identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-392169-2025

title: Ställningstagandet ”Indelning av byggnadskropp i en eller flera byggnader” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Indelning av byggnadskropp i en eller flera byggnader”, daterat den 2 september 2022, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet sin syn på vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att en byggnadskropp ska kunna indelas i flera byggnader. Av ett antal kammarrättsdomar framgår att dessa förutsättningar inte framgår av Skatteverkets föreskrifter som reglerar förutsättningarna för att indela en byggnadskropp i flera byggnader. Skatteverket anser mot bakgrund av detta att ställningstagandet inte längre ska tillämpas.


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-39372-2025

nyckelord:
Inkomstskatt
Skattebetalning & borgenärsarbete

publisher: Skatteverket

status: gällande

title: Ställningstagandet ”Återkallelse av F-skattsedel vid rullande skuld” ska från och med den 1 januari 2025 inte längre tillämpas

org: skv

text: Ställningstagandet ” Återkallelse av F-skattsedel vid rullande skuld” daterat den 21 maj 2007, dnr

text: 131 327393-07/111

text: , ska från och med den 1 januari 2025 inte längre tillämpas.

type: stycke

text: Skatteverket klargör i ställningstagandet i vilka situationer ett godkännande för F-skatt kan återkallas när ett företag under ett helt års tid "rullar" en skatteskuld genom att fortlöpande betala endast tidigare förfallna skatter samtidigt som man underlåter att redovisa eller betala innevarande månads skatter. I ställningstagandet redogörs även för i vilka situationer en enstaka skuld kan ligga till grund för återkallelse. I vilka situationer en ansökan om godkännande för F-skatt kan avslås eller återkallas när sökanden eller innehavaren har skatteskulder framgår från och med 1 januari 2025 av

text: 9 kap. 3 § 5

text: och

text: 4 § 7

text: skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: . Det finns därför inte skäl att ha kvar ställningstagandet efter lagändringens ikraftträdande.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-394268-2025

title: Avräkning utländsk skatt – investeringssparkonton

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Skatteverket anser att vid beräkningen av spärrbeloppet ska samtliga investeringssparkonton med utländska inkomster ses i ett sammanhang och de utländska inkomsterna på kontona jämföras med sammanlagd schablonintäkt för kontona minskad med avdraget för den skattefria grundnivån. De utländska inkomsterna tas med i täljaren vid spärrbelopps-beräkningen till högst ett belopp motsvarande schablonintäkten för de aktuella kontona minskad med avdraget.

text: Att endast konton med utländska inkomster ska beaktas i ett sammanhang vid spärrbeloppsberäkningen, bör inte gälla när tillgångarna på ett investeringssparkonto med utländska andelar har flyttats från ett kreditinstitut till ett annat kreditinstitut innan utdelningstillfället för de utländska andelarna och någon schablonintäkt inte har beräknats för kontot hos det nya kreditinstitutet. Schablonintäkten har i den situationen endast beräknats för kontot hos det tidigare kreditinstitutet medan den inkomst på vilken utländsk skatt utgår är hänförlig till kontot hos det nya kreditinstitutet. Båda kontona bör här ses som ett och samma konto även om det inte finns någon utländsk inkomst hänförlig till investeringssparkontot hos det tidigare kreditinstitutet.

text: När en person har flera investeringssparkonton som inte alla har utländska inkomster och en spärrbeloppsberäkning ska göras behöver avdraget för den skattefria grundnivån fördelas på respektive investeringssparkonto. Schablonintäkten på respektive konto ska minskas med proportionell del av avdraget beräknat utifrån storleken på schablonintäkten för respektive konto. Med konto avses här samtliga investeringssparkonton, dvs. även de utan utländska inkomster.

text: Om det finns utländska inkomster på ett investeringssparkonto men schablonintäkten minskad med schablonavdraget blir 0 kronor uppgår spärrbeloppet till det minsta beloppet 500 kronor.

text: 2 Frågeställning

text: Följande frågor har ställts om hur spärrbeloppet ska beräknas.

text: Hur ska spärrbeloppet beräknas vid innehav av flera investeringssparkonton och där utländska inkomster bara finns på något av kontona. Vid beräkningen medtas i täljaren högst ett belopp motsvarande den schablonintäkt som ska tas upp till beskattning enligt

text: 42 kap. 36 §

text: IL minskad med avdraget för den skattefria grundnivån. Är det schablonintäkten för samtliga investeringssparkonton som avses eller är det endast schablonintäkten för de konton på vilka det finns utländska inkomster?

text: Schablonintäkten på respektive konto ska som sägs ovan reduceras med avdraget men hur ska schablonavdraget fördelas mellan kontona när det finns flera investeringssparkonton?

text: Blir spärrbeloppet 500 kronor även om den utländska inkomsten vid spärrbeloppsberäkningen beräknas till 0?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Vid tillämpning av

text: 2 kap. 10 § lagen (1986:468)

text: om avräkning av utländsk skatt (AvrL) får utländska intäkter som avses i 2 kap. 1 a § AvrL tas med i de utländska kapitalinkomsterna endast till den del de, för ett visst beskattningsår, sammanlagt inte överstiger den schablon-intäkt som ska tas upp till beskattning enligt

text: 42 kap. 36 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, minskad med sådant avdrag som ska göras enligt

text: 42 kap. 45 §

text: IL (2 kap. 10 b § AvrL).

text: Avräkning enligt 2 kap. 8 § AvrL får dock ske med högst den del av den utländska skatten som motsvarar ett spärrbelopp beräknat enligt 2 kap. 9 § första stycket AvrL.

text: Spärrbeloppet ska anses uppgå till minst 500 kronor. Spärrbeloppet får dock inte överstiga summan av den skattskyldiges statliga och kommunala inkomstskatt, och avkastningsskatt som tas ut enligt

text: 2 § första stycket 4 lagen (1990:661)

text: om avkastningsskatt på pensionsmedel (2 kap. 9 § tredje stycket AvrL).

text: Den som under kalenderåret har innehaft ett investeringssparkonto för vilket ett kapital-underlag ska beräknas enligt 42 kap. 37–41 §§ IL ska ta upp en schablonintäkt.

text: Om en fysisk person under kalenderåret innehaft ett eller flera investeringssparkonton, en eller flera kapitalförsäkringar eller ett eller flera avtal om sparande i en PEPP-produkt, ska ett belopp beräknat enligt 42 kap. 48 och 49 §§ IL dras av (

text: 42 kap. 45 §

text: IL).

text: Vid innehav av ett eller flera investeringssparkonton och en eller flera kapitalförsäkringar eller avtal om sparande i en PEPP-produkt ska avdraget i första hand göras för innehav av ett eller flera investeringssparkonton (

text: 42 kap. 48 § tredje stycket

text: IL).

text: 4 Bedömning

text: Avräkning medges för utländsk skatt på utländska inkomster på ett investeringssparkonto (2 kap. 10 § AvrL). Detta oavsett att de utländska intäkterna enligt 2 kap. 1 a § AvrL inte tas med i den sammanlagda kapitalinkomsten enligt IL (2 kap. 10 a § AvrL). De utländska intäkterna vid spärrbeloppsberäkningen är dock högst ett belopp motsvarande den schablonintäkt som ska tas upp till beskattning minskat med avdraget för den skattefria grundnivån (2 kap. 10 b § AvrL).

text: Fråga a)

text: Skatteverket anser att vid beräkningen av spärrbeloppet ska samtliga investeringssparkonton med utländska inkomster ses i ett sammanhang och de utländska inkomsterna på kontona jämföras med sammanlagd schablonintäkt för kontona minskad med avdraget för den skattefria grundnivån. Detta i överensstämmelse med den s.k. overall-principen i 2 kap. 8 och 9 §§ AvrL. De utländska inkomsterna tas med i täljaren vid spärrbeloppsberäkningen till högst ett belopp motsvarande schablonintäkten för de aktuella kontona minskad med avdraget. Schablonintäkten för de investeringssparkonton till vilka några utländska inkomster inte kan knytas beaktas alltså inte vid bestämmandet av beloppet i täljaren vid spärrbeloppsberäkningen. Schablonintäkterna för samtliga konton, även de utan utländska inkomster, tas med i nämnaren då de ingår i överskott av kapital.

text: Att endast konton med utländska inkomster ska beaktas i ett sammanhang vid spärrbelopps-beräkningen, bör inte gälla när tillgångarna på ett investeringssparkonto med utländska andelar har flyttats från ett kreditinstitut till ett annat kreditinstitut innan utdelningstillfället för de utländska andelarna och någon schablonintäkt inte har beräknats för kontot hos det nya kreditinstitutet. Schablonintäkten har i den situationen endast beräknats för kontot hos det tidigare kreditinstitutet medan den inkomst på vilken utländsk skatt utgår är hänförlig till kontot hos det nya kreditinstitutet. Båda kontona bör här ses som ett konto även om det inte finns någon utländsk inkomst hänförlig till investeringssparkontot hos det tidigare kreditinstitutet.

text: Fråga b)

text: När en person har flera investeringssparkonton som alla inte har utländska inkomster och en spärrbeloppsberäkning ska göras behöver avdraget för den skattefria grundnivån enligt

text: 42 kap. 45 §

text: IL fördelas på respektive konto. Hur avdraget ska fördelas mellan kontona framgår inte av vare sig lagtext eller förarbeten. Enligt Skatteverkets uppfattning får schablon-avdraget proportioneras mellan innehavda konton utifrån storleken på schablonintäkten för respektive konto. Detta gäller även för det fall att utländska inkomster saknas på något konto. Även till dessa konton ska viss del av avdraget fördelas. Om alla investeringsspar-konton har utländska inkomster så ska hela avdraget minska schablonintäkterna och behöver då inte fördelas.

