text: RÄTTSLIGT STÄLLNINGSTAGANDE

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Migrationsverket kan inte avslå en ansökan om uppehållstillstånd enbart för att en sökande inte har möjlighet att besöka en utlandsmyndighet för att lämna biometri till ett uppehållstillståndskort. En person som har för avsikt att bosätta sig i Sverige, och i övrigt uppfyller villkoren för uppehållstillstånd p.g.a. familjeanknytning, har som regel rätt till uppehållstillstånd. Om det står helt klart att det föreligger ett faktiskt, verkligt och bestående hinder för den sökande att flytta till Sverige har verket dock ett visst utrymme för att avslå ansökan. I den situationen saknas en grundläggande förutsättning för att bevilja uppehållstillstånd. Migrationsverket har i

text: 7 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716)

text: en möjlighet att återkalla uppehållstillstånd för en person som ännu inte rest in i Sverige om det föreligger särskilda skäl. Det kan exempelvis vara när den relation som legat till grund för det beviljade uppehållstillståndet inte längre består.

text: Migrationsverket har i

text: 7 kap. 2 § utlänningslagen

text: En person som ansöker om uppehållstillstånd p.g.a. anknytning före inresa i Sverige kommer i regel i kontakt med en utlandsmyndighet, dvs. en svensk representation i utlandet. Kontakten kan ske i samband med intervju eller andra utredningsåtgärder, eller för att lämna biometri för uppehållstillståndskort. Det är inte alltid möjligt för sökanden att komma till en utlandsmyndighet. Men vilken betydelse har det för Migrationsverkets prövning?

text: I det här rättsliga ställningstagandet ger rättsavdelningen vägledning för hur ärenden ska hanteras när en person som har ansökt uppehållstillstånd p.g.a. anknytning saknar möjlighet att besöka en utlandsmyndighet. Dels behandlar det rättsliga ställningstagandet frågan om Migrationsverket kan vägra uppehållstillstånd p.g.a. att den sökande saknar praktiska möjligheter att besöka en utlandsmyndighet för att få ett uppehållstillståndskort som gör det möjligt att resa till och bosätta sig i Sverige. Dels handlar det om när Migrationsverket annars bör återkalla ett uppehållstillstånd eftersom den sökande ännu inte rest in i Sverige, och när det i så fall kan ske.

text: Se bilaga.

text: Bilaga till RS/032/2021

text: Rådets direktiv

text: av den 22 september 2003 om rätt till familjeåterförening (EUT L 251, 3.10.2003, s. 12-18, Celex

text: Rådets förordning

text: (EG) nr 1030/2002

text: av den 13 juni 2002 om en enhetlig utformning av uppehållstillstånd för medborgare i tredje land (EUT L 157, 15.06.2002, s.1-7, Celex 32002R1030). 3 Statens invandrarverk

nyckelord:
Praxis
Anknytning
Lagstiftning
Uppehållstillstånd
Utlänningslag
Återkallelse av uppehållstillstånd

title: Betydelsen av att sökanden inte kan besöka en utlandsmyndighet vid uppehållstillstånd på grund av anknytning

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Sammanfattning 1. Syfte och bakgrund 2. Gällande rätt 3. Rättslig bedömning

text: 3.1. Beviljande av uppehållstillstånd

text: Den första frågan handlar om Migrationsverket kan vägra uppehållstillstånd p.g.a. att den sökande saknar praktiska möjligheter att besöka en utlandsmyndighet för att få ett uppehållstillståndskort som gör det möjligt att resa till och bosätta sig i Sverige.

text: Ett uppehållstillståndskort är ett bevis på att innehavaren har ett uppehållstillstånd i Sverige. När Migrationsverket bedömer om uppehållstillstånd ska beviljas kan verket inte i sig ta hänsyn till om det kommer vara möjligt att utfärda ett sådant bevis.

text: Utgångspunkten för detta rättsliga ställningstagande är anknytningsärenden, och därmed uppehållstillstånd som kan komma att beviljas enligt 5 kap. 3 ─

text: 3 a §§ utlänningslagen

text: . Migrationsverket har möjlighet att vägra uppehållstillstånd. Vid en prövning av en familjeanknytning enligt den fakultativa bestämmelsen i

text: 5 kap. 3 a § utlänningslagen

text: kan Migrationsverket ta hänsyn till eventuella omständigheter som talar emot att ansökan beviljas. Om ett ärende inte omfattas av rätten till familjeåterförening har Migrationsverket utrymme för att i bedömningen ta hänsyn till praktiska hinder.

text: Om ett ärende rör familjeåterförening enligt 5 kap. 3 § är möjligheten att vägra uppehållstillstånd begränsad till de situationer som anges i 5 kap. 17 ─

text: 17 b §§ utlänningslagen

text: . Migrationsverket har inom ramen för dessa familjeanknytningsbestämmelser ett mycket litet utrymme för att kunna ta hänsyn till praktiska svårigheter att utnyttja ett beviljat tillstånd. Det kan gälla svårigheter att besöka utlandsmyndigheten för att lämna biometri. Det kan också gälla andra praktiska problem som föreligger vid tidpunkten för beslutet men vars varaktighet är svår att förutsäga. Migrationsverket har i enlighet med officialprincipen en skyldighet att utreda ett ärende så som dess beskaffenhet kräver. Det innebär även att det är möjligt att hämta in utredning i ett ärende på ett annat sätt när sökanden inte kan komma till utlandsmyndigheten.

text: I de flesta ärenden där det finns uppgifter om att den sökande kan stöta på praktiska svårigheter att genomföra sina bosättningsplaner saknar verket generellt anledning att utreda ett sådant hinder. Migrationsverket kan alltså inte neka uppehållstillstånd enligt

text: 5 kap. 3 § utlänningslagen

text: endast på grund av att den sökande inte kan komma till en utlandsmyndighet. Ansökan om uppehållstillstånd bör beviljas i de fallen, under förutsättning att övriga förutsättningar för uppehållstillstånd föreligger.

