text: -07 09 8- 01 , 2 Adress .1 v2 Besöksadress 0, 00 Telefon KKV2

text: Se EU-domstolens domar i

text: mål C-216/17

text: Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato - Antitrust och Coopservice, EU:C:2018:1034 (Coopservice) och

text: mål C-23/20

text: Simonsen & Weel A/S mot Region Nordjylland och Region Syddanmark, EU:C:2021:490 (Simonsen & Weel). 2 Ramavtalsupphandlingar och öppenhetsprincipen – EU-domstolens avgörande i

text: mål C-216/17

text: Coopservice, Konkurrensverkets ställningstagande 2019:1. 3 Se

text: HFD 2022 ref. 4

text: I och II.

text: Närmare 37 procent av de upphandlingar som annonserades 2019 avsåg ramavtal. Se Statistik om offentlig upphandling 2020, Konkurrensverkets rapport 2020:5. 5 Se skäl 60 i 2014 års direktiv, jfr även skäl 15 i 2004 års direktiv om effektiva upphandlingsmetoder och instrument. 6

text: Prop. 2015/16:195

text: Del 1 s. 515.

text: A. prop. s. 517 ff. 8 Jfr även artikel 1.5 och skäl 11 i 2004 års direktiv. 9 A. prop. s. 515. För skillnaden mellan offentliga kontrakt och ramavtal, samt vad som inte utgör ett offentligt kontrakt, se

text: mål C-410/14

text: Dr. Falk Pharma GmbH mot DAK-Gesundheit, EU:C:2016:399, punkt 41–42 och

text: mål C-9/17

text: Maria Tirkkonen, EU:C:2018:142 punkt 41. 10 A. prop. s. 514. 11 Se EU-kommissionens tolkningsmeddelande avseende ramavtal, Explanatory note – Framework agreements – Classic Directive Document, Ref. Ares(2016)810203 – 16/02/2016, s. 3. 12 Se även artikel 18.1 andra stycket i 2014 års direktiv.

text: Se EU-domstolens avgöranden i Coopservice och Simonsen & Weel. 14 Se Coopservice punkt 60 och Simonsen & Weel punkt 51–60. Jfr även punkt 10 del C i bilaga V till direktiv 2014/24. 15 Se Simonsen & Weel punkt 77–80. 16 Se

text: HFD 2022 ref. 4

text: I, punkt 20. 17 Se Coopservice punkt 69 och Simonsen & Weel punkt 67. 18 Se Coopservice punkt 61 och Simonsen & Weel punkt 68. 19 Se Simonsen & Weel punkt 68–70.

text: Se Simonsen & Weel punkt 71–74. Se även

text: HFD 2022 ref. 4

text: I, punkt 17–20. 21 Se

text: HFD 2022 ref. 4

text: I, punkt 19.

text: Rikard Jermsten

text: Natacha Otte Widgren

title: Maximal omfattning av ramavtal och öppenhetsprincipen

sammanfattning: En upphandlande myndighet som är part i ett ramavtal är skyldig att ange antingen den största kvantiteten eller det högsta värdet som ett ramavtal omfattar.

text: Sammanfattning

text: 1. Av EU-domstolens rättspraxis följer att en upphandlande myndighet är skyldig att ange den största kvantitet och/eller det högsta värde som kan komma att avropas från ett ramavtal. Det är den upphandlande myndigheten som ingår ramavtalet som ska uppskatta ramavtalets maximala omfattning. Konkurrensverket bedömer att kravet på att vid annonseringen ange största kvantitet och/eller högsta värde, innebär att den upphandlande myndigheten är skyldig att göra en rimlig uppskattning av den maximala kvantiteten eller värdet. En sådan bedömning ska vara välgrundad och objektiv. Det är inte tillåtet att ange en maximal omfattning som med oproportionerlig marginal överstiger det egentliga behovet som kan förutses.

text: 2. Kravet på att ange en maximal omfattning gäller för alla typer av ramavtal och bör enligt Konkurrensverket gälla alla upphandlande myndigheter som genomför en upphandling dvs. även när inköpscentraler upphandlar ramavtal.

text: 3. När ramavtalets maximala omfattning är uppnådd slutar ramavtalet ha en upphandlingsrättslig verkan. Ett avrop utöver den maximala omfattning som anges i ramavtalet kan utgöra en otillåten direktupphandling, givet att det inte är fråga om en sådan tillåten ändring av ramavtal som uppfyller förutsättningarna i

text: 17 kap.

text: LOU.