text: Fråga c)

text: Om en utländsk inkomst mottagits under året och därför beaktas vid spärrbeloppsberäk-ningen gäller reglerna om att spärrbeloppet ska anses uppgå till minst 500 kronor (2 kap. 9 § tredje stycket AvrL). Detta gäller även om de utländska inkomsterna enligt svenska regler beräknas till 0 kronor som till exempel är fallet när avdraget för den skattefria grundnivån för ett eller flera investeringssparkonton med utländska intäkter är lika stort som schablonintäkten för desamma.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-396736-2025

title: Icke-ekonomisk verksamhet, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att icke-ekonomisk verksamhet finns i följande situationer:

text: När beskattningsbara transaktioner utförs utan ersättning. Det gäller om transaktionerna sker fortlöpande och har ett självständigt syfte.

text: När det finns beskattningsbara transaktioner mot ersättning som i sig uppfyller kriterierna för ekonomisk verksamhet men som ändå inte anses som ekonomisk verksamhet enligt ML. Det gäller viss myndighetsutövning eller vissa transaktioner som utförs av allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund.

text: När det finns beskattningsbara transaktioner mot ersättning som inte är av ekonomisk art. Det gäller om transaktionerna sker fortlöpande och har ett självständigt syfte.

text: När det saknas beskattningsbara transaktioner. Det gäller när något fortlöpande utförs i rollen som ägare, investerare eller liknande och verksamheten har ett självständigt syfte.

text: Ställningstagandet innebär en ändrad syn genom att icke-ekonomisk verksamhet kommer att förekomma i färre situationer. Ställningstagandet innebär dock ingen ändring gällande synen på när holdingbolag bedriver icke-ekonomisk verksamhet.

text: 2 Frågeställning

text: I många situationer behöver man bedöma om en verksamhet kan anses som en icke-ekonomisk verksamhet. Det gäller framförallt vid bedömningen av avdragsrätt för ingående skatt.

text: Frågan är när en verksamhet kan anses som en icke-ekonomisk verksamhet.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser

text: Med beskattningsbar person avses den som självständigt bedriver en ekonomisk verksamhet, oavsett på vilken plats det sker och oberoende av dess syfte eller resultat. Med ekonomisk verksamhet avses varje verksamhet som bedrivs av en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör (

text: 4 kap. 2 § mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML, jfr

text: artikel 9 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Verksamhet som bedrivs av staten, ett statligt affärsverk eller en kommun anses inte som ekonomisk verksamhet om den ingår som ett led i myndighetsutövning (

text: 4 kap. 4 §

text: ML, jfr artikel 13 i mervärdesskattedirektivet).

text: Som ekonomisk verksamhet räknas inte heller en verksamhet som bedrivs av en ideell förening eller ett registrerat trossamfund, när inkomsten därifrån utgör sådan inkomst av näringsverksamhet för vilken dessa inte är skattskyldiga enligt

text: 7 kap. 3 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL (

text: 4 kap. 6 §

text: ML).

text: 3.2 Praxis

text: Även om bestämmelsen om ekonomisk verksamhet i artikel 9 i mervärdesskattedirektivet anger ett mycket vitt tillämpningsområde för mervärdesskatt så är det endast verksamheter av ekonomisk art som omfattas av denna bestämmelse (

text: , SPÖ Landesorganisation Kärnten, punkt 16).

text: En metod som gör det möjligt att avgöra om den aktuella verksamheten utgör en ekonomisk verksamhet eller en icke-ekonomisk verksamhet kan vara att jämföra med hur den aktuella varan eller tjänsten vanligen tillhandahålls. Andra omständigheter, såsom antalet kunder och intäkternas belopp, kan också beaktas vid denna bedömning. Det är t.ex. inte ekonomiskt hållbart att en kommun inte övervältrar några av de kostnader som kommunen haft på mottagarna (

text: Gemeente Borsele punkterna 30–33,

text: Gmina L. punkterna 47–49 och

text: Gmina O. punkterna 36–38).

text: Att en verksamhet enbart består av att utföra uppgifter som tilldelats och reglerats i lag eller att verksamheten bedrivs i allmänintresse saknar relevans för bedömningen av om verksamheten är ekonomisk eller inte. Detsamma gäller om betalningen för en transaktion sker till ett pris som överstiger eller understiger självkostnadspriset eller marknadspriset, en sådan omständighet saknar betydelse för kvalificeringen av en transaktion som en transaktion mot ersättning. Även om mottagarna betalar ett blygsamt belopp kan det vara frågan om ekonomisk verksamhet om beloppet har bestämts på grundval av tydligt fastställda kriterier för de tjänster som har tillhandahållits (

text: , Lajvér, punkterna 42, 45 och 47).

text: En verksamhet som en förening bedriver som består i att tillvarata sina medlemmars allmänna intressen omfattas inte av mervärdesskatt eftersom den inte består i leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster som sker mot ersättning. Detsamma gäller en kommunikationsverksamhet i syfte att uppnå politiska målsättningar där de enda fortlöpande intäkterna utgörs av statliga bidrag och medlemsavgifter. Den som bedriver sådana verksamheter kan inte anses vara verksam på någon marknad. Samma bedömning gäller även för en offentlig nationell tillhandahållare av tv-tjänster när tv-tittarna inte betalar någon avgift utan finansiering görs av staten. Sådana verksamheter med icke-ekonomisk karaktär faller utanför mervärdesskattedirektivets tillämpningsområde och medför inte avdragsrätt (

text: Vereniging Noordelijke Land- en Tuinbouw Organisatie punkterna 34 och 39,

text: SPÖ Landesorganisation Kärnten punkterna 23–25 och

text: Balgarska natsionalna televizia punkterna 39 och 54).

text: En verksamhet som bedrivs i syfte att bl.a. utge avgångsersättning och främja åtgärder som underlättar omställning till nytt arbete för arbetstagare samt att ge råd och hjälp till företag i personalhänseende har ansetts utgöra en verksamhet som inte omfattas av tillämpningsområdet för mervärdesskatt. Den betalning som utgår med viss procentsats av lönesumman och belastar arbetsgivarna kollektivt är inte beroende av det arbete som kan komma att utföras för respektive företags räkning (

text: RÅ 2009 ref. 54

text: Transaktioner som tillhandahålls utan ersättning ska inte beläggas med utgående skatt. Detta innebär dock inte att varje sådan transaktion ska anses ha skett i en verksamhet som faller utanför mervärdesskattens tillämpningsområde (

text: HFD 2022 ref. 17

text: , punkt 24).

text: Enbart ett förvärv eller innehav av andelar i bolag anses inte utgöra ekonomisk verksamhet som medför att förvärvaren eller innehavaren ska betraktas som en skattskyldig person. Enbart ett förvärv av andelar i andra bolag utgör nämligen inte ett utnyttjande av en tillgång avsedd att fortlöpande ge intäkter, eftersom en eventuell utdelning är resultatet av själva ägandet av tillgången. En sådan icke-ekonomisk verksamhet medför inte avdragsrätt (

text: , Larentia + Minerva, punkterna 19 och 29).

text: Värdepappershandel och investeringsverksamhet som görs på samma sätt som hos privata investerare utgör icke-ekonomisk verksamhet (

text: Wellcome Trust punkt 37 och

text: Wellcome Trust punkterna 17–18).

text: 4 Bedömning

text: När beskattningsbara transaktioner utförs utan ersättning. Det gäller om transaktionerna sker fortlöpande och har ett självständigt syfte (avsnitt 4.1).

text: När det finns beskattningsbara transaktioner mot ersättning som i sig uppfyller kriterierna för ekonomisk verksamhet men som ändå inte anses som ekonomisk verksamhet enligt ML Det gäller viss myndighetsutövning eller vissa transaktioner som utförs av allmännyttiga ideella föreningar och registrerade trossamfund (avsnitt 4.2).

text: När det finns beskattningsbara transaktioner mot ersättning som inte är av ekonomisk art. Det gäller om transaktionerna sker fortlöpande och har ett självständigt syfte (avsnitt 4.3).

text: När det saknas beskattningsbara transaktioner. Det gäller när något fortlöpande utförs i rollen som ägare, investerare eller liknande och verksamheten har ett självständigt syfte (avsnitt 4.4).

text: 4.1 Beskattningsbara transaktioner utan ersättning enligt ML

text: En verksamhet anses som en icke-ekonomisk verksamhet om

text: det finns beskattningsbara transaktioner utan ersättning

text: transaktionerna sker fortlöpande

text: Om en beskattningsbar transaktion utförs utan att det finns en ersättning som motprestation är det frågan om en transaktion utanför tillämpningsområdet för mervärdesskatt. Det kan alltså gälla både transaktioner som utförs gratis och transaktioner där det inte finns något direkt samband med t.ex. en betalning som görs.

text: För att det ska vara frågan om en icke-ekonomisk verksamhet ska de beskattningsbara transaktionerna utanför tillämpningsområdet utföras fortlöpande, d.v.s. med en viss kontinuitet och frekvens.

text: En ytterligare förutsättning för att en verksamhet ska ses som en icke-ekonomisk verksamhet är att verksamheten har ett självständigt syfte skilt från eventuell övrig ekonomisk verksamhet som personen bedriver. Ett självständigt syfte saknas om verksamheten endast har en understödjande funktion till den ekonomiska verksamheten, t.ex. om verksamheten endast syftar till att marknadsföra den ekonomiska verksamheten.

text: Om verksamheten med transaktioner utanför tillämpningsområdet inte har något samband med den ekonomiska verksamheten får den anses ha ett självständigt syfte. En annan omständighet som kan indikera att verksamheten har ett självständigt syfte är att det är företagets främsta verksamhetsföremål, d.v.s. det som företaget normalt lägger sin huvudsakliga tid på.

text: En förening som inte är en allmännyttig ideell förening och som arbetar i syfte att kollektivt tillvarata medlemmarnas intressen kan bedriva en icke-ekonomisk verksamhet. Så är fallet om den årliga medlemsavgiften inte kan anses utgöra ersättning för ett tillhandahållande från föreningen till respektive medlem. Sådana transaktioner omfattas inte av tillämpningsområdet för mervärdesskatt. Det är då frågan om en icke-ekonomisk verksamhet. Om föreningen därutöver bedriver en ekonomisk verksamhet så kan verksamheten i form av transaktionerna till medlemmarna inte anses som understödjande till en sådan ekonomisk verksamhet. Det kan även gälla om den ekonomiska verksamheten avser samma område som föreningen verkar inom när det huvudsakliga verksamhetsföremålet är transaktionerna utan ersättning gentemot medlemmarna. Denna verksamhet har därför normalt ett självständigt syfte skilt från den ekonomiska verksamheten och är därför en icke-ekonomisk verksamhet.

text: En verksamhet som däremot inte har ett självständigt syfte är företag som fortlöpande tillhandahåller samma tjänster gratis som företaget även tillhandahåller mot ersättning. Det gäller om syftet med transaktionerna utanför tillämpningsområdet endast är att understödja den ekonomiska verksamheten, t.ex. att marknadsföra eller på annat sätt locka kunder till den ekonomiska verksamheten. Det förhållandet att vissa tillhandahållanden finansieras med bidrag saknar betydelse för bedömningen.

text: Även holdingbolag kan tillhandahålla tjänster utan ersättning till sina dotterbolag vilket innebär att en icke-ekonomisk verksamhet bedrivs (se även avsnitt 4.4)

text: 4.2 Verksamhet som inte är ekonomisk enligt ML

text: Det finns verksamheter som inte ska anses som ekonomisk verksamhet enligt ML, trots att de i sig uppfyller kriterierna. Det gäller;

text: staten, statliga affärsverk och kommuner, när de bedriver myndighetsutövning enligt

text: 4 kap. 4 §

text: ML.

text: ideella föreningar som är allmännyttiga och registrerade trossamfund, när inkomsten därifrån utgör sådan inkomst av näringsverksamhet för vilken dessa inte är skattskyldiga enligt

text: 7 kap. 3 §

text: IL.

text: Sådan verksamhet ska ses som icke-ekonomisk verksamhet även om personen i övrigt är en beskattningsbar person och bedriver en ekonomisk verksamhet.

text: 4.3 Beskattningsbara transaktioner mot ersättning som inte är av ekonomisk art

text: transaktionerna sker fortlöpande

text: Om den som har beskattningsbara transaktioner mot ersättning inte agerar såsom en producent, en handlare eller en tjänsteleverantör är det inte frågan om transaktioner som är av ekonomisk art. Transaktioner i en sådan verksamhet omfattas inte av tillämpningsområdet för mervärdesskatt. En sådan verksamhet ska ses som en icke-ekonomisk verksamhet om verksamheten bedrivs fortlöpande och har ett självständigt syfte.

text: Det kan t.ex. gälla handel som består av köp och försäljning av aktier eller andra tillgångar, t.ex. fondandelar, som sker fortlöpande av en investerare enbart i syfte att få utdelning eller annan avkastning. Sådana transaktioner är inte av ekonomisk art eftersom de görs på samma sätt som hos privata investerare. Om denna verksamhet har ett självständigt syfte som är skilt från en eventuell ekonomisk verksamhet är det frågan om en icke-ekonomisk verksamhet.

text: När ett företag däremot förvaltar kapitalet från den ekonomiska verksamheten och syftet är att kapitalet ska användas i denna verksamhet saknas normalt ett självständigt syfte för dessa transaktioner. Det gäller t.ex. företag som bedriver en ekonomisk verksamhet och som även handlar med värdepapper för egen räkning. Det innebär att sådana beskattningsbara transaktioner mot ersättning som inte omfattas av tillämpningsområdet inte görs i en icke-ekonomisk verksamhet.

text: 4.4 Beskattningsbara transaktioner saknas - verksamheter i egenskap av ägare, investerare eller liknande

text: ägandet, investeringarna eller liknande sker fortlöpande

text: Det finns verksamheter som utförs i egenskap av ägare, investerare eller liknande där det saknas beskattningsbara transaktioner i verksamheten. En sådan verksamhet ska ses som en icke-ekonomisk verksamhet om verksamheten bedrivs fortlöpande och har ett självständigt syfte.

text: Det gäller t.ex. holdingbolag som inte deltar i förvaltningen av ett dotterbolag. Det gäller både när det inte sker några transaktioner till dotterbolaget eller när beskattningsbara transaktioner sker utan ersättning (jfr avsnitt 4.1). En sådan verksamhet omfattas inte av tillämpningsområdet och är därför en icke-ekonomisk verksamhet. Verksamheten har ett självständigt syfte även om holdingbolaget därutöver har en ekonomisk verksamhet, t.ex. en verksamhet i förhållande till andra dotterbolag där holdingbolaget deltar i förvaltningen genom att tillhandahålla tjänster mot ersättning.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-396818-2025

title: Beslut om upphävande av 18 ställningstaganden

text: Följande ställningstaganden upphävs

text: Ställningstagandet ” Avsättning för återställningsarbeten i bilskrotningsföretag ” daterat den 9 september 2004, dnr

text: 130 515686-04/113

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Bilskrotningslagen (1975:343)

text: har upphävts varför ställningstagandet inte längre ska tillämpas.

text: Ställningstagandet ” Vinstavräkningstidpunkt av pågående arbete (byggnadsentreprenad) till fast pris ” daterat den 27 oktober 2004, dnr

text: 130 596337-04/111

text: , ska inte längre tillämpas. Riksskatteverkets rekommendation om pågående arbeten, RSV Dt 1993:1 har upphävts. För bedömning av avgränsning mellan löpande och räknings- och fastprisarbeten samt slutredovisning se Skatteverkets allmänna råd om pågående arbete till fast pris, SKV A 2016:7 .

text: Ställningstagandet ” Verkligt värde på inventarier och rätten till räkenskapsenlig avskrivning ” daterat den 3 november 2004, dnr

text: 130 586061-04/111

text: , ska inte längre tillämpas. Av

text: RÅ 2009 ref. 81

text: framgår att bedömningen av det verkliga värdet utgår från samtliga inventarier. I Skatteverkets ställningstagande Vad avses med verkligt värde på inventarier vid tillämpning av bestämmelserna om ytterligare värdeminskningsavdrag i

text: 18 kap. 18 §

text: IL framgår hur begreppet verkligt värde ska bedömas vid tillämpningen av bestämmelsen.

text: Ställningstagandet ” Fastighetsägares redovisning av värdet av nyttjanderättshavares förbättringskostnader ” daterat den 16 november 2004, dnr

text: 130 596346-04/111

text: , ska inte längre tillämpas. Redovisningsnormgivningen har ändrats sedan ställningstagandets beslutades varför ställningstagandet inte längre är aktuellt. Särskilda skattebestämmelser finns i

text: 19 kap. 29 §

text: IL .

text: Ställningstagandet ” Avsättning för vinstandel på lagringsmedium som försåld vara lagras på och som företaget återköper för debiterat pris ” daterat den 22 februari 2005, dnr

text: 130 108311-05/111

text: , ska inte längre tillämpas. Redovisningsnormgivningen har ändrats sedan ställningstagandet beslutades varför ställningstagandet inte längre är aktuellt.

text: Ställningstagandet ” Inventarier av mindre värde och mervärdesskatt ” daterat den 3 mars 2005, dnr

text: 130 133554-05/111

text: , ska inte längre tillämpas. Vad som avses med inventarier av mindre värde framgår av bestämmelsen i

text: 18 kap. 4 § andra stycket

text: IL .

text: Ställningstagandet ” Ett svenskt dotterbolags avdragsrätt för kostnader som debiterats av ett utländskt moderbolag avseende ett incitamentsprogram för anställda inom koncern ” daterat den 15 april 2005, dnr

text: 130 215239-05/111

text: , ska inte längre tillämpas. Ett svenskt dotterbolags avdragsrätt för kostnader som debiterats av ett utländskt moderbolag avseende ett incitamentsprogram för anställda inom koncernen utgör en gränsöverskridande transaktion som ska bedömas utifrån den s.k. korrigeringsregeln i

text: 14 kap. 19 §

text: IL .

text: Ställningstagandet ” Bokföringsskyldighet för utländskt bolag med byggnadsverksamhet i Sverige ” daterat den 8 oktober 2004, dnr

text: 130 587674-04/111

text: , ska inte längre tillämpas. Ställningstagandet har tagits fram för att klargöra bokföringsskyldigheten för utländska bolag med byggnadsverksamhet i Sverige när tiden för verksamheten pågått under mer än tolv månader med kortare avbrott för verksamhet i utlandet. Lagändringar har trätt i kraft efter att ställningstagandet har beslutats. Ändringarna gäller kravet på filial för utländska företag i

text: 2 § lag (1992:160)

text: om utländska filialer m.m. och undantaget i

text: 3 § förordning (1992:308)

text: om utländska filialer m.m . Dessa ändringar av gällande rätt innebär att ställningstagandet inte längre ska tillämpas

text: Ställningstagandet ” Utmätt pensionsförsäkring ” daterat den 4 april 2006, dnr

text: 131 152501-06/111

text: , ska inte längre tillämpas. Skatteverket klargör i ställningstagandet sin syn på hur en överlåtelse av en utmätt privat pensionsförsäkring ska beskattas (Fråga 1), om förvärvaren har rätt till pensionssparavdrag för erlagd ersättning (Fråga 2) och hur utfallande belopp ska beskattas hos förvärvaren (Fråga 3). Det finns inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet. Svaret på Fråga 1 följer av de allmänna reglerna för kapitalvinster i

text: 44 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, vilket bekräftas i

text: prop. 2007/08:12

text: sid 26–27 . Fråga 2 och 3 har varit föremål för prövning av Högsta förvaltningsdomstolen (

text: HFD 2011 ref. 54

text: ). Den bedömning som framgår av ställningstagandet överensstämmer med domen.

text: Ställningstagandet ” Kapitaltillskott till underskottsföretag ” daterat den 1 februari 2006, dnr

text: 131 61025-06/111

text: , ska inte längre tillämpas. Genom en dom från Högsta förvaltningsdomstolen är detta ställningstagande överspelat och ska inte längre tillämpas. Se rättsfallskommentaren till

text: HFD 2022 ref. 32

text: , Ett moderbolags eftergift av fordringar på ett dotterbolag har ansetts utgöra ett skattefritt aktieägartillskott motsvarande fordringarnas nominella belopp oavsett dess marknadsvärde (dom 2022-07-05, mål nr 447–22, dnr 8–2155331).

text: Ställningstagandet ” Avdrag för borgensprovision till aktieägare ” daterat den 15 augusti 2007, dnr

text: 131 496805-07/111

text: , ska inte längre tillämpas. Detta ställningstagande har ersatts av ställningstagandet Internprissättning och borgensprovisioner , dnr 8–134552.

text: Ställningstagandet ” Skyldighet i vissa fall att ta ut borgensprovision ” daterat den 15 augusti 2007, dnr

text: 131 496807-07/111

text: Ställningstagandet ”Avdragsrätt för gränsöverskridande koncernbidrag” daterat den 15 maj 2009, dnr

text: 131 440547-09/111

text: , ska inte längre tillämpas. Ställningstagandet har ersatts av det nu upphävda ställningstagandet Avdragsrätt för gränsöverskridande koncernbidrag daterat den 13 april 2011, dnr

text: 131 252986-11/111

text: , se punkt 16.

text: Ställningstagandet ” Följdfrågor beträffande gränsöverskridande koncernbidrag ” daterat den 5 oktober 2009, dnr

text: 131 743085-09/111

text: , ska inte längre tillämpas. Ställningstagandet har ersatts av det nu upphävda ställningstagandet Följdfrågor beträffande gränsöverskridande koncernbidrag daterat den 13 april 2011, dnr

text: 131 252993-11/111

text: , se punkt 15.

text: Ställningstagandet ” Följdfrågor beträffande gränsöverskridande koncernbidrag ” daterat den 13 april 2011, dnr

text: 131 252993-11/111

text: , ska inte längre tillämpas. Ställningstagandet ska inte tillämpas för tid efter införandet av

text: 35 a kap.

text: IL .

text: Ställningstagandet ” Avdragsrätt för gränsöverskridande koncernbidrag ” daterat den 13 april 2011, dnr

text: 131 252986-11/111

text: 35 a kap.

text: IL .

text: Ställningstagandet ” Förutsättningar för uttagsbeskattning när ett oäkta bostadsföretag blir ett privatbostadsföretag ” daterat den 4 juni 2007, dnr

text: 131 372388-07/111

text: , ska inte längre tillämpas. Ställningstagandet är överspelat genom

text: RÅ 2008 ref. 65

text: Ställningstagandet ”Koncernbidragsrätt när dotterbolag anskaffats under året” daterat den 4 december 2006, dnr

text: 131 695220-06/111

text: , ska inte längre tillämpas. Ställningstagandet är överspelat. Det tillkom för att lösa situationen som uppstod genom Högsta förvaltningsdomstolens dom i

text: RÅ 2006 ref. 58

text: . Lagstiftaren agerade därefter och genom den lagändring som trädde ikraft 1 januari 2009 (

text: prop. 2008/09:40

text: ) återställdes rättsläget i aktuellt avseende till vad det var före domen. Ställningstagandet blev därigenom obehövligt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-399536-2025

text: 1 Sammanfattning

text: En fullständig faktura ska bl.a. innehålla uppgift om säljarens och köparens namn och adress. Skatteverket redogör i detta ställningstagande för sin syn på vad det kravet innebär i följande fall:

text: begreppen ”namn” och ”adress”

text: förkortningar och koder i stället för namn i klartext

text: särskilt företagsnamn

text: mervärdesskattegrupp

text: säljarens namn vid förmedling

text: flera postadresser

text: fakturan skickas till annan mottagare

text: fakturan innehåller felaktig uppgift om namn eller adress.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Krav på uppgift om säljarens och köparens namn och adress i en faktura, mervärdesskatt” från den 16 september 2022, dnr

text: . Ställningstagandet har omarbetats för att se till att laghänvisningar och begrepp är i överensstämmelse med ML. I det omarbetade ställningstagandet har hänsyn tagits till rättsutvecklingen som skett efter att ställningstagandet publicerades. Exempel kan framgå direkt på sidor i vägledningen istället för i ställningstagandet. Det nya ställningstagandet innebär ingen ändring i sak.

text: 2 Frågeställning

text: Om säljaren är skyldig att utfärda en fullständig faktura ska den innehålla uppgift om säljarens och köparens namn och adress.

text: Vilka krav kan Skatteverket ställa på uppgift om säljarens och köparens namn respektive adress?

text: Hur kan en situation hanteras då fakturan innehåller felaktig uppgift om namn eller adress?

text: Reglerna om förenklade fakturor behandlas inte i detta ställningstagande.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: En fullständig faktura ska bl.a. innehålla uppgift om leverantörens eller tillhandahållarens fullständiga namn och adress samt förvärvarens fullständiga namn och adress (17 kap. 24 § 5 och 6

text: mervärdesskattelagen

text: [2023:200]), ML, jämför

text: artikel 226.5 i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Ett aktiebolag ska bl.a. ange sitt företagsnamn i sina fakturor m.m. (

text: 28 kap. 5 § aktiebolagslagen

text: Företagsnamn är den benämning under vilken en näringsidkare driver sin verksamhet. Om en del av verksamheten drivs under en särskild benämning, utgör denna ett särskilt företagsnamn (1 § lagen [2018:1653] om företagsnamn).

text: När ett företag som hör till en mervärdesskattegrupp gör skattepliktiga leveranser eller tillhandahållanden till utomstående, är det nödvändigt att faktureringen sker i det företagets namn och inte i den deklarationsskyldige grupphuvudmannens namn (

text: prop. 1997/98:148 s. 52

text: Syftet med angivandet av fakturautfärdarens adress, namn och registreringsnummer för mervärdesskatt är att koppla en viss ekonomisk transaktion till en viss ekonomisk aktör, nämligen fakturautfärdaren. Fastställande av fakturautfärdarens identitet möjliggör för skattemyndigheten att kontrollera huruvida mervärdesskattebeloppet har deklarerats och betalats. Fastställandet av identiteten innebär även att den beskattningsbara personen kan säkerställa att fakturautfärdaren är en beskattningsbar person enligt mervärdesskattebestämmelserna (förenade målen

text: och

text: , Geissel, punkt 42).

text: Den gängse innebörden av termen ”adress” har en omfattande räckvidd. Den gängse innebörden av detta begrepp kan avse alla typer av adresser, även en brevlådeadress, förutsatt att personen i fråga faktiskt kan nås på adressen (förenade målen

text: och

text: , Geissel, punkt 35).

text: Artiklarna 168 a och 178 a i mervärdesskattedirektivet jämförda med artikel 226.5 i mervärdesskattedirektivet utgör hinder för nationell lagstiftning vilken för rätten att göra avdrag för ingående mervärdesskatt föreskriver att det på fakturan ska anges adressen på den plats där fakturautfärdaren bedriver sin ekonomiska verksamhet (förenade målen

text: och

text: , Geissel, punkt 50).

text: 4 Bedömning

text: Fakturor som ska utfärdas enligt faktureringsreglerna i ML ska innehålla vissa uppgifter. En fullständig faktura ska bl.a. innehålla uppgift om säljarens och köparens namn och adress.

text: Syftet med att en fullständig faktura ska innehålla uppgift om säljarens och köparens namn och adress är att aktörerna i en viss transaktion med säkerhet ska kunna identifieras. Genom att säljarens och köparens identiteter kan fastställas blir det klarlagt vem som ska redovisa och betala den utgående skatten och vem som kan ha rätt till avdrag för ingående skatt.

text: 4.1 Uppgift om säljarens och köparens namn

text: En fullständig faktura ska innehålla uppgift om både säljarens och köparens namn. Nedan beskriver Skatteverket sin syn på det kravet, bl.a. vad som ska förstås med begreppet ”namn” och om förkortningar eller koder kan användas.

text: Begreppet namn

text: Säljarens och köparens namn är normalt detsamma som namnet på den som levererat varan alternativt tillhandahållit tjänsten respektive förvärvat den aktuella varan eller tjänsten.