text: Det kan emellertid finnas ärenden där det står helt klart att det föreligger ett faktiskt och verkligt hinder för den sökande att flytta till Sverige. Migrationsverket har ett visst utrymme att avslå ansökan om uppehållstillstånd när det rör sig om hinder som inte kan undanröjas utan kommer att vara bestående över en längre tid. Det kan till exempel vara en sökande som avtjänar ett längre fängelsestraff under ansökningstiden. Ett annat exempel kan vara att personen helt saknar förutsättningar att inom överskådlig tid resa vidare från det land där personen vistas. Även andra situationer kan bli aktuella. Migrationsverket måste göra en framåtsyftande bedömning av hur varaktigt ett sådant hinder kommer att vara.

text: I de ärenden där ansökan gäller uppehållstillstånd på grund av bestämmelserna i

text: 5 kap. 3 a § utlänningslagen

text: kan Migrationsverket göra motsvarande bedömning, med hänsyn till att den bestämmelsen inte ger en rätt till uppehållstillstånd utan uppehållstillstånd ”får” beviljas under vissa förutsättningar. I vissa fall är det inte rimligt att bevilja uppehållstillstånd enligt den bestämmelsen. Även när den sökande gör gällande en rätt till familjeåterförening enligt

text: 5 kap. 3 § utlänningslagen

text: kan verket avslå ansökan, utifrån bedömningen att en grundläggande förutsättning för att bevilja uppehållstillstånd då saknas. Eftersom den sökande inte kommer att kunna bosätta sig här i landet inom en överskådlig framtid, bedömer Migrationsverket att den sökande under sådana omständigheter objektivt saknar avsikt att fullfölja ansökan. I de ärendena finns ingen anledning att gå vidare till 5 kap. 17 a § och göra en bedömning av om det finns anledning att vägra uppehållstillstånd eftersom familjemedlemmarna saknar avsikt att leva tillsammans.

text: 3.2. Återkallelse av uppehållstillstånd

text: Den andra rättsliga frågan gäller om när Migrationsverket annars bör återkalla ett uppehållstillstånd p.g.a. att den sökande inte flyttat till Sverige, och när det i så fall kan ske.

text: Det här ställningstagandet tar inte upp bestämmelserna om återkallelse då bosättning upphört eftersom den rättsliga frågan rör personer som inte har rest in i Sverige och därmed inte har påbörjat sin bosättning här.

text: I förarbetena till bestämmelsen om återkallelse av tillstånd då bosättningen upphört uttalade dock regeringen att den bestämmelsen inte innebär att Migrationsverket bör efterforska om sökanden bor kvar utan agera när man i andra sammanhang får kännedom om att bosättningen har upphört. Resonemanget är relevant även för möjligheten att återkalla ett uppehållstillstånd innan sökanden har bosatt sig i Sverige. Migrationsverket bör alltså inte heller i dessa situationer efterforska om en person faktiskt utnyttjat sitt uppehållstillstånd och bosatt sig i Sverige. Det innebär att Migrationsverket inte aktivt ska söka efter sådan information om det inte finns indikationer i ärendet som gör att verkets utredningsplikt aktualiseras. Verket bör istället agera i fråga om återkallelse när myndigheten i andra sammanhang får kännedom om att personen saknar sådana möjligheter. Det kan vara uppgifter som kommer från en annan myndighet, till exempel en utlandsmyndighet, eller från ett annat ärende.

text: När Migrationsverket avser att återkalla ett uppehållstillstånd för den som inte rest in i Sverige är det främst möjligheten att återkalla uppehållstillstånd p.g.a. särskilda skäl i

text: 7 kap. 2 § utlänningslagen

text: som kan komma att aktualiseras, oavsett om det är fråga om permanenta eller tillfälliga uppehållstillstånd. Migrationsverket ska tillämpa bestämmelsen om särskilda skäl med försiktighet. Av förarbetsuttalandena till bestämmelsen framgår att det till exempel kan bli aktuellt när förutsättningarna för uppehållstillståndet inte längre är aktuella. Det kan bl.a. finnas särskilda skäl om Migrationsverket får kännedom om att den relation som legat till grund för det beviljade uppehållstillståndet inte längre består. Ett annat exempel på särskilda skäl är när sökanden inte längre har för avsikt att bosätta sig i Sverige. När Migrationsverket överväger att återkalla ett uppehållstillstånd måste de uppgifter som tillkommit kommuniceras med den enskilde. En återkallelse p.g.a. särskilda skäl förutsätter att personen ifråga fortsatt vistas utanför Sverige. Utlandsmyndigheterna kan även i återkallelseärenden bistå med kompletterande utredningsåtgärder och kommunicering av uppgifter.

text: Gällande rätt m.m.

text: Beviljande av uppehållstillstånd

text: Medlemmar ur kärnfamiljen har i regel en rätt till uppehållstillstånd, vilket följer av

text: 5 kap. 3 § utlänningslagen

text: . Paragrafen infördes vid genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet . Familjeåterföreningsdirektivet behandlar tredjelandsmedborgares rätt till familjeåterförening med familjemedlemmar som också är tredjelandsmedborgare. För att uppnå en enhetlig och icke diskriminerande lagstiftning ansåg regeringen att rätten skulle gälla oavsett referenspersonens medborgarskap (jfr

text: prop. 2005/06:72 s. 32

text: ). Vissa andra kategorier av anhöriga får istället beviljas uppehållstillstånd enligt regelverket i

text: 5 kap. 3 a § utlänningslagen

text: I 5 kap. 17 ─

text: 17 b §§ utlänningslagen

text: finns generella bestämmelser som anger när det finns särskilda skäl mot att bevilja uppehållstillstånd. Här anges bl.a. i 5 kap. 17 a § andra stycket 1 att uppehållstillstånd får vägras i sådana fall som avses i 3 a § första stycket 1 eller 2 b, om makarna eller samborna inte lever tillsammans eller inte har sådan avsikt. Bestämmelsen innebär att även om makar formellt fortfarande är gifta behöver inte detta grunda rätt till uppehållstillstånd för en make om makarna inte lever tillsammans. Den tar också sikte på makar eller sambor som visserligen har sammanlevt men som inte avser att leva tillsammans efter beslutet om uppehållstillstånd (

text: a. prop. s. 88

text: Vidare anges i

text: 5 kap. 17 a § tredje stycket utlänningslagen

text: att vid bedömningen av om uppehållstillstånd bör vägras ska hänsyn tas till personens övriga levnadsomständigheter och familjeförhållanden. Även den bestämmelsen infördes i samband med genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet för att uppfylla kravet i direktivets artikel 17. Vid genomförandet av familjeåterföreningsdirektivet angav lagstiftaren att denna bestämmelse hänför sig till sådana faktorer av humanitärt slag som anges i artikel 17, och att även religiösa och kulturella hänsyn kan beaktas vid tillståndsprövningen (

text: a. prop. s. 43

text: Av artikel 17 följer att inför ett beslut om avslag på en ansökan om uppehållstillstånd om familjeåterförening ska myndigheten ta hänsyn hur stabila familjebanden är, hur länge den sökande vistats i medlemsstaten och om han eller hon har en familjemässig, kulturell eller social anknytning till ursprungslandet.

text: Uppehållstillståndskort är ett bevis om uppehållstillstånd som ska utfärdas i form av en sådan handling som avses i förordningen om enhetlig utformning av uppehållstillstånd . Det följer av

text: 4 kap. 22 § utlänningsförordningen (2006:97)

text: Återkallelse av uppehållstillstånd

text: Utlänningslagens

text: 7 kap.

text: innehåller bestämmelser rörande återkallelse av tillstånd. Nationell visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd får återkallas för en person som medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller medvetet har förtigit omständigheter, som varit av betydelse för att få tillståndet (

text: 1 § första stycket

text: ). Av

text: 2 §

text: framgår att utöver vad som sägs i

text: 1 §

text: får nationell visering, uppehållstillstånd och arbetstillstånd återkallas, om det finns särskilda skäl för det. Uppehållstillstånd för dock återkallas enligt

text: 2 §

text: endast för en person som ännu inte har rest in i Sverige.

text: Vid införandet av bestämmelsen i nuvarande

text: 7 kap. 2 § utlänningslagen

text: (proposition 1979/80:96 med förslag till ny utlänningslag m.m. s. 93) framhölls följande:

text: Med anledning av ett önskemål från SIV under remissbehandlingen har i andra stycket angetts att ett UT för en utlänning som ännu inte har rest in i landet även annars får återkallas, om det föreligger särskilda skäl. Så kan vara fallet om det visar sig att förutsättningarna för tillståndet inte längre föreligger. Möjligheten bör användas med försiktighet. Om SIV anser att i ett visst fall begagna sig av möjligheten att återkalla tillståndet, bör det ske på sådant sätt att utlänningen får del av återkallelsen innan han påbörjar eventuell resa hit.

text: I regeringens proposition 1988/89:86 med förslag till utlänningslag m.m. anfördes motsvarande motivering (s. 63):

text: Uppehållstillstånd för den, som ännu inte har kommit till Sverige, bör också liksom hittills kunna återkallas om det finns andra särskilda skäl, t.ex. att förutsättningen för tillståndet har ändrats väsentligt. Om utlänningen själv inte har orsakat eller bort förutse att omständigheterna skulle förändras, bör dock återkallelsemöjligheten tillämpas med försiktighet.

text: Om utlänningen i sådant fall har vidtagit förberedelser för sin utflyttning av mer omfattande art bör tillståndet normalt inte återkallas.

text: I övrigt ska ett permanent uppehållstillstånd bland annat återkallas för en person som inte längre är bosatt i Sverige (

text: 7 kap. 7 § första stycket utlänningslagen

text: ). Detta betyder inte att Migrationsverket fortlöpande ska efterforska om personer med permanent uppehållstillstånd också bor kvar i Sverige. Det är tillräckligt att verket reagerar när det i andra sammanhang får kännedom om att personens bosättning har upphört (

text: prop. 1979/80:96 s. 117

text: Migrationsöverdomstolen har i sin praxis inte behandlat frågan om hur en avsaknad av praktiska möjligheter att genomföra bosättningen ska beaktas vid bedömningen av ansökan om uppehållstillstånd p.g.a. familjeanknytning. Inom ramen för ett avgörande som rörde makars avsikt att bo tillsammans (

text: MIG 2013:14

text: ) tog dock Migrationsöverdomstolen bl.a. hänsyn till att makarnas bosättningsplaner snarare berott på praktiska omständigheter av tillfällig natur än på att det saknades avsikt hos dem att leva tillsammans.

text: Handläggningsfrågor

text: I ärenden om visering, tidsbegränsat uppehållstillstånd, arbetstillstånd och återkallelse av permanent uppehållstillstånd eller ställning som varaktigt bosatt i Sverige tillämpas bestämmelserna i

text: 25 § förvaltningslagen (2017:900)

text: om rätt för en part att få del av uppgifter endast när utlänningen är bosatt eller annars vistas i Sverige. Det följer av

text: 13 kap. 9 § utlänningslagen

text: I ett ärende om återkallelse av tidsbegränsat uppehållstillstånd kan Migrationsverket inte med stöd av

text: utlänningslagen

text: göra undantag från den kommuniceringsskyldighet som åligger verket enligt

text: förvaltningslagen

text: MIG 2011:20


doctype: stallningstagande

text: Från och med den 12 juni 2026 ska de förordningar som ingår i EU:s migrations- och asylpakt tillämpas, bland annat asylprocedurförordningen och skyddsgrundförordningen. Detta innebär bl.a. att

text: utlänningslagens

text: och

text: utlänningsförordningens

text: bestämmelser inte är tillämpliga i de delar de är i strid med eller regleras av dessa förordningar. Den anpassade nationella lagstiftningen träder i kraft vid olika tillfällen. Detta rättsliga ställningstagande är inte uppdaterat i relation till förordningarnas bestämmelser eller anpassad nationell lagstiftning. Notera att det i

text: utlänningslagen

text: och i vissa av de EU-rättsliga förordningarna finns övergångsbestämmelser som reglerar vilka ärenden som ska träffas av de olika regelverken.

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-12 3.0 Friskrivningsklausul RA/066/2026

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: Direktiv

text: respektive

text: Detta följer av att 5 kap. 17 § andra stycket inte hänvisar till fjärde kapitlet, 5 kap. 1 § eller 3 § första stycket 5, utan enbart till 5 kap. 3 § första stycket 2 eller 3 och 3 a § andra stycket. 3 Se även artiklarna 4 j, 6.1, 16, 17 och 20 i lag (

text: ) om 1996 års Haagkonvention. 4 När utlänningen sedan kommer till Sverige och ansöker om ett ordinarie främlingspass så sker en annan prövning och det är inte säkert att ett sådant främlingspass kan beviljas för alla.

text: Se

text: prop. 2009/10:31

text: s.113 f.

nyckelord:
Praxis
Barn
Utlänningslag
Återkallelse av uppehållstillstånd
Vidarebosättning

publisher: Migrationsverket

status: gällande

title: Vidarebosättning

org: migr

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

type: rubrik

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

type: stycke

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Syfte och bakgrund

text: Syftet med detta rättsliga ställningstagande är att klargöra den rättsliga grunden för vidarebosättning och ge vägledning om i vilka fall vidarebosättning kan ske.

text: Regeringen ger varje år instruktion till Migrationsverket om förutsättningarna för vidarebosättning till Sverige.

text: 2. Gällande rätt m.m.

text: 2.1 Tillämpliga lagrum

text: Den rättsliga grunden för vidarebosättning finns i

text: 5 kap. 2 § utlänningslagen (2005:716)

text: : ”En utlänning som tagits emot i Sverige inom ramen för ett beslut som regeringen har meddelat om överföring av skyddsbehövande till Sverige (vidarebosättning) ska beviljas ett permanent uppehållstillstånd.”

text: Enligt

text: 4 § 3 p förordningen (2019:502)

text: med instruktion för Migrationsverket ska Migrationsverket svara för organiserad uttagning och överföring av flyktingar och andra skyddsbehövande.

text: I

text: prop. 2004/05:170 s. 276

text: anges att

text: 5 kap. 2 § utlänningslagen

text: innehåller en lagreglering om uppehållstillstånd för utlänningar som tagits emot för vidarebosättning. Sverige har sedan 1950-talet tagit emot flyktingar och andra skyddsbehövande inom ramen för en av regeringen fastställd kvot.

text: 2.2 Uttalanden i regleringsbrev och regeringsbeslut

text: I de årliga regleringsbreven till Migrationsverket ger regeringen förutsättningar för vidarebosättning.

text: Sedan 2009 har regeringen angett att det endast är flyktingar och andra skyddsbehövande som kan komma i fråga för vidarebosättning till Sverige. Av regeringsbeslut om vidarebosättning m.m. för budgetåret 2021 framgår att Migrationsverket ska vidta åtgärder för att genom vidarebosättning i Sverige erbjuda skydd för flyktingar och andra skyddsbehövande som befinner sig i tredje land. Syftet är ”dels att tillhandhålla en varaktig lösning som inte omedelbart står i utsikt där de befinner sig, dels att visa solidaritet med länder utanför EU som hyser stora flyktingpopulationer.” Personerna får vidarebosättas efter förslag från UNHCR och i undantagsfall även efter förslag från svenska utlandsmyndigheter. Dessutom anges i beslutet, liksom tidigare, att även tribunalvittnen med nära anhöriga ska vidarebosättas.

text: 3. Rättslig bedömning

text: 3.1 Bedömning

text: 3.1.1 Allmänt om vidarebosättning

text: Vidarebosättning grundar sig inte på ett ansökningsförfarande utan på en framställan från i normalfallet UNHCR.

text: De svenska kriterierna för vidarebosättning bygger på principen om att skyddsbehov i förhållande till hemlandet alltid är grunden för vidarebosättning. UNHCR har dock ett annat mandat och andra kriterier för vidarebosättning. Migrationsverkets och UNHCR:s bedömning av vad som utgör skyddsbehov kan också skilja sig åt. Det kan undantagsvis få konsekvensen att en person som Migrationsverket bedömer sakna skyddsbehov mot hemlandet inte accepteras för vidarebosättning även om UNHCR anser att vidarebosättning är det enda alternativet.

text: Utlänningslagen

text: innehåller ingen skyldighet att vidarebosätta en person som omfattas av en framställan om vidarebosättning. Att neka vidarebosättning strider därför inte mot

text: utlänningslagens

text: bestämmelser eller Sveriges internationella åtaganden. Regeringens instruktioner till Migrationsverket hindrar inte heller att verket i vissa fall kan neka vidarebosättning, även om en person uppfyller regeringens villkor för vidarebosättning.

text: 3.1.2 Vilka kan vidarebosättas?

text: Av regleringsbrevet 2017 följer att endast personer som Migrationsverket bedömer som flyktingar eller andra skyddsbehövande i enlighet med

text: 4 kap.

text: och

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: kan komma i fråga för vidarebosättning. De måste också befinna sig i ett tredjeland.

text: Migrationsverket vidarebosätter även tribunalvittnen och deras nära anhöriga som i enlighet med

text: 22 kap.

text: utlänningslagen

text: och efter framställan från en internationell tribunal eller domstol har beviljats uppehållstillstånd i Sverige.

text: 3.1.3 Hur ska bedömningen göras?

text: Utlänningslagen

text: och EU:s skyddsgrunds- respektive asylprocedurdirektiv gäller inte utanför EU.

text: Utlänningslagens

text: bestämmelser i fjärde kapitlet bör dock kunna vara vägledande för hur skyddsbedömningen ska göras.

text: Vid bedömningen av om uppehållstillstånd ska beviljas inom ramen för vidarebosättning ska det därför göras samma överväganden som vid bedömningen av en asylansökan som en asylsökande lämnat in i Sverige.

text: För att en person ska anses vara flykting eller alternativt skyddsbehövande får denne inte vara utesluten från sådant skydd. Det innebär att bedömningen om

text: uteslutande (exklusion) också ska göras på samma sätt som i ett ”vanligt” asylärende. Bestämmelserna i

text: 4 kap.

text: 2 b

text: och

text: 2 c §§

text: utlänningslagen

text: ska alltså tillämpas i ett vidarebosättningsärende.

text: En person som exkluderas från att anses som flykting eller annan skyddsbehövande kan inte komma i fråga för vidarebosättning och framställan ska följaktligen avslås.

text: Däremot får uppehållstillstånd inte vägras på någon av de grunder som anges i 5 kap. 1 § andra stycket och 5 kap. 17 §

text: utlänningslagen

text: och inte heller tidsbegränsas med stöd av bestämmelserna i

text: 5 kap.

text: 15 §§

text: samma lag (

text: prop. 2004/05:170 s. 276

text: Tidigare har kvotflyktingar beviljats permanent uppehållstillstånd i enlighet med förarbetsuttalanden och praxis. Denna ordning regler nu i lagtexten i

text: 5 kap. 2 § utlänningslagen

text: av vilken följer att en person som tagits emot inom ramen för flyktingkvoten ska beviljas ett permanent uppehållstillstånd.

text: 3.1.4 Frågor om medgivande m.m. i ärenden om barn

text: Som angetts ovan får förarbetena till bestämmelsen i

text: 5 kap 2 § utlänningslagen

text: anses innebära att uppehållstillstånd inte kan nekas med stöd av bl.a.

text: 5 kap. 17 § utlänningslagen

text: och heller inte tidsbegränsas med stöd av 7-15 §§. Det innebär att ett medgivande (att ett barn får bosätta sig med en härvarande förälder) i

text: 5 kap. 17 § andra stycket utlänningslagen

text: inte är tillämplig i vidarebosättningsärenden. Motsvarande krav finns heller inte när ett barn ansöker om asyl i Sverige. 1980 års Haagkonvention som är gällande i svensk lag och som har till syfte att skydda barn mot skadliga effekter av olovliga bortföranden kan inte tolkas så att den ger stöd för att kräva ett medgivande utöver

text: utlänningslagen

text: Sammanfattningsvis kan det därför inte ställas upp något krav på medgivande i vidarebosättningsärenden. Det kan heller inte ställas upp något krav på intyg om vem som har vårdnaden om ett barn. Som vid all handläggning gäller att man bör vara uppmärksam på olika typer av oegentligheter, och det är av vikt att familjeförhållanden utreds så långt som det är möjligt.

text: Övriga bestämmelser i fjärde och femte kapitlet

text: utlänningslagen

text: bedöms inte aktualiseras i vidarebosättningsärenden.

text: Eftersom det inte kan krävas medgivande av en vårdnadshavare att ett barn får flytta till Sverige, kan det heller inte krävas ett medgivande vid utfärdande av ett provisoriskt främlingspass som endast gäller för inresa till Sverige enligt

text: 2 kap. 14 § utlänningsförordningen (2006:97)

text: . Det får anses att det finns särskilda skäl enligt 2 kap. 14 a § andra stycket 2 p att inte kräva medgivande för utfärdande av ett provisoriskt främlingspass som endast gäller för inresan.

text: 3.2 Återkallelse av uppehållstillstånd och statusförklaring

text: Som ovan har nämnts, gäller inte

text: utlänningslagen

text: utomlands. Migrationsverket anser dock att på samma sätt som

text: utlänningslagens

text: bestämmelser i fjärde kapitlet om beviljande av uppehållstillstånd respektive statusförklaring ska tillämpas, måste även bestämmelserna om återkallelse av uppehållstillstånd respektive statusförklaring kunna vara vägledande i de situationer där det måste anses vara rimligt att ett redan beviljat beslut inte bör gälla.

text: För det fall en person har beviljats uppehållstillstånd för vidarebosättning, men väljer att inte utnyttja detta genom att avvika från vidarebosättningsprocessen eller genom att inte resa till Sverige, kan fråga om återkallelse av uppehållstillståndet uppstå. De återkallelsegrunder i 7 kapitlet

text: utlänningslagen

text: som kan bli aktuella är främst

text: eller

text: 2 §§

text: . Bägge dessa är fakultativa, d.v.s. återkallelse får ske.

text: 7 kap. 1 § utlänningslagen

text: förutsätter att utlänningen medvetet har lämnat oriktiga uppgifter eller förtigit omständigheter. Eftersom beslut om vidarebosättning huvudsakligen grundar sig på framställan från annan än utlänningen själv och Migrationsverket har bevisbördan för att de oriktiga uppgifterna har lämnats medvetet, kan bestämmelsen i många fall bli svår att tillämpa.

text: I

text: 7 kap. 2 § utlänningslagen

text: anges att utöver vad som anges i 1 § får uppehållstillstånd återkallas om det finns särskilda skäl. Detta får (enligt andra stycket) endast ske för en utlänning som inte har rest in i Sverige. Det finns knappast någon vägledning i förarbetena om vad som utgör särskilda skäl. Det anges dock som exempel att förutsättningarna för tillståndet har ändrats väsentligt. Om utlänningen själv inte har orsakat de förändrade omständigheterna bör återkallelsemöjligheten tillämpas med försiktighet.

text: Mot bakgrund av dessa uttalanden bör det finnas grund för att återkalla uppehållstillståndet för det fall personen själv genom sitt agerande eller utsaga visar att han/hon inte har intresse av vidarebosättning i Sverige.

text: Grunderna för återkallelse av statusförklaring finns i 4 kap. 5 b och 5 c §§ första styckena

text: utlänningslagen

text: . Dessa är uttömmande och obligatoriska, d.v.s. om förutsättningarna är uppfyllda ska återkallelse ske. Om personen inte längre uppfyller definitionerna för flykting eller skyddsbehövande i

text: 4 kap.

text: eller

text: 2 §§

text: utlänningslagen

text: ska statusförklaringen återkallas. Det kan också vara så att personen har upphört att vara flykting eller skyddsbehövande på grund av senare inträffade orsaker som uttömmande anges i

text: 4 kap.

text: eller

text: 5 a §§

text: utlänningslagen

text: 4 kap. 5 § första stycket 1 p utlänningslagen

text: torde inte bli tillämplig i vidarebosättningsärenden, eftersom personer som är aktuella för vidarebosättning måste befinna sig i ett tredjeland, såvida det inte framkommit att de har återvänt till sitt hemland och bosatt sig där. Övriga grunder för återkallelse av flyktingstatus eller status som skyddsbehövande torde sällan aktualiseras. Det bör dock

text: uppmärksammas om personer i vidarebosättningsärenden har kommit att få medborgarskap och beskydd i värdlandet.

text: I så fall kan flyktingskapet ha upphört enligt

text: 4 kap. 5 § första stycket 3 p utlänningslagen

text: . En sådan person bör därför inte komma i fråga för vidarebosättning.

text: En statusförklaring i svensk rätt är inte tidsbegränsad och den ligger kvar så länge den inte återkallas .

text: Den har ingen koppling till ett uppehållstillstånd. En person som i ett vidarebosättningsärende har beviljats statusförklaring men som väljer att inte utnyttja ett uppehållstillstånd har alltså kvar sin statusförklaring. För det fall uppehållstillståndet har återkallats men personen senare dyker upp och vill ha uppehållstillstånd i Sverige finns det inte grund för att neka personen detta, såvida statusförklaringen inte kan återkallas. I en sådan situation bör det då utredas om det finns grund för återkallelse av statusförklaringen. Det är Migrationsverket som har bevisbördan för att grunderna för återkallelse är uppfyllda.

text: Enligt

text: 13 kap. 9 § utlänningslagen

text: gäller att bestämmelserna i

text: 25 § förvaltningslagen (2017:900)

text: om kommunikation med den enskilde endast ska tillämpas i ärenden om återkallelse av permanent uppehållstillstånd när utlänningen är bosatt eller annars vistas i Sverige. Eftersom de personer som ska vidarebosättas ännu inte är bosatta eller vistas i Sverige gäller alltså inte kravet på kommunikation vid återkallelse av uppehållstillstånd. Enligt

text: 13 kap. 9 a § utlänningslagen

text: får dock en statusförklaring inte återkallas utan att utlänningen fått tillfälle att yttra sig. Som ovan nämnts, gäller

text: utlänningslagen

text: inte utomlands. Migrationsverket har dock bevisbördan för återkallelse av statusförklaring är uppfyllda och det måste beaktas för det fall man beslutar att återkalla en statusförklaring utan att utlänningen har fått tillfälle att yttra sig.

text: 3.3 Överklagande

text: Bestämmelserna om överklagande av Migrationsverkets beslut i 14 kapitlet

text: utlänningslagen

text: är uttömmande. Det finns ingen bestämmelse däri som anger att Migrationsverkets beslut om att neka vidarebosättning kan överklagas. Det finns inte heller någon annan rättslig grund för att överklaga ett beslut om att avslå en framställan om vidarebosättning. Ett sådant beslut kan därför inte överklagas. Ett överklagande som har inkommit i rätt tid ska dock alltid överlämnas till migrationsdomstolen som har att ta ställning till om överklagandet ska avvisas.

text: Beslut om återkallelse av uppehållstillstånd respektive statusförklaring får överklagas i vanlig ordning enligt 14 kap. 3 respektive

text: 6 §§ utlänningslagen

type: stallningstagande


text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: kap.

text: 4 §

text: UtlL

text: kap.

text: 9 §

text: UtlL

text: kap.

text: 10 §

text: UtlL

text: kap.

text: 11 §

text: UtlL

text: MIG 2006:5

text: MIG 2007:23

text: MIG 2014:2

text: MIG 2019:17

nyckelord: Verkställighet Praxis Lagstiftning Förvar Utlänningslag

title: Frågan om avräkning av tid i beslut om förvar

text: Avräkning av tid i beslut om förvar

text: Fakta om rättsliga ställningstaganden

text: Rättsliga ställningstaganden utgör Migrationsverkets uttalanden om hur en författning bör tolkas och är styrande för myndighetens medarbetare. De beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga ställningstaganden förs in i en särskild dokumentserie, RS-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av ett rättsligt ställningstagande förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Sammanfattning

text: Om en utlänning efter att ha tagits ur förvar tas i förvar på nytt, ska den tid som personen tidigare suttit i förvar inte avräknas i det nya beslutet om förvar.

text: En utlänning kan vara förvarstagen med stöd av 10 kap. § 1 andra stycket 3 och tredje stycket

text: utlänningslagen

text: (s.k. verkställighetsförvar) vid flera tillfällen under vistelsen i Sverige. Om så sker ska den sammanlagda tiden som personen varit förvarstagen med stöd av

text: 10 kap.

text: 1 § andra stycket 3

text: och

text: tredje stycket

text: räknas ihop när man beräknar 12-månadersgränsen.

text: 2. Bakgrund

text: Migrationsöverdomstolen har i ett antal domar fattat beslut om att avräkna tidigare tid i förvar när en utlänning på nytt tas i förvar. Av domarna framgår inte närmare hur och när en avräkning ska göras. Det finns inte heller något lagstöd för ett sådant förfarande. Detta har medfört att frågan om avräkning av tid inte har behandlats på samma sätt i olika ärenden.

text: Dessa oklarheter skapade problem i den operativa verksamheten, framförallt på Migrationsverkets förvarsenheter, som har ett ansvar för att bevaka dessa tider och i viss mån lagligheten i frihetsberövandet. Ett klargörande på detta område är viktigt med tanke på medarbetarnas enskilda tjänstemannaansvar.

text: För den enskilde utlänningen skapar en klar ståndpunkt från myndigheten förutsättningar för en ökad rättssäkerhet.

text: 3. Rättslig bedömning

text: Inte i något av de avgöranden från Migrationsöverdomstolen där avräkning av tid berörs, behandlas den frågan huvudsakligen. Frågan om avräkning av tid tycks mer vara fråga om att Migrationsöverdomstolen tagit hänsyn till de särskilda förhållandena i det enskilda fallet.

text: Det kan förklara varför det i samtliga avgöranden saknas någon form av resonemang kring grunden för varför tiden i förvar ska avräknas när en person först tagits ur förvar och sedan återigen tas i förvar. Det finns inte heller något resonemang om när avräkning av tid inte ska göras. De senare avgörandena hänvisar dessutom endast till det första avgörandet,

text: MIG 2006:5

text: Mot denna bakgrund är det svårt att dra någon generell slutsats av avgörandena från Migrationsöverdomstolen.

text: I

text: utlänningslagen

text: saknas bestämmelser om avräkning av tid. Det speglas i viss mån även av att det inte heller framgår vilka rättsliga grunder som Migrationsöverdomstolens beslut att avräkna tid vilar på. Det som nämns om avräkning av tid i praxis är inte av sådan karaktär att det går att dra några slutsatser om när och hur avräkning av tid ska göras och det går heller inte att klart utläsa om även myndigheterna ska avräkna tid.

text: Med tanke på att det saknas en rättslig reglering i frågan om avräkning av tid och då det av praxis inte går att dra några slutsatser om när och hur avräkning av tid ska göras, ska avräkning av tid inte göras i förvarsärenden. Utgångspunkten för hur tidsfristerna i förvar ska beräknas är reglerna i 10 kapitlet i

text: utlänningslagen

text: Vad gäller den tid som en utlänning får hållas i förvar med stöd av

text: 10 kap. 1 § andra stycket 3 utlänningslagen

text: , s.k. verkställighetsförvar, anges i återvändandedirektivet en yttersta tidsgräns för hur lång tid ett sådant verkställighetsförvar får bestå. Denna tidsgräns har i svensk rätt fastställts till tolv månader i

text: 10 kap. 4 § utlänningslagen

text: . När det gäller frågan om hur man ska beräkna tidsgränsen i verkställighetsförvar om en utlänning förvarstas vid fler tillfällen än ett på den grunden, finns vägledning i Kadzoev-domen (

text: ). Av domen framgår att syftet med bestämmelserna om tidsgränser för förvar i återvändandedirektivet är att tillse att ett förvarstagande inte pågår utöver den längsta tid som föreskrivs i direktivet.

text: En konsekvens av domen är att man måste räkna ihop den sammanlagda tid som utlänningen suttit i verkställighetsförvar under vistelsen i Sverige vid bedömningen av när 12-månadersgränsen inträffar.

text: Det betyder att Migrationsverket vid beräkning av 12-månadersgränsen också måste beakta den tid som utlänningen suttit i verkställighetsförvar med stöd av ett beslut från Polismyndigheten.

text: Detta för att inte riskera att en utlänning hålls i förvar för verkställighet längre än den längsta tid som föreskrivs i

text: 10 kap. 4 § andra stycket utlänningslagen

text: Om avlägsnandebeslutet har verkställts men utlänningen därefter reser in i Sverige igen sker det en nollställning av tolvmånadersperioden. Då behöver man inte beakta den tid som personen hölls i verkställighetsförvar före utresan. Om utlänningen reser ut ur landet men återvänder direkt för att det inte varit möjligt att genomföra avlägsnandet – det som brukar benämnas ”misslyckad verkställighet” – sker däremot ingen nollställning. I en sån situation måste den tidigare tiden i verkställighetsförvar beaktas vid beräkningen av tolvmånadersperioden. Se

text: MIG 2019:17

text: Om avlägsnandeärendet preskriberas bedömer Migrationsverkets att det blir möjligt att på nytt förvarsta en utlänning i upp till 12 månader i verkställighetsärenden, även om utlänningen inte har lämnat landet under denna tid. Det är Migrationsverkets bedömning att detta gäller även i de fall där vi upphävt ett tidigare fattat avlägsnandebeslut och beviljat uppehållstillstånd för en utlänning, som sedan får ett nytt beslut om avlägsnande. I ett sådant fall har utlänningens vistelse vid någon tidpunkt legaliserats genom ett beslut om tillstånd. Det kan även förekomma fall där en myndighets beslut om avlägsnande upphävs, men där konsekvensen inte blir att utlänningen får ett tillstånd att vistas i landet. Detta gäller exempelvis om Migrationsverket fattar ett beslut om avlägsnande, som upphävs av migrationsdomstol och visas åter till verket för förnyad handläggning. I ett sådant fall uppstår inte situationen där verket, eller Polisen, får möjlighet att förvarsta en utlänning på nytt i upp till tolv månader i verkställighetsärenden. Detta då vistelsen inte har legaliserats under denna process.

text: Bilaga till RS/035/2021

text: Rättsliga förutsättningar

text: En utlänning får inte hållas i förvar för utredning med stöd av 1 § andra stycket 1 längre tid än 48 timmar. En utlänning får inte hållas i förvar för verkställighet med stöd av 1 § andra stycket 3 längre tid än två månader, om det inte finns synnerliga skäl för en längre tid. Även om det finns sådana synnerliga skäl får utlänningen inte hållas i förvar längre tid än tre månader eller, om det är sannolikt att verkställigheten kommer att ta längre tid på grund av bristande samarbete från utlänningen eller det tar tid att införskaffa nödvändiga handlingar, längre tid än tolv månader. Tidsgränserna om tre och tolv månader gäller dock inte om utlänningen av allmän domstol utvisats på grund av brott. I andra fall än som avses i första och andra styckena får en utlänning som har fyllt 18 år inte hållas i förvar längre tid än två veckor, om det inte finns synnerliga skäl för en längre tid.

text: Ett beslut om förvar enligt 4 § andra eller tredje stycket ska prövas på nytt inom två veckor från den dag då det började verkställas. I de fall det finns beslut om avvisning eller utvisning ska beslutet om förvar prövas på nytt inom två månader från den dag då det började verkställas. Ett beslut om uppsikt ska prövas på nytt inom sex månader från beslutet. Om utlänningen hålls kvar i förvar eller fortfarande ska stå under uppsikt, ska ny prövning fortlöpande ske inom samma tider. Ett beslut om förvar eller uppsikt ska omedelbart upphävas, om det inte längre finns skäl för beslutet.

text: Beslut om förvar eller uppsikt som inte prövas på nytt inom föreskriven tid upphör att gälla.

text: Varje ny prövning av ett beslut om förvar ska föregås av en muntlig förhandling. Detta gäller även en ny prövning av ett beslut om uppsikt, om det inte med hänsyn till utredningens art eller andra omständigheter framstår som uppenbart att en muntlig förhandling saknar betydelse.

text: I kommentaren till

text: 10 kap. 9 §

text: UtlL anges att om en utlänning upprepade gånger inom kort tid varit föremål för tvångsingripande genom olika beslut om förvar, talar ändamålsskäl för att man när utgångspunkten för tidsfristen ska fastställas, utgår från tidpunkten för det första förvarstagandet och avräknar den tid som utlänningen inte hållits i förvar. Det anges även att denna situation inte har varit helt ovanlig i samband med att en utlänning efter en misslyckad verkställighet har

text: återförts till Sverige (se Wikrén ochSandesjö,

text: Utlänningslagen

text: med kommentarer, 9 uppl. s. 490).

text: Tillfälligt verkställighetshinder på grund av utdömt fängelsestraff medför inte att det inte är fråga om att verkställa ett beslut om avvisning eller utvisning enligt

text: 10 kap. 1 § utlänningslagen (2005:716)

text: . Polismyndighets beslut om förvar under löpande tidsfrist enligt

text: 10 kap. 9 § fjärde stycket utlänningslagen

text: som inte föregåtts av en muntlig förhandling har inte ansetts utgöra ett nytt beslut om förvar i lagens mening och är därmed inte det beslut som är bärare av tvångsåtgärden.

text: Migrationsöverdomstolen ansåg även att en avräkning av den tid som den förvarstagne redan suttit i förvar skulle göras vid beräkningen av den tid inom vilken en ny prövning av beslutet om förvar måste göras.

text: Den prövning av om utlänningen fortfarande ska hållas i förvar som den handläggande myndigheten har skyldighet att företa enligt

text: 10 kap. 12 § andra stycket utlänningslagen

text: när den skiljer ett ärende eller mål ifrån sig genom ett beslut om avvisning eller utvisning måste inte föregås av muntlig förhandling.

text: Migrationsöverdomstolen konstaterar endast (med hänvisning till

text: MIG 2006:5

text: ) att avräkning ska ske av den tid personen redan suttit i förvar till följd av Migrationsverkets beslut.

text: Det finns inte förutsättningar för förvar när en utlänning är intagen i en kriminalvårdsanstalt. Därför ska ett beslut om förvar upphävas om den förvarstagne börjar avtjäna ett fängelsestraff.

text: När det gäller avräkning av tid konstaterar Migrationsöverdomstolen att man tidigare uttalat sig i några fall där personer först tagits ur förvar och det därefter beslutats att åter ta dem i förvar (ovan nämnda

text: MIG 2006:5

text: och

text: MIG 2007:23

text: ) och att det vid fastställandet av tidsfristen för omprövningen gjorts en avräkning av tid med det antal dagar en person redan varit förvarstagen.

text: Tolv månader är den maximala tid som en utlänning får hållas i förvar för verkställighet av ett avlägsnandebeslut, i vart fall så länge som det får anses vara fråga om samma verkställighetsärende.

text: När det gäller sammanlagd tid i verkställighetsförvar slår Migrationsöverdomstolen fast följande. Om en utlänning tas i förvar mer än en gång för att verkställa avlägsnandebeslutet måste tidigare period eller perioder som utlänningen hållits i verkställighetsförvar beaktas vid beräkningen av tolvmånadersperioden, så länge som det rör sig om samma verkställighetsärende. Om det istället rör sig om ett nytt verkställighetsärende kan en ny tolvmånadersperiod börja löpa.

text: Av punkterna 36-37 i domen framgår följande. Om den tid som en tredjelandsmedborgare hållits i förvar inför avlägsnande före det att systemet enligt direktiv 2008/115 var tillämpligt inte beaktades vid beräkningen av den längsta tiden för hållande i förvar, skulle personer som befinner sig i samma situation som Said Kadzoev kunna hållas i förvar längre än den längsta tid som föreskrivs i artikel 15.5 och 15.6 i direktivet.

text: Detta skulle inte vara förenligt med det mål som eftersträvas med dessa bestämmelser i direktiv 2008/115, vilket är att garantera att ett hållande i förvar under alla omständigheter inte överstiger arton månader.