Högsta förvaltningsdomstolens mening en ekonomisk verksamhet som utförs av kommunen i egenskap av beskattningsbar person (

text: HFD 2024 not. 63

text: , punkt 20).

text: 3.2 Omvärdering

text: Beskattningsunderlaget ska beräknas utifrån marknadsvärdet om

text: ersättningen är lägre än marknadsvärdet

text: mervärdesskatten inte är fullt avdragsgill för köparen

text: säljaren och köparen är förbundna med varandra

text: säljaren inte kan göra sannolikt att ersättningen är marknadsmässigt betingad (

text: 8 kap. 17 §

text: ML, jämför artikel 80 i mervärdesskattedirektivet).

text: Beskattningsunderlaget ska även beräknas utifrån marknadsvärdet om

text: ersättningen är lägre än marknadsvärdet och avser en beskattningsbar transaktion som ska undantas från skatteplikt enligt 10 kap. 5, 6, 9, 11, 12, 15, 16, 17, 18, 27, 28, 29, 30, 32 eller 33 §, 34 § 2, 35 eller 37 §, eller är högre än marknadsvärdet

text: säljaren inte har full avdragsrätt

text: säljarens avdragsbelopp med stöd av 13 kap. 29 § andra stycket om uppdelning efter skälig grund bestäms genom att den del av årsomsättningen som medför avdragsrätt sätts i relation till den totala årsomsättningen

text: 8 kap. 18 §

text: Med marknadsvärde avses hela det belopp som köparen av en vara eller tjänst i samma försäljningsled som det där varan levereras eller tjänsten tillhandahålls, vid tidpunkten för transaktionen och i fri konkurrens, skulle få betala till en oberoende säljare inom landet för en sådan vara eller tjänst. Om ingen sådan jämförbar transaktion finns utgörs marknadsvärdet

text: när det gäller varor, av ett belopp som inte understiger inköpspriset för varorna eller för liknande varor eller, om inköpspris saknas, av självkostnadspriset, fastställt vid tidpunkten för transaktionen eller

text: när det gäller tjänster, av ett belopp som inte understiger den beskattningsbara personens kostnad för att tillhandahålla tjänsten (2 kap. 14-15 §§ ML, jämför artikel 72 i mervärdesskattedirektivet).

text: Syftet med reglerna är att motverka undandragande av skatt genom prissättningen av transaktioner eller att förhindra ett bortfall av mervärdesskatteintäkter för staten som en följd av att priset manipuleras vid transaktioner mellan närstående parter (

text: prop. 2007/08:25, s. 116

text: och

text: Ett företag och dess anställda ska ses som förbundna med varandra. Någon omvärdering av beskattningsunderlaget ska inte göras vid underpristransaktioner om ersättningen är marknadsmässigt betingad. I det fall en arbetsgivare lämnar sedvanliga rabatter till sina anställda får det anses vara fråga om en ersättning som är marknadsmässigt betingad (

text: prop. 2007/08:25, s. 135

text: f.).

text: Uttrycket marknadsmässigt betingad prisnedsättning avser en nedsättning av priset som kan anses affärsmässig och således till nytta för den bedrivna verksamheten (

text: HFD 2014 ref. 40

text: Beskattningsunderlaget vid tillhandahållande av subventionerade personalmåltider till de anställda vid ett restaurangföretag har ansetts vara den ersättning som de anställda betalade. Oavsett om ersättningen understeg marknadsvärdet eller inte ansågs i det aktuella fallet ersättningen för personalmåltiderna som motsvarade eller översteg företagets kostnader för tjänsterna vara marknadsmässigt betingad (

text: RÅ 2010 ref. 76

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Ekonomisk verksamhet

text: En beskattningsbar person bedriver en enda ekonomisk verksamhet som består av samtliga beskattningsbara transaktioner som denne utför. När en beskattningsbar person bedriver ekonomisk verksamhet och det tillkommer beskattningsbara transaktioner till anställda som är av annan art än de som normalt ingår i den ekonomiska verksamheten anser Skatteverket att en bedömning ska göras i följande steg.

text: Sker dessa tillkommande transaktioner med sådan kontinuitet och frekvens att de i sig skulle kunna vara en ekonomisk verksamhet om ingen annan ekonomisk verksamhet bedrivs? Om svaret är ja så ingår även dessa i den ekonomiska verksamheten. Om svaret är nej, gå vidare till fråga 2.

text: Bedömningen ska göras på detta sätt för alla tillkommande transaktioner som är av annan art än de som normalt ingår i den ekonomiska verksamheten.

text: Vid beskattningsbara transaktioner till anställda ska det därför inledningsvis avgöras om företagets beskattningsbara transaktioner till anställda sker med sådan kontinuitet och frekvens att de i sig skulle kunna vara en ekonomisk verksamhet. Om så är fallet ingår även dessa transaktioner i den ekonomiska verksamheten. Som exempel kan nämnas när en arbetsgivare tillhandahåller sina anställda städtjänster fortlöpande mot ersättning.

text: Skatteverket gör bedömningen att när det är fråga om beskattningsbara transaktioner som sker regelbundet till anställda är det fråga om ekonomisk verksamhet i sig. Även dessa transaktioner ska då ingå i den ekonomiska verksamheten.

text: När det gäller beskattningsbara transaktioner till anställda där omfattningen inte i sig utgör en ekonomisk verksamhet anser Skatteverket att en särskild prövning ska göras av om transaktionerna ska anses ha samband med den ekonomiska verksamhet som redan bedrivs.

text: Enstaka beskattningsbara transaktioner till anställda som avser sådana transaktioner som normalt ingår i företagets ekonomiska verksamhet, t.ex. städtjänster i ett städföretag, ska ingå i den ekonomiska verksamheten då dessa får anses ha samband med densamma.

text: Ett företag som har en anläggningstillgång som normalt används i verksamheten kan hyra ut denna tillgång till sina anställda. Även om uthyrningen till de anställda sker i sådan begränsad omfattning att uthyrningen inte i sig är ekonomisk verksamhet anser Skatteverket att sådan uthyrning ska ingå i den ekonomiska verksamheten eftersom det finns ett samband med den befintliga ekonomiska verksamheten.

text: Det förekommer att ett företag köper in tillgångar som inte ska användas i verksamheten utan dessa tillgångar ska säljas direkt till de anställda och försäljningarna sker i sådan begränsad omfattning att försäljningarna inte i sig är ekonomisk verksamhet. Skatteverket anser att dessa inte ska ingå i den ekonomiska verksamheten eftersom försäljningarna saknar samband med denna.

text: Enligt Skatteverkets uppfattning är det företagen som har bevisbördan för att det finns ett tillräckligt samband mellan enstaka beskattningsbara transaktioner till anställda och den befintliga ekonomiska verksamheten.

text: 4.2 Omvärdering

text: Då en beskattningsbar transaktion har skett mellan arbetsgivare och anställd och ersättningen är lägre än marknadsvärdet ska beskattningsunderlaget i stället beräknas med utgångspunkt i marknadsvärdet. Beskattningsunderlaget ska även beräknas med utgångspunkt i marknadsvärdet i vissa fall när arbetsgivaren inte har full avdragsrätt och ersättningen är högre än marknadsvärdet alternativt när ersättningen är lägre än marknadsvärdet och avser vissa uppräknade omsättningar som är undantagna från skatteplikt. Endast när arbetsgivaren kan göra sannolikt att ersättningen är marknadsmässigt betingad kan arbetsgivaren undgå att beskattningsunderlaget beräknas utifrån marknadsvärdet.

text: Marknadsvärde är det belopp som den anställde skulle ha fått betala till en oberoende säljare inom landet vid en jämförbar transaktion. Om ingen jämförbar transaktion finns utgörs marknadsvärdet av arbetsgivarens kostnad för att tillhandahålla varorna eller tjänsterna.

text: Om ett företag tillhandahåller de anställda samma typ av varor eller tjänster som de även tillhandahåller externt finns det normalt jämförbara transaktioner som kan användas vid en bedömning av marknadsvärdet. I det fall arbetsgivaren lämnar sedvanliga rabatter till sina anställda får det anses vara fråga om en ersättning som är marknadsmässigt betingad vilket innebär att någon omvärdering inte blir aktuell. Om ersättningen understiger vad som kan anses som sedvanlig rabatt ska omvärdering göras till marknadsvärdet.

text: Om företaget inte har någon extern försäljning av samma typ som tillhandahålls de anställda ska ersättningen normalt kunna ses som marknadsmässigt betingad när den motsvarar eller överstiger de kostnader arbetsgivaren har haft för att kunna leverera varan eller tillhandahålla tjänsten till den anställde.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-1148780

title: Staten och bestämmelserna om omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänster; mervärdesskatt

text: Nytt: 2025-05-19

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2025-05-19, dnr.

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: Staten är en enda juridisk person och utgör ett enda skattesubjekt. Enligt Skatteverkets uppfattning bedriver staten ekonomisk verksamhet i någon omfattning och är därför en beskattningsbar person. Staten är också en beskattningsbar person som mer än tillfälligt i sin ekonomiska verksamhet tillhandahåller sådana byggtjänster som omfattas av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet. Omvänd skattskyldighet gäller därför när staten köper en sådan byggtjänst. Detta gäller oavsett om inköpet görs till statens ekonomiska eller icke-ekonomiska verksamhet.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Staten och de nya reglerna om omvänd skattskyldighet till mervärdesskatt vid inköp av byggtjänster” från den 7 maj 2007, dnr

text: 131 307716-07/111

text: . Ställningstagandet innebär en ändrad bedömning. Omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänst gäller oavsett om inköpet görs till statens ekonomiska verksamhet eller till den icke-ekonomiska verksamheten.

text: 2 Frågeställning

text: I

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, finns det bestämmelser om omvänd skattskyldighet inom byggsektorn. Bestämmelserna innebär att vissa köpare blir skyldiga att redovisa utgående skatt vid inköp av särskilt uppräknade tjänster (i ställningstagandet benämnt som byggtjänster). I dessa fall, när köparen är skattskyldig, ska säljaren inte fakturera och redovisa någon utgående skatt på sitt tillhandahållande.

text: När en säljare ska fakturera för byggtjänster måste denne avgöra om köparen är en sådan beskattningsbar person för vilken bestämmelserna medför att omvänd skattskyldighet ska tillämpas.

text: Det har uppkommit frågor om hur begreppet beskattningsbar person ska tolkas i samband med inköp av sådana varor och tjänster som kan omfattas av omvänd skattskyldighet.

text: Skatteverket ger i detta ställningstagande sin syn på vad som gäller avseende omvänd skattskyldighet när staten köper in byggtjänster.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med staten avses inte de statliga affärsverken (

text: 1 kap. 16 §

text: ML).

text: Med beskattningsbar person avses den som, oavsett på vilken plats, självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oberoende av dess syfte eller resultat. Med ekonomisk verksamhet avses varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör, inbegripet gruvdrift och jordbruksverksamhet samt verksamheter inom fria och därmed likställda yrken. Utnyttjande av materiella eller immateriella tillgångar i syfte att fortlöpande vinna intäkter ska särskilt betraktas som ekonomisk verksamhet (

text: 4 kap. 1 §

text: ML, jämför artikel

text: och

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Verksamhet som bedrivs av staten, ett statligt affärsverk eller en kommun är inte ekonomisk verksamhet om den ingår som ett led i myndighetsutövning eller avser bevis, protokoll eller motsvarande i sådan verksamhet. Detta gäller inte om det skulle leda till betydande snedvridning av konkurrensen (4 kap. 6 och

text: 7 §

text: ML, jämför artikel 13 i mervärdesskattedirektivet).

text: Den som förvärvar en tjänst som avses i andra stycket är skyldig att betala mervärdesskatten (skattskyldig) om denne är

text: - en beskattningsbar person som i sin verksamhet inte endast tillfälligt tillhandahåller sådana tjänster, eller

text: - en annan beskattningsbar person som tillhandahåller en beskattningsbar person som avses i första strecksatsen sådana tjänster (

text: 1 kap. 2 § första stycket 4 b

text: ML, jämför artikel 199.1 i mervärdesskattedirektivet).

text: De i paragrafens andra stycke angivna tjänsterna är

text: 1. sådana tjänster avseende fastighet som kan hänföras till mark- och grundarbeten, bygg- och anläggningsarbeten, bygginstallationer, slutbehandling av byggnader eller uthyrning av bygg- och anläggningsmaskiner med förare,

text: 2. byggstädning, och

text: 3. uthyrning av arbetskraft för sådana aktiviteter som avses i 1 och 2 (

text: 1 kap. 2 § andra stycket

text: ML).

text: Byggtjänsterna måste vara omsatta inom landet för att beskattning ska ske i Sverige. I 5 kap. 5 och 8 §§ ML finns bestämmelser om omsättningsland för byggtjänsterna.

text: 4 Bedömning

text: Staten är en enda juridisk person och utgör som sådan ett enda skattesubjekt. Statliga myndigheter ingår i den juridiska personen staten. Statliga bolag och statliga affärsverk är särskilda skattesubjekt och utgör inte en del av staten.

text: Den som i någon utsträckning bedriver en ekonomisk verksamhet självständigt är en beskattningsbar person. Enligt Skatteverkets uppfattning bedriver staten ekonomisk verksamhet i någon omfattning och är därför en beskattningsbar person.

text: För att bestämmelserna om omvänd skattskyldighet vid inköp av byggtjänster ska bli tillämpliga krävs det också att köparen i en ekonomisk verksamhet mer än tillfälligt tillhandahåller byggtjänster.

text: Bedömningen om omvänd skattskyldighet ska tillämpas vid försäljning till staten får därför avgöras utifrån om staten är en sådan beskattningsbar person som mer än tillfälligt i sin ekonomiska verksamhet tillhandahåller byggtjänster. Enligt Skatteverkets uppfattning är t.ex. Trafikverket en statlig myndighet som tillhandahåller byggtjänster inte endast tillfälligt. Det finns inte något krav på att verksamheten i huvudsak måste vara byggverksamhet för att omvänd skattskyldighet ska tillämpas. Omvänd skattskyldighet gäller även när en beskattningsbar person i en sidoverksamhet tillhandahåller byggtjänster. Även om endast en eller några statliga myndigheter mer än tillfälligt tillhandahåller byggtjänster medför dessa tillhandahållanden att staten som sådan är en förvärvare som omfattas av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet.

text: När en köpare är en sådan beskattningsbar person att bestämmelserna om omvänd skattskyldighet blir tillämplig gäller omvänd skattskyldighet även om den köpta byggtjänsten inte säljs vidare eller om den köpta byggtjänsten används för icke-ekonomisk verksamhet.

text: Eftersom staten är en sådan beskattningsbar person som mer än tillfälligt i sin ekonomiska verksamhet tillhandahåller byggtjänster blir staten därför skattskyldig för alla inköp av sådana byggtjänster som omfattas av bestämmelserna. Omvänd skattskyldighet gäller således även om den inköpta byggtjänsten ska användas i statens myndighetsutövande verksamhet.

text: 131 307716-07/111

text: Tillämningsinformation (dnr.

text: Skatteverket har omarbetat det tidigare ställningstagandet om staten och omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänster. Det nya ställningstagandet innebär en ändring av verkets tidigare syn. Omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänst gäller oavsett om inköpet görs till statens ekonomiska verksamhet eller till den icke-ekonomiska verksamheten.

text: Mot bakgrund av ovanstående bör det nya synsättet tillämpas på Skatteverkets initiativ först från och med den 1 januari 2022.


text: Uppgifterna inhämtades från dåvarande förbundet Sveriges Kommuner och Landsting inför publiceringen av ställningstagandet Kommunerna och de nya reglerna om omvänd skattskyldighet till mervärdesskatt vid inköp av byggtjänster, 2007-05-07.

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-1148796

title: Kommunerna och bestämmelserna om omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänster; mervärdesskatt

text: Nytt: 2025-05-19

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande 2025-05-19, dnr.

text: Nytt: 2023-05-31

text: En ny mervärdesskattelag (

text: ) träder i kraft den 1 juli 2023. Det medför att paragrafhänvisningarna till

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: och vissa begrepp i ställningstagandet blir inaktuella. Skatteverkets uppfattning är att den rättsliga bedömningen dock kvarstår oförändrad varför ställningstagandet ska finnas kvar. Mer information om den förändrade terminologin och en jämförelsetabell mellan GML och ML (paragrafnyckel) finns i Rättslig vägledning under Mervärdesskatt fr.o.m. 1 juli 2023 > Systematik och terminologi i ML jämförd med GML.

text: 1 Sammanfattning

text: En kommun är en enda juridisk person och utgör som sådan ett enda skattesubjekt. Enligt Skatteverkets uppfattning bedriver en kommun ekonomisk verksamhet i någon omfattning och är därför en beskattningsbar person. Bestämmelser i

text: 2 kap.

text: och

text: 8 §§

text: kommunallagen (2017:725)

text: begränsar kommunernas befogenheter att driva näringsverksamhet. Undantagsvis kan det dock förekomma att det finns kommuner som är en sådan beskattningsbar person som mer än tillfälligt tillhandahåller sådana byggtjänster som omfattas av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet.

text: Om en kommun är en sådan beskattningsbar person som i sin ekonomiska verksamhet inte endast tillfälligt tillhandahåller byggtjänster gäller omvänd skattskyldighet vid inköp av byggtjänster. Detta gäller då oavsett om inköpet görs till kommunens ekonomiska verksamhet eller den icke-ekonomiska verksamheten.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Kommunerna och de nya reglerna om omvänd skattskyldighet till mervärdesskatt vid inköp av byggtjänster” från den 7 maj 2007, dnr

text: 131 307721-07/111

text: . Ställningstagandet innebär en ändrad bedömning. För en kommun som i sin ekonomiska verksamhet inte endast tillfälligt tillhandahåller byggtjänster gäller omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänster. Detta gäller även om de köpta byggtjänsterna ska användas för icke-ekonomisk verksamhet.

text: 2 Frågeställning

text: I

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: , ML, finns det bestämmelser om omvänd skattskyldighet inom byggsektorn. Bestämmelserna innebär att vissa köpare blir skyldiga att redovisa utgående skatt vid inköp av särskilt uppräknade tjänster (i ställningstagandet benämnt byggtjänster). I dessa fall, när köparen är skattskyldig, ska säljaren inte fakturera och redovisa någon utgående skatt på sitt tillhandahållande.

text: När en säljare ska fakturera för byggtjänster måste denne avgöra om köparen är en sådan beskattningsbar person för vilken bestämmelserna medför att omvänd skattskyldighet ska tillämpas.

text: Det har uppkommit frågor om hur begreppet beskattningsbar person ska tolkas i samband med inköp av sådana varor och tjänster som kan omfattas av omvänd skattskyldighet.

text: Skatteverket ger i detta ställningstagande sin syn på vad som gäller avseende omvänd skattskyldighet när en kommun köper in byggtjänster.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Med kommun förstås kommun och region enligt

text: kommunallagen

text: 1 kap. 16 §

text: ML). Kommunala myndigheter, förvaltningar och andra kommunala organ ingår i den juridiska personen kommunen. Kommunala aktiebolag och kommunalförbund är särskilda skattesubjekt och utgör egna rättsobjekt enligt ML.

text: Med beskattningsbar person avses den som, oavsett på vilken plats, självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oberoende av dess syfte eller resultat. Med ekonomisk verksamhet avses varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör, inbegripet gruvdrift och jordbruksverksamhet samt verksamheter inom fria och därmed likställda yrken. Utnyttjande av materiella eller immateriella tillgångar i syfte att fortlöpande vinna intäkter ska särskilt betraktas som ekonomisk verksamhet (

text: 4 kap. 1 §

text: ML, jämför artikel

text: och

text: i rådets direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Verksamhet som bedrivs av en kommun är inte ekonomisk verksamhet om den ingår som ett led i myndighetsutövning eller avser bevis, protokoll eller motsvarande avseende myndighetsutövning. Detta gäller inte om det skulle leda till betydande snedvridning av konkurrensen (4 kap. 6 och

text: 7 §

text: ML, jämför artikel 13 i mervärdesskattedirektivet ).

text: 1 kap. 2 § första stycket 4 b

text: ML, jämför artikel 199.1 i mervärdesskattedirektivet)

text: 2. byggstädning, och

text: 1 kap. 2 § andra stycket

text: ML).

text: 4 Bedömning

text: En kommun är en enda juridisk person och utgör som sådan ett enda skattesubjekt. Tillhandahållanden som görs från ett kommunalt organ till ett annat i samma kommun är inte en omsättning och blir därför inte föremål för beskattning.

text: Den som i någon utsträckning bedriver en ekonomisk verksamhet självständigt är en beskattningsbar person. Enligt Skatteverkets bedömning bedriver alla myndigheter som omfattas av

text: 4 kap. 6 §

text: ML ekonomisk verksamhet i någon omfattning. Kommuner får därmed anses vara beskattningsbara personer.

text: Bedömningen om omvänd skattskyldighet ska tillämpas vid försäljning till en kommun får därför avgöras utifrån om kommunen är en sådan beskattningsbar person som mer än tillfälligt i sin ekonomiska verksamhet tillhandahåller byggtjänster. Det finns bestämmelser i

text: 2 kap.

text: och

text: 8 §§

text: kommunallagen

text: som begränsar kommunernas och regionernas befogenheter att driva näringsverksamhet. Enligt inhämtade uppgifter 1 innebär dessa bestämmelser att en kommun kommunalrättsligt i princip är förhindrad att bedriva extern byggnads- eller anläggningsverksamhet. Det kan ändå undantagsvis förekomma att det finns kommuner som tillhandahåller byggtjänster till utomstående, t.ex. till kommunala bolag.

text: Det finns inte något krav på att verksamheten i huvudsak måste vara byggverksamhet för att omvänd skattskyldighet ska tillämpas. Omvänd skattskyldighet gäller även när en beskattningsbar person i en sidoverksamhet tillhandahåller byggtjänster. Även om endast ett eller några kommunala organ inom kommunen mer än tillfälligt tillhandahåller byggtjänster medför dessa tillhandahållanden att kommunen som sådan är en förvärvare som omfattas av bestämmelserna om omvänd skattskyldighet.

text: Om en kommun är en sådan beskattningsbar person som mer än tillfälligt i sin ekonomiska verksamhet tillhandahåller byggtjänster blir kommunen skattskyldig för alla inköp av sådana byggtjänster. I sådant fall gäller omvänd skattskyldighet även om den köpta byggtjänsten inte säljs vidare eller om den köpta byggtjänsten används för icke-ekonomisk verksamhet. Omvänd skattskyldighet gäller således även om den inköpta byggtjänsten ska användas i kommunens myndighetsutövande verksamhet.

text: 131 307721-07/111

text: Tillämningsinformation (dnr

text: Skatteverket har omarbetat det tidigare ställningstagandet om kommunerna och omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänster. Det nya ställningstagandet innebär en ändring av verkets tidigare syn. En kommun som i sin ekonomiska verksamhet inte endast tillfälligt tillhandahåller byggtjänster gäller omvänd skattskyldighet för inköp av byggtjänster. Detta gäller även om de köpta byggtjänsterna ska användas för icke-ekonomisk verksamhet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-114909-2026

title: Ställningstagandet ”Undantag från skatteplikt för tjänster som avser krediter samt kreditgarantier och andra säkerheter, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet Undantag från skatteplikt för tjänster som avser krediter samt kreditgarantier och andra säkerheter, mervärdesskatt , daterat den 2 september 2020, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket ger i ställningstagandet sin syn på vad som krävs för att tjänster som avser krediter samt kreditgarantier och andra säkerheter ska omfattas av undantaget från skatteplikt. Den bedömning som framgår av ställningstagandet följer av praxis från EU-domstolen och Högsta förvaltningsdomstolen t.ex.

text: HFD 2023 not. 2

text: samt mervärdesskattekommitténs riktlinje från 110:e mötet. Det som framgår av ställningstagandet är sådan information som kan framgå direkt på vägledningssidor. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-114973-2026

title: Ställningstagandet ”Pågående tjänster som avslutas innan avtalstiden har gått ut, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet Pågående tjänster som avslutas innan avtalstiden har gått ut, mervärdesskatt , daterat den 27 januari 2021, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet hur pågående tjänster som avslutas innan avtalstiden har gått ut ska tolkas utifrån ett mervärdesskatterättsligt perspektiv. Det som anges i ställningstagandet framgår av praxis från EU-domstolen t.ex.

text: , rhtb. Det som framgår av ställningstagandet kan därför framgå direkt på en vägledningssida i Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-115560-2026

title: Ställningstagandet ”Avdragsrätt vid inköp och installation m.m. av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el; mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Avdragsrätt vid inköp och installation m.m. av en solcellsanläggning för mikroproduktion av el; mervärdesskatt” daterat den 9 november 2020, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket redogör i ställningstagandet för under vilka förutsättningar avdrag får göras för ingående skatt vid installation av en solcellsanläggning som är monterad utanpå en bostadsbyggnad. Bedömningen följer av HFD:s praxis. Ställningstagandet innebar en ändrad bedömning av avdragsrätten som föranleddes av HFD 2019. ref. 50. Det som framgår av ställningstagandet är information som kan framgå direkt på vägledningssidor. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.