text: Om säljaren har registrerat sitt namn hos Bolagsverket kan det namnet – företagsnamnet – anges i fakturan. Om säljaren inte har registrerat sitt företagsnamn hos Bolagsverket anges det namn som finns i Skatteverkets register och som framgår av bl.a. det registerutdrag som den som är registrerad till mervärdesskatt har fått. Det innebär att en enskild näringsidkare som inte registrerat sitt företagsnamn hos Bolagsverket ska ange sitt eget namn – för- och efternamn – i fakturan. Motsvarande gäller uppgift om köparens namn.

text: Förkortningar och koder

text: Det ska vara möjligt att identifiera både säljaren och köparen genom de namn som anges i fakturan. För att det ska vara möjligt måste namnuppgiften vara så otvetydig att den inte kan förväxlas med namnet på något annat företag. Det innebär enligt Skatteverkets uppfattning att namnuppgiften som huvudregel måste vara fullständig och anges i klartext, så att man direkt av fakturan kan utläsa vilket företag som avses. Skatteverket anser därför att förkortningar av namn eller koder generellt inte ska användas i en faktura. Förkortningar som är vedertagna i affärslivet kan dock användas.

text: Det kan förekomma att ett auktionsföretag utfärdar en faktura för säljarens (huvudmannens) räkning och då av anonymitetsskäl inte anger säljarens namn på den handling som auktionsförrättaren överlämnar till köparen. I stället kan t.ex. ett kodnummer eller utropsnummer anges. En sådan handling uppfyller inte kraven i ML på vilka uppgifter en fullständig faktura ska innehålla, eftersom även säljarens namn ska framgå av fakturan. Skatteverket anser att en sådan bristfällig faktura kan läkas med ett förtydligande av den kod eller det utropsnummer genom vilket säljaren med säkerhet kan identifieras. Det innebär att säljarens namn kan utelämnas av anonymitetsskäl om följande förutsättningar är uppfyllda:

text: Både säljaren och köparen kan få tillgång till det förtydligande genom vilket säljaren med säkerhet kan identifieras.

text: Skatteverket ska vid behov kunna få tillgång till förtydligandet.

text: Om förtydligandet görs genom en separat handling måste den och fakturan länkas samman genom hänvisningar och hanteras så att det utan svårighet går att fastställa sambandet mellan de två handlingarna.

text: Särskilt företagsnamn

text: Företagsnamnet är den benämning under vilken ett företag driver sin verksamhet. Ett företag kan utöver sitt företagsnamn också ha ett särskilt företagsnamn. Begreppet särskilt företagsnamn har ersatt begreppet bifirma. Ett särskilt företagsnamn används för en avgränsad del av ett företags verksamhet som inte är någon självständig juridisk person. Det är alltså fortfarande ett och samma företag som driver även den del av verksamheten som har ett särskilt företagsnamn. Skatteverket anser därför att kravet på att en faktura ska innehålla uppgift om säljarens namn innebär att fakturan måste innehålla uppgift om företagets riktiga namn, d.v.s. företagsnamnet, för att företaget säkert ska kunna identifieras. Det finns dock inget som hindrar att fakturan också innehåller uppgift om det särskilda företagsnamnet, men det är inte nödvändigt.

text: Mervärdesskattegrupp

text: När ett företag som ingår i en mervärdesskattegrupp ska fakturera utomstående för skattepliktiga transaktioner ska fakturan utfärdas i det företagets namn. Fakturan ska alltså inte utfärdas i mervärdesskattegruppens namn eller i den deklarationsskyldiga grupphuvudmannens namn, trots att mervärdesskattegruppen är en enda beskattningsbar person.

text: Säljarens namn vid förmedling av en vara eller tjänst

text: När en beskattningsbar person i eget namn förmedlar en vara eller en tjänst för annans räkning och tar emot betalningen för varan eller tjänsten anses varan eller tjänsten levererad eller tillhandahållen i två led, dels från huvudmannen till förmedlaren, dels från förmedlaren till dennes kund. Det är därför huvudmannen som ansvarar för utfärdandet av fakturan för försäljningen till förmedlaren och i den fakturan ska huvudmannen anges som säljare. Förmedlaren ansvarar i sin tur för utfärdandet av fakturan för försäljningen till kunden och i den fakturan ska förmedlaren anges som säljare.

text: Vid förmedling i annans namn (huvudmannens namn) av en vara eller tjänst är det som huvudregel huvudmannen som levererar eller tillhandahåller själva varan eller tjänsten, medan förmedlaren tillhandahåller en förmedlingstjänst. Det är därför huvudmannen som ansvarar för utfärdandet av fakturan för försäljningen av varan eller tjänsten. I den fakturan ska huvudmannens namn anges som säljare. Förmedlaren ansvarar för utfärdandet av fakturan för sin förmedlingstjänst och anger då sitt namn som säljare. Detta gäller dock inte när en beskattningsbar person som möjliggör leverans av varor genom användning av ett elektroniskt gränssnitt anses ha förvärvat och levererat varorna själv.

text: Ett auktionsföretags förmedling av varor som säljs på auktion sker i allmänhet i annans namn (huvudmannens namn). Det innebär att det är huvudmannen som ansvarar för utfärdandet av fakturan för försäljningen. Skatteverket anser att det avräkningsbesked eller auktionsprotokoll som auktionsföretaget lämnar till huvudmannen kan användas som underlag för huvudmannens fakturering. Det kan dock förekomma att huvudmannen överlåter faktureringen till auktionsföretaget. I sådant fall ska auktionsföretaget utfärda fakturan i huvudmannens namn och för dennes räkning. Fakturan ska innehålla samma uppgifter som den skulle ha gjort om den utfärdats av huvudmannen själv.

text: 4.2 Uppgift om säljarens och köparens adress

text: En fullständig faktura ska innehålla uppgift om både säljarens och köparens adress. Nedan beskriver Skatteverket sin syn på det kravet, bl.a. vad som ska förstås med begreppet adress och vilken adress som kan anges om säljaren eller köparen har flera olika adresser.

text: Begreppet adress

text: Det finns ingen definition av begreppet adress vare sig i ML eller i mervärdesskattedirektivet. Det finns inte heller några uttalanden i förarbetena till ML som kan ge ledning till vad som avses med adress. Skatteverket anser därför att vad som ska förstås med begreppet adress får avgöras mot bakgrund av syftet med att denna uppgift ska anges i fakturan.

text: Syftet med att en faktura ska innehålla uppgift om namn och adress är att säljaren och köparen med säkerhet ska kunna identifieras. För att det ska vara möjligt måste uppgifterna vara otvetydiga så att det inte finns någon risk för förväxling. Enligt Skatteverkets bedömning är uppgiften om adress avsedd att tillföra namnuppgiften ytterligare information som gör det möjligt att identifiera företaget. Sådan information är t.ex. av stor betydelse för att man ska kunna särskilja ett visst företag från ett annat företag med samma eller liknande namn. Adressuppgiftens syfte är alltså inte endast att göra det möjligt att nå det aktuella företaget med post. En internetadress, såsom e-postadress, tillför i regel ingen ytterligare information om vilket företag det är fråga om. Av en internetadress framgår inte heller med säkerhet i vilket land säljaren eller köparen är verksam. Skatteverket anser därför att en internetadress inte ger tillräcklig information för att uppfylla syftet med att uppgiften adress ska anges i en fullständig faktura.

text: Skatteverket anser att begreppet adress ska förstås som en fysisk plats dit traditionell post- och brevutdelning görs, d.v.s. en postadress. En sådan adress kan avse alla typer av postadresser, såsom gatuadresser och postboxadresser. Postadressen är alltså inte begränsad till den plats där säljaren respektive köparen bedriver sin ekonomiska verksamhet, men ger sådan information att syftet med att uppgiften adress ska anges i en fullständig faktura är uppfyllt.

text: Flera postadresser

text: Om säljaren har flera postadresser kan säljaren välja vilken adress som anges i fakturan. Skatteverket rekommenderar dock att fakturan förses med huvudkontorets postadress eller postadressen för det verksamhetsställe från vilket varan levereras eller tjänsten tillhandahålls.

text: En köpare kan också ha flera postadresser, t.ex. på grund av flera verksamhetsorter. Skatteverket anser att säljaren kan ange den postadress som köparen anvisar, d.v.s. faktureringsadressen.

text: Fakturan skickas till annan mottagare

text: Det kan förekomma att fakturan ska skickas till någon annan än köparen, t.ex. till köparens bokföringsbyrå eller en av köparen anlitad skanningstjänst. Skatteverket anser att säljaren i så fall även ska ange köparens postadress i fakturan. Köparens postadress anges då lämpligtvis på något annat ställe i fakturan än i det egentliga adressfältet.

text: 4.3 Fakturan innehåller felaktig uppgift om namn eller adress

text: Det kan förekomma att fakturan innehåller en felaktig uppgift om köparens eller säljarens namn eller adress. Felaktigheten kan bero på ett rent förbiseende, på ett namnbyte eller på en adressändring som den som utfärdar fakturan inte har fått kännedom om. Skatteverket anser att en sådan brist i fakturan kan i likhet med övriga brister i en faktura normalt läkas genom att den ursprungliga handlingen kompletteras eller rättas av säljaren, se ställningstagandet ”Brister i fakturans innehåll” från den 5 december 2018, dnr

text: 202 503957-18/111

text: När det gäller en felaktig uppgift om köparens namn kan den bristen läkas genom ett intyg från säljaren. Det är endast i vissa fall som köparen själv kan rätta namnuppgiften. Nedan utvecklar Skatteverket sin uppfattning.

text: Intyg om vem som är rätt köpare

text: Om säljaren har angivit fel namn på köparen i fakturan kan rättelsen ske genom att säljaren utfärdar ett intyg om vem som är den verkliga köparen. Intyget ska med hänvisning till den ursprungliga fakturan ange namnet på det företag som förvärvat varan eller tjänsten, d.v.s. är den verkliga köparen. Den ursprungliga fakturan tillsammans med det av säljaren utfärdade intyget bör normalt medföra att kravet på köparens namn får anses vara uppfyllt.

text: Köparen kan i vissa fall själv rätta namnuppgiften

text: Om inköpet har gjorts av den rätta köparen och inte av någon annan person kan köparen själv rätta den felaktiga uppgiften genom att ange det riktiga namnet. Det förfarandet förutsätter dock att samtliga nedanstående förutsättningar också är uppfyllda.

text: Köparen kan styrka sitt förvärv av den fakturerade varan eller tjänsten.

text: Den enda bristen i fakturan är att köparens namn är felaktigt. Att uppgiften om köparens adress är riktig kan stödja köparens bevisning av att denne är den verkliga köparen.

text: Det felaktigt angivna namnet kan inte förväxlas med någon annan fysisk eller juridisk person.

text: Inköpet har gjorts av en anställd – utlägg

text: Det kan förekomma att en anställd gör ett inköp med egna medel, som arbetsgivaren sedan ersätter. Den faktura som den anställde har tagit emot vid inköpet är utfärdad på den anställde, d.v.s. den anställde har angivits såsom köpare. Om den anställde kan anses ha gjort ett utlägg för sin arbetsgivares räkning kan den faktura som den anställde har tagit emot vid inköpet godkännas som arbetsgivarens verifikation trots att den brister vad gäller köparens namn, och i förekommande fall fungera som underlag för att styrka arbetsgivarens rätt till avdrag för ingående skatt. Det förutsätter dock att fakturan innehåller de uppgifter som krävs enligt ML, med undantag för att den anställdes namn kan stå på fakturan i stället för arbetsgivarens namn.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: Detta ställningstagande ersätter ”Krav på uppgift om säljarens och köparens namn och adress i en faktura, mervärdesskatt” från den 16 september 2022, dnr


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-407215-2025

title: Upplåtelse av lokaler och anläggningar för idrottsutövning, mervärdesskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att tre förutsättningar ska vara uppfyllda för att en upplåtelse av en fastighet ska anses vara en idrottstjänst.

text: Det ska avse upplåtelse av en lokal eller en anläggning för idrottsutövning.

text: Lokalen eller anläggningen ska användas för idrottsutövning.

text: Det ska vara frågan om en korttidsupplåtelse, d.v.s. något annat än en från skatteplikt undantagen upplåtelse av fastighet.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Uthyrning av lokal och anläggning för idrottsutövning, mervärdesskatt” daterat den 21 december 2022, dnr 8–2054466 . Ställningstagandet har omarbetats för att se till att laghänvisningar och begrepp är i överensstämmelse med ML. Det omarbetade ställningstagandet innebär ingen ändring i sak, men innehåller till skillnad från det tidigare ställningstagandet ingen bedömning om ett eller flera tillhandahållanden.

text: 2 Frågeställning

text: Detta ställningstagande behandlar när upplåtelser av lokaler och anläggningar som enligt huvudregeln är undantagen från skatteplikt i stället utgör en idrottstjänst.

text: Skatteverket ger genom detta ställningstagande sin syn på vilka förutsättningar som ska vara uppfyllda för att upplåtelse av fastighet ska anses som en sådan idrottstjänst som avses i

text: 10 kap. 36 § första stycket 10

text: ML.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser och förarbeten

text: Från skatteplikt undantas bland annat upplåtelse av arrenden, hyresrätter, bostadsrätter, tomträtter, servitutsrätter och andra rättigheter till fastigheter (

text: 10 kap. 35 § mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML, jfr

text: artikel 135.1 l i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet).

text: Skatteplikt gäller dock bland annat för korttidsupplåtelse av lokaler och anläggningar för idrottsutövning (

text: 10 kap. 36 § första stycket 10

text: ML).

text: Med korttidsupplåtelse avses i princip all utövning av sport eller idrott mot avgift som sker i lokal eller på anläggning. Som exempel kan nämnas upplåtelse av banor för badminton, tennis (oavsett om uthyrningen avser strötimmar eller kontrakt per säsong), bowling, golf och upplåtelse av idrottshall för gymnastik (

text: prop. 1996/97:10 s. 55

text: 3.2 EU-domstolen

text: För att det ska vara fråga om uthyrning av fast egendom ska alla egenskaper som kännetecknar en sådan transaktion vara uppfyllda. Det innebär att ägaren till en byggnad mot hyra och för en tid som överenskommits ska ge en hyresgäst rätt att ta egendomen i besittning och utestänga andra från den. Undantaget från skatteplikt avseende fastighetsuthyrning ska tolkas restriktivt. Om något villkor inte är uppfyllt, kan bestämmelsen inte tillämpas analogt enbart på grund av att användningen av den aktuell fasta egendomen mest liknar uthyrning (

text: , Luc Varenne, punkterna 22–23).

text: Villkoret rörande hyrestiden syftar till att särskilja fastighetsuthyrning, som vanligtvis utgör en förhållandevis passiv verksamhet som har samband med att viss tid förflyter och som inte skapar något betydande mervärde från andra aktiviteter som antingen är av industriellt eller kommersiellt slag eller som bättre kännetecknas av att en tjänst tillhandahålls än att endast egendom ställs till förfogande. Som exempel nämns rätten att använda en golfbana, rätten att använda en bro mot att betala en vägavgift och rätten att installera cigarettautomater i en affärslokal (

text: , Temco Europe, punkt 20).

text: En hyrestagares rätt att exklusivt använda en fastighet kan begränsas i avtalet med hyresvärden. Hyresvärden kan t.ex. förbehålla sig rätten att regelbundet besöka den uthyrda fastigheten. Ett hyresavtal kan även avse vissa delar av en fastighet som ska användas tillsammans med andra. Att det i avtalet finns bestämmelser som på detta sätt begränsar rätten att använda de hyrda lokalerna hindrar inte att det är fråga om en användning som är exklusiv i förhållande till andra som inte enligt lag eller avtal kan göra gällande någon rätt till den hyrda egendomen (

text: , Temco Europe, punkterna 24–25).

text: En hyresvärds närvaro i anläggningarna kan utgöra ett indicium på en mer aktiv roll än vad som är brukligt vid uthyrning av fast egendom. Det ekonomiska värdet av olika tillhandahållna tjänster kan också vara ett indicium på att en transaktion i sin helhet ska kvalificeras som ett tillhandahållande av tjänster, snarare än uthyrning av fast egendom. Även längden på den tid under vilken den fasta egendomen ska användas är av betydelse för att avgöra om en tjänst ska anses som en uthyrning av fastighet eller om det i stället ska klassificeras som tillhandahållande av en annan tjänst. För att det ska vara frågan om en uthyrning av fastighet får användningen i princip inte vara enbart tillfällig eller övergående (

text: , Luc Varenne, punkterna 31–37).

text: En uthyrning av en golfbana till en spelare innebär inte bara att mark passivt upplåts utan även att en rad kommersiella aktiviteter genomförs, såsom att den som tillhandahåller tjänsten ständigt övervakar, administrerar och underhåller anläggningen samt ställer andra anläggningar till förfogande. Endast under mycket speciella omständigheter kan en sådan upplåtelse anses vara en fastighetsuthyrning. EU-domstolen har konstaterat att även sådana omständigheter som att det är frågan om en klubbs ”kollektiva” användning av anläggningar och inte om enskilda spelares tillträde samt att användningen är återkommande, varaktig och i princip exklusiv under den avtalade tiden kan beaktas vid bedömningen (

text: , Luc Varenne, punkterna 26–27 och där angiven praxis).

text: Det är inte absolut nödvändigt att hyrestiden avtalas då kontraktet ingås. Det är nämligen det faktiska avtalsförhållandet som ska beaktas. Avtalsparterna kan under avtalstiden komma överens om att förlänga eller förkorta hyrestiden (

text: , Temco Europe, punkt 22).

text: En hyresvärds ersättning som har ett strikt samband med hur länge hyresgästen använder egendomen är det som bäst återspeglar hyresförhållandets passiva karaktär. Detta innebär dock inte att en ersättning som bestäms även av andra element medför att rättsförhållandet inte ska klassificeras som ”uthyrning av fast egendom” i den mening som avses i mervärdesskattedirektivet. Det gäller särskilt om det är uppenbart att dessa andra element är av underordnad betydelse i förhållande till den del av ersättningen som bestäms utifrån avtalstiden eller då dessa element inte utgör ersättning för något annat än att egendomen ställs till förfogande (

text: , Temco Europe, punkt 23).

text: När det gäller kvalificeringen av användningen av idrottsanläggningar har EU-domstolen konstaterat att tillhandahållandet i görligaste mån ska kvalificeras utifrån en samlad bedömning för att avgöra vilka som är den aktuella transaktionens viktigaste kännetecken (

text: , Stockholm Lindöpark, punkt 26 och

text: , Luc Varenne, punkterna 24–25).

text: Begreppet utnyttjande av sportanläggningar har samband med sport- eller idrottsutövning och ska i görligaste mån kvalificeras utifrån en samlad bedömning. Begreppet ska förstås så att det omfattar rätten att använda anläggningar avsedda för att bedriva idrottslig eller fysisk träning, och anläggningarnas användning i detta syfte (

text: Baštová punkterna 63 och 65).

text: 4 Bedömning

text: Av bestämmelserna i ML framgår att upplåtelse av en fastighet som huvudregel är undantagen från skatteplikt. Skatteplikt gäller dock för korttidsupplåtelser av lokaler och anläggningar för idrottsutövning (idrottstjänst).

text: 4.1 Förutsättningar för att upplåtelse av fastighet ska anses som en idrottstjänst

text: En korttidsupplåtelse av en lokal eller anläggning för idrottsutövning kan ibland tillhandahållas i flera led. Det finns inget krav i bestämmelsen i ML att tjänsten måste tillhandahållas direkt till en idrottsutövare. Det innebär att det är en idrottstjänst även om upplåtelsen exempelvis sker till en idrottsförening eller till ett företag som hyr lokalen i syfte att själva tillhandahålla idrottstjänster till idrottsutövare.

text: 4.1.1 Lokal eller anläggning för idrottsutövning

text: Fastigheten som hyrs behöver vara en idrottslokal eller idrottsanläggning för att upplåtelsen ska anses som en idrottstjänst. Det räcker inte att hyresgästen använder lokalen eller anläggningen för idrottsutövning.

text: Skatteverket anser att begreppet "lokaler och anläggningar för idrottsutövning" avser lokaler eller anläggningar som har särskilda anordningar eller särskild inredning som är avsedd för utövande av idrott. Exempel på lokaler och anläggningar för idrottsutövning som är särskilt inredda för idrottsutövning är lokaler med banor för bland annat badminton, tennis och bowling eller idrottshallar för gymnastik m.m. och anläggningar för golf.

text: Även lokaler som används för att anordna kurser i t.ex. pilates och sådan yoga som räknas som idrottslig verksamhet enligt ML kan ha särskilda anordningar eller särskild inredning som innebär att det är frågan om lokaler och anläggningar för idrottsutövning. En lokal utan sådan inredning eller anordningar som t.ex. är inredd med whiteboardtavlor och hopfällbara stolar och som vanligtvis hyrs ut för föreläsningar anses dock inte vara särskilt inredd för idrottsutövning. Det gäller även om den ibland hyrs ut till en hyresgäst som anordnar kurser i t.ex. pilates eller yoga och även om det finns lös inredning såsom pilatesbollar eller yogamattor i lokalen.

text: 4.1.2 Användningen av lokalen eller anläggningen

text: För att en upplåtelse av en idrottslokal eller idrottsanläggning ska anses som en idrottstjänst måste den även användas för utövande av idrott. Det innebär att den måste användas för träning eller tävling.

text: Vid bedömningen måste man också ta hänsyn till att olika delar av en lokal eller en anläggning kan användas på olika sätt. Till exempel kan det finnas ytor eller rum i en idrottsanläggning som enbart används för administration, som klubbrum eller liknande. Eftersom sådana ytor eller rum inte används för idrottsutövning så kan upplåtelse av dessa inte anses som en idrottstjänst.

text: En upplåtelse av en idrottshall för en konsert eller en antikmässa anses inte som en idrottstjänst. Enligt Skatteverkets uppfattning kan en sådan upplåtelse antingen anses som en passiv fastighetsupplåtelse som är undantagen från skatteplikt eller som ett skattepliktigt tillhandahållande av en annan tjänst än en upplåtelse av en fastighet.

text: 4.1.3 Korttidsupplåtelse av lokal eller anläggning för idrottsutövning eller upplåtelse av fastighet?

text: Skatteverket anser att en samlad bedömning ska göras för att identifiera transaktionens viktigaste kännetecken vid bedömningen av om det avser en korttidsupplåtelse av en lokal eller anläggning för idrott eller om det avser en upplåtelse av fastighet som är undantagen från skatteplikt.

text: En upplåtelse av en fastighet som är undantagen från skatteplikt kännetecknas av hyresgästens exklusiva rätt att använda en fastighet som om hyresgästen vore ägare av den. Det ska dessutom vara en förhållandevis passiv uthyrning som har samband med att viss tid förflyter.

text: En idrottstjänst innebär däremot ett mera aktivt utnyttjande av egendomen, såsom att den som tillhandahåller tjänsten ständigt övervakar, administrerar och underhåller anläggningen.

text: Uthyrningstidens längd, beräkning av ersättningen, hyresvärdens närvaro, hyresgästens möjlighet att fritt förfoga över fastigheten samt om någon hyresgäst har en särställning i förhållande till andra hyresgäster är exempel på olika omständigheter att ta hänsyn till vid bedömningen av om en specifik upplåtelse avser en idrottstjänst eller om det är en upplåtelse av fastighet som är undantagen från skatteplikt. Dessa omständigheter framgår normalt av hyresavtalet mellan parterna.

text: I de fall det finns intressegemenskap mellan parterna i ett hyresförhållande har de stor möjlighet att gemensamt utforma avtalets innehåll. I en sådan situation finns anledning att närmare bedöma avtalsvillkor och övriga omständigheter vid prövningen av om upplåtelsen ska anses som en undantagen upplåtelse av fastighet eller som en idrottstjänst.

text: En upplåtelse av en anläggning eller lokal som sker till olika hyresgäster men används under samma tid kan bedömas på olika sätt beroende på om förutsättningarna för de olika upplåtelserna skiljer sig åt avseende avtal och andra omständigheter. En upplåtelse till en hyresgäst kan därmed anses som en undantagen upplåtelse av fastighet medan upplåtelsen till en annan hyresgäst ska ses som en idrottstjänst.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-408023-2025

title: Ställningstagandet ”Skadestånd, garantiersättning och liknande betalningar, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Skadestånd, garantiersättning och liknande betalningar, mervärdesskatt” daterat den 26 april 2023, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket redogör i ställningstagandet för att en betalning av skadeståndskaraktär är föremål för mervärdesskatt om det finns ett direkt samband mellan betalningen och en leverans av vara eller ett tillhandahållande av tjänst. Bedömningen av om det finns direkt samband mellan ersättning och prestation följer av EU-domstolens praxis. Det som framgår av ställningstagandet är sådan information som kan framgå direkt på vägledningssidor. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-409943-2025

title: Svenskt aktiebolag med filial i utlandet – beskattning enligt SINK och skatteavdrag vid tjänsteresor till Sverige

text: 1 Sammanfattning

text: En begränsat skattskyldig fysisk person som arbetar vid ett svenskt aktiebolags filial i utlandet och gör ett fåtal kortare tjänsteresor till Sverige ska beskattas enligt SINK för den skattepliktiga ersättningen hen får för arbetet i Sverige. Det svenska bolaget ska göra skatteavdrag från ersättningen för arbetet som utförs i Sverige.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ” Svenskt bolag med filial i utlandet. Beskattning av anställningsinkomst och skatteavdrag vid tillfälliga tjänsteresor till Sverige ”, 2015-12-22, dnr 131 670675–15/111. Skatteverket har inte ändrat sin bedömning i sak. Uppdateringen har skett på grund av ändringar i SINK och i reglerna om skatteavdrag i SFL.

text: 2 Frågeställning

text: Ett svenskt aktiebolag har en filial i utlandet där vissa av de anställda arbetar. De anställda är bosatta i filiallandet och begränsat skattskyldiga i Sverige. Lönen betalas ut via filialen. Frågor har ställts om vad som gäller när dessa anställda åker på ett fåtal kortare tjänsteresor till Sverige.

text: Ska ersättningen som avser arbetet i Sverige beskattas här?

text: Vad gäller i fråga om skyldigheten att göra skatteavdrag?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Ett aktiebolag är en svensk juridisk person. Om bolaget har en filial i utlandet är filialen en del av den svenska juridiska personen och är därför inte någon självständig juridisk person.

text: Skattskyldigheten för juridiska personer behandlas i

text: 6 kap.

text: inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL. Kapitlet innehåller inga särbestämmelser som avser svenska juridiska personers filialer i utlandet. Någon annan reglering avseende svenska juridiska personers utländska filialer finns inte heller i IL.

text: All näringsverksamhet som bedrivs av en juridisk person räknas som en enda näringsverksamhet (

text: 14 kap. 10 § första stycket

text: IL).

text: Begränsat skattskyldiga fysiska personer beskattas enligt lagen (

text: ) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, SINK, för ersättning för arbete i Sverige (

text: 3 §§

text: och

text: 5 § första stycket 2

text: SINK). Om det är fråga om en ersättning från en arbetsgivare som inte har hemvist i Sverige kan ersättningen vara undantagen från skatteplikt enligt den s.k. 183-dagarsregeln i

text: 6 a §

text: SINK.

text: Med arbetsgivare i SINK avses den som betalar ut ersättning för arbete (

text: 2 §

text: SINK).

text: Huvudregeln är att den som betalar ut kontant ersättning för arbete ska göra skatteavdrag (

text: 10 kap. 2 § skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL). Skatteavdrag ska dock inte göras från ersättning som är undantagen från skatteplikt enligt

text: 6 a §

text: SINK (

text: 10 kap. 5 § 5

text: SFL).

text: Om utbetalaren hör hemma i en annan stat och inte bedriver verksamhet från ett fast driftställe i Sverige ska skatteavdrag bara göras från ersättning för arbete som mottagaren utför i Sverige. Detsamma gäller om utbetalaren hör hemma i Sverige och mottagaren är en fysisk person som är begränsat skattskyldig i Sverige (

text: 10 kap. 6 § första stycket

text: SFL).

text: Den som betalar ut en ersättning som är skattepliktig enligt SINK ska göra skatteavdrag för särskild inkomstskatt enligt SINK om det finns ett beslut om särskild inkomstskatteredovisning och utbetalaren känner till beslutet. Om det inte finns ett sådant beslut, eller utbetalaren inte känner till beslutet, ska skatteavdrag för preliminär skatt göras enligt bestämmelserna i

text: 10 kap.

text: SFL (

text: 10 kap. 7 §

text: SFL och

text: 13 kap. 3 §

text: SFL).

text: 4 Bedömning

text: Bestämmelserna i IL om juridiska personer innehåller inga stadganden som särskilt reglerar svenska juridiska personers filialer i utlandet. Ett svenskt aktiebolag och dess filial i utlandet är en och samma juridiska person.

text: På samma sätt som företag kan ha självstyrande avdelningar kan en filial också ha en självständig roll och ha hand om viss del av administration m.m. Det svenska aktiebolaget och filialen är ändå ett och samma rättssubjekt. Filialen kan inte ses som fristående från det svenska bolaget. Anställningen finns därmed hos det svenska bolaget även om lönen, av praktiska skäl, betalas ut via filialen.

text: Skatteverket anser att eftersom ett svenskt aktiebolags utländska filial inte är något eget rättssubjekt kan filialen självständigt inte vara ”den som betalar ut ersättningen” vid tillämpningen av SINK och reglerna om skatteavdrag i SFL. Det är i stället det svenska bolaget som bedriver verksamheten genom filialen som är ”den som betalar ut ersättningen”.

text: Då det med arbetsgivare i SINK avses ”den som betalar ut ersättningen” är det fråga om en ersättning från en svensk arbetsgivare vid tillämpningen av SINK. Ersättningen för arbetet i Sverige kan därmed inte vara undantagen från skatteplikt enligt 183-dagarsregeln i

text: 6 a §

text: SINK. Undantaget från skyldigheten att göra skatteavdrag i

text: 10 kap. 5 §

text: SFL är följaktligen inte heller tillämpligt.

text: Det svenska aktiebolaget ska göra skatteavdrag från ersättningen för arbetet som utförs i Sverige. Bolaget ska göra skatteavdrag för särskild inkomstskatt enligt SINK om det finns ett beslut om särskild inkomstskatteredovisning som bolaget känner till. I annat fall ska bolaget göra skatteavdrag för preliminär skatt enligt bestämmelserna i

text: 10 kap.

text: SFL.

text: Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: För ersättning som har betalats ut före den 1 januari 2021 tillämpas det tidigare ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-409960-2025

title: Avräkning utländsk skatt – dansk PAL-skatt på en privat rateopsparing kan avräknas mot svensk inkomstskatt

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att dansk PAL-skatt som tas ut på avkastning från en privat rateopsparing kan avräknas mot svensk inkomstskatt när löpande inkomster och kapitalvinster från opsparingen tas upp till beskattning i Sverige som inkomst av kapital.

text: 2 Frågeställning

text: En person, som är obegränsat skattskyldig i Sverige och har hemvist här enligt det nordiska skatteavtalet, har ett i Danmark skattegynnat privat pensionssparande som sker på ett sparkonto hos ett finans- eller kreditinstitut en s.k. rateopsparing i pensionsøjemed, fortsättningsvis rateopsparing. Skatteverket anser att en utbetalning från en privat rateopsparing inte kan beskattas som pension i Sverige eftersom den inte ryms inom

text: inkomstskattelagens

text: definition av pension (se Skatteverkets ställningstagande ” Rateopsparing – ett danskt pensionssparande ”, 2023-12-20, dnr 8–2656825). Löpande inkomster och kapitalvinster från en sådan rateopsparing beskattas i stället som inkomst av kapital.

text: Ersättning som betalas ut från en rateopsparing beskattas i Danmark som så kallad personlig inkomst och vanlig dansk inkomstskatt tas ut. Från och med inkomståret 2025 är personer som har hemvist i Sverige enligt det nordiska skatteavtalet även skyldiga att årligen betala dansk PAL-skatt på danska pensionsordningar.

text: Följande fråga har ställts:

text: Kan dansk PAL-skatt som tas ut på avkastning från en privat rateopsparing avräknas mot statlig och kommunal inkomstskatt när löpande inkomster och kapitalvinster från opsparingen beskattas i inkomstslaget kapital?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Skatteavtal

text: Det nordiska skatteavtalet är införlivat i svensk rätt genom lagen (

text: ) om dubbelbeskattningsavtal mellan de nordiska länderna . Avtalet finns i bilaga 1 till lagen. Det särskilda avtalet mellan Sverige och Danmark om vissa skattefrågor som skrevs under den 10 juni 2024, Öresundsavtalet, finns i bilaga 4 till lagen.

text: Artikel 22 (Annan inkomst) i det nordiska skatteavtalet omfattar inkomster som inte omfattas av artikel 6–21 i avtalet. Enligt punkt 1 i artikel 22 beskattas inkomst som person med hemvist i en avtalsslutande stat förvärvar endast i hemviststaten, oavsett varifrån inkomsten härrör.

text: Av punkt 2 i artikel 4 i Öresundsavtalet, som gäller mellan Sverige och Danmark, följer att utan hinder av artikel 22 i det nordiska skatteavtalet får sådan inkomst som avses i artikeln (artikel 22), som uppbärs av en person med hemvist i en avtalsslutande stat och som härrör från den andra avtalsslutande staten, beskattas i denna andra avtalsslutande stat.

text: Bestämmelser om undanröjande av dubbelbeskattning finns i artikel 25 i det nordiska skatteavtalet. Hur Sverige såsom hemviststat ska undanröja dubbelbeskattning regleras i punkt 6 i artikeln. Huvudregeln är att dubbelbeskattning undanröjs genom avräkning (artikel 25 punkt 6 a) 1).

text: Öresundsavtalet införlivades i dansk intern rätt genom lov nr. 1176 af 19. november 2024 om indgåelse af aftale mellem Kongeriget Danmark og Kongeriget Sverige om visse skattespørgsmål. Av kommentaren till artikel 4 i förslaget till lag (L 32 af 02. oktober 2024) framgår att artikel 4 punkt 2 i avtalet bland annat medför att Danmark framöver kommer att kunna beskatta pensionssparare som är hemmahörande i Sverige för avkastning från deras danska pensionsordningar.

text: 3.2 Danska pensionsafkastbeskatningsloven

text: I samband med att Öresundsavtalet införlivades i dansk intern rätt infogades en andra mening i § 1, stk. 3 pensionsafkastbeskatningsloven, PAL, så att personer som har hemvist i Sverige enligt det nordiska skatteavtalet blir skattskyldiga för avkastning från danska pensionsordningar (§ 5 lov nr. 1176 af 19. november 2024).

text: Pensionsafkastskatten, PAL-skatten, uppgår till 15,3 procent av den skattepliktiga avkastningen (§ 2 PAL). För en rateopsparing är huvudregeln att alla former av förmögenhetsavkastning från ordningen ska tas med i beskattningsunderlaget (§ 3, stk. 1 PAL).

text: 3.3 Undanröjande av dubbelbeskattning

text: För att avräkning ska medges krävs att det är samma person som har haft samma skattepliktiga inkomst i båda staterna (

text: RÅ 2001 ref. 46

text: Högsta förvaltningsdomstolen har ansett att avsättningen till en vinstandelsstiftelse och utbetalningen från stiftelsen är samma inkomst, även om avsättningen beskattades i Kina och utbetalningen beskattades i Sverige. Både avsättningen och utbetalningen ansågs ha sin grund i och vara ersättning för det arbete som den anställde utfört. Därmed fanns det en tydlig koppling mellan de medel som fördes över till vinstandelsstiftelsen för att förvaltas där och den utbetalning som sedan gjordes från stiftelsen till den anställde (

text: HFD 2013 ref. 23

text: Högsta förvaltningsdomstolen har funnit att avsättningar till en pensionsordning som beskattats som lön i Italien enligt artikel 15 i avtalet under tid arbete utförts där är samma inkomst som den pension som senare betalas ut enligt samma pensionsordning och som enligt artikel 18 beskattas i hemviststaten Sverige. Av skatteavtalet kan inte utläsas att inkomsten måste beskattas enligt samma artikel i de avtalsslutande staterna för att avräkning av italiensk skatt ska få ske i Sverige (

text: HFD 2023 ref. 37

text: 4 Bedömning

text: Skatteverket anser att dansk PAL-skatt som tas ut på avkastning från en privat rateopsparing kan avräknas mot statlig och kommunal inkomstskatt när löpande inkomster och kapitalvinster från opsparingen tas upp till beskattning i inkomstslaget kapital.

text: PAL-skatten är en statlig inkomstskatt och får anses som en skatt som omfattas av det nordiska skatteavtalet. Mot bakgrund av hur beskattningen av avkastningen från en rateopsparing sker i Danmark anser Skatteverket att det är artikel 22 i det nordiska skatteavtalet och artikel 4 punkt 2 i Öresundsavtalet som ska tillämpas när det ska avgöras om Danmark i egenskap av källstat har rätt att beskatta avkastningen. Källstaten Danmark får därmed anses ha tagit ut PAL-skatt på rateopsparingen i enlighet med skatteavtal.

text: Även om beskattningen i Sverige och Danmark sker på olika sätt, att skatten tas ut på olika underlag och att olika artiklar i det nordiska skatteavtalet är tillämpliga från hemviststaten Sveriges respektive källstaten Danmarks sida, så handlar det i båda länderna om beskattning av avkastning från en och samma danska pensionsordning. Skatteverket anser därför att det är samma inkomst som har beskattats och att Sverige såsom hemviststat ska undanröja dubbelbeskattning genom avräkning av den danska PAL-skatten.