text: Bakgrund

text: 4. EU-domstolen har i två uppmärksammade avgöranden berört frågan om vilken information som ska finnas med vid annonseringen av ramavtal. Konkurrensverket har i ett tidigare ställningstagande, redogjort för hur verket vid den tidpunkten ansåg att domen i

text: mål C-216/17

text: Coopservice bör tolkas och tillämpas i praktiken. I och med EU-domstolens avgörande i

text: mål C-23/20

text: Simonsen & Weel och rättspraxis från Högsta Förvaltningsdomstolen har rättsläget nu klargjorts ytterligare. Även efter EU-domstolens och Högsta förvaltningsdomstolens avgöranden kan det dock kvarstå viss osäkerhet om vilken information som ska finnas med i upphandlingsdokumenten vid ramavtalsupphandlingar avseende ramavtalets maximala omfattning och vilken betydelse sådana uppgifter har för möjligheterna att göra avrop från ett ramavtal och för Konkurrensverkets tillsyn. Det finns därför anledning för Konkurrensverket att ersätta det tidigare ställningstagandet med ett nytt.

text: Frågeställningar

text: 5. Vad innefattas i kravet att upphandlande myndighet vid ramavtalsupphandlingar ska ange den största kvantitet och/eller det högsta värde som kan komma att avropas från ramavtalet?

text: 6. Gäller skyldigheten att ange ramavtalets maximala omfattning även när inköpscentraler upphandlar ramavtal?

text: 7. Kan det anses vara en otillåten direktupphandling om den maximala omfattningen som anges i upphandlingsdokumenten överskrids?

text: Avgränsningar

text: 8. I detta ställningstagande tolkas LOU och det bakomliggande LOU-direktivet. Det finns mycket som talar för att rättspraxis avseende LOU är vägledande även vid tillämpningen av de övriga upphandlingslagarna. Frågan om hur aktuell rättspraxis ska tolkas i förhållande till de övriga direktiv som finns på upphandlingsområdet behandlas dock inte inom ramen för detta ställningstagande.

text: 9. Ställningstagandet gäller direktivstyrda upphandlingar. Frågan om skyldigheten att ange en maximal omfattning vid upphandlingar av ramavtal gäller även för upphandlingar under tröskelvärdena är inte klarlagd i praxis. Eftersom EUdomstolen har de allmänna upphandlingsrättsliga principerna om öppenhet och likabehandling som utgångspunkt för sin tolkning tyder mycket på att även

text: upphandlingar under tröskelvärdena omfattas av skyldigheten. Rättsläget är dock oklart och frågan behandlas inte i detta ställningstagande.

text: Rättslig reglering m.m.

text: Upphandlingsreglerna 10. Syftet med offentlig upphandling är att säkerställa att offentliga medel utnyttjas på ett så effektivt sätt som möjligt och att undanröja risken för att nationella anbudsgivare eller nationella anbudssökande ges företräde när upphandlande myndigheter tilldelar kontrakt. Genom att dra nytta av konkurrensen på den för upphandlingen aktuella marknaden säkerställer de upphandlande myndigheterna att offentliga medel används på ett effektivt sätt.

text: 11. Upphandlande myndigheter ska vid utformandet av upphandlingsdokumenten beakta principerna för offentlig upphandling genom att säkerställa att samtliga potentiella ekonomiska aktörer behandlas bland annat på ett öppet, likvärdigt och icke-diskriminerande sätt. Villkoren för tilldelningsförfarandet ska av den anledningen formuleras på ett klart, precist och entydigt sätt, så att normalt omsorgsfulla anbudsgivare ska kunna förstå och tolka innebörden av dem på samma sätt.

text: 12. Korrekt utformade upphandlingsdokument ger upphandlande myndigheter möjlighet att kontrollera att anbuden uppfyller upphandlingskriterierna, samtidigt som de ekonomiska aktörerna får en möjlighet att i konkurrens och på lika villkor lämna anbud i upphandlingen.

text: Bestämmelserna om ramavtal 13. Ramavtal är en avtalsform som används i stor utsträckning, och som betraktas som en effektiv upphandlingsform. Ramavtal lämpar sig typiskt sett för situationer där en upphandlande myndighet med rimlig grad av säkerhet kan förutse framtida återkommande anskaffningsbehov och vill planera för det förutsedda behovet.

text: 14. Definitionen av ramavtal återfinns i

text: 1 kap. 20 §

text: LOU. Ramavtal definieras där som ett avtal som ingås mellan en eller flera upphandlande myndigheter och en eller flera leverantörer i syfte att fastställa villkoren i kontrakt som senare ska tilldelas under en given tidsperiod.

text: 15. Ramavtal regleras vidare i

text: 7 kap.

text: LOU där lagstiftaren gör skillnad på olika typer av ramavtal:

text: 1. ramavtal med en leverantör med samtliga villkor fastställda, se

text: 7 kap. 4 §

text: LOU,

text: 2. ramavtal med flera leverantörer med samtliga villkor fastställda, se

text: 7 kap. 5 § 1

text: LOU, och

text: 3. ramavtal med flera leverantörer utan samtliga villkor fastställda, se

text: 7 kap. 5 § 2

text: LOU.

text: 1 kap. 20 §

text: LOU genomför artikel 33.1 i 2014 års direktiv i svensk rätt. Av artikeln framgår att ett ramavtal avser ett avtal som ingås mellan en eller flera upphandlande myndigheter och en eller flera ekonomiska aktörer i syfte att fastställa villkoren för tilldelningen av kontrakt under en given tidsperiod, särskilt i fråga om tänkt pris, och i tillämpliga fall, uppskattade kvantiteter.

text: 17. Att skilja mellan offentliga kontrakt och ramavtal är inte alltid enkelt att göra. Prövningen får göras utifrån omständigheterna i det enskilda fallet. När en upphandlande myndighet väl använder ett ramavtal och tilldelar kontrakt är den skyldig att hålla sig inom de ramar som ges av villkoren i ramavtalet. Detta gäller såväl ramavtal med samtliga villkor fastställda som ramavtal som inte har det. Huruvida ett villkor är fastställt eller inte bestäms av nationell rätt.

text: 18. Enligt skäl 61 i 2014 års direktiv bör ett ramavtal inte användas på otillbörligt sätt eller på ett sådant sätt att konkurrensen förhindras, begränsas eller snedvrids. På motsvarande sätt stadgas i

text: 4 kap. 2 §

text: LOU att en upphandling inte får utformas i syfte att begränsa konkurrensen så att vissa leverantörer gynnas eller missgynnas på ett otillbörligt sätt.

text: 19. Värdet av ett ramavtal ska uppskattas till det högsta sammanlagda värdet av samtliga kontrakt som planeras inom ramen för ramavtalet eller det dynamiska inköpssystemet under löptiden. När värdet bestäms ska options- och förlängningsklausuler som anges i något av upphandlingsdokumenten inkluderas som om de hade utnyttjats. Detta följer av 5 kap. 3 och 14 §§ LOU.

text: 20. Upphandlade ramavtal får i princip inte ändras utan att det genomförs en ny upphandling. Enligt

text: 17 kap. 8 §

text: LOU får dock ett ramavtal ändras utan en ny upphandling om ändringen görs med stöd av någon av bestämmelserna i 17 kap. 9–14 §§ LOU. Bland annat får ett ramavtal enligt

text: 7 kap. 14 §

text: LOU ändras utan en ny upphandling om ändringen inte är väsentlig.

text: Rättspraxis 21. Av EU-domstolens rättspraxis följer att en upphandlande myndighet som upphandlar ett ramavtal är skyldig att ange den största kvantitet och/eller det högsta värde som kan komma att avropas från ramavtalet. Skyldigheten inkluderar även att, så långt det är möjligt, göra en rimlig uppskattning av värdet eller storleksordningen och frekvensen på de efterföljande kontrakt som ska tilldelas med ramavtalet som grund. Det är inte tillräckligt att lämna uppgifter om historiska kvantiteter och kostnader. Den maximala omfattningen ska uppskattas och anges samlat för hela ramavtalet, men det finns ingenting som hindrar den upphandlande myndigheten från att lämna kompletterande information om behovet hos de myndigheter som deltar på option.

text: 22. Genom EU-domstolens avgöranden är det klargjort att uttrycket ”i tillämpliga fall” i artikel 1.5 i 2004 års direktiv och artikel 33.1 i 2014 års direktiv innebär att angivelsen av kvantiteten av de varor eller tjänster som ramavtalet avser inte är frivillig. Enligt Högsta förvaltningsdomstolen strider det mot principerna om öppenhet och likabehandling i

text: 4 kap. 1 §

text: LOU att inte ange det högsta värdet eller den största kvantiteten som ramavtalet omfattar.

text: 23. Skyldigheten att ange ett tak, dvs. största kvantitet och/eller högsta värde, har sin grund i förbudet att använda ramavtal på ett otillbörligt sätt eller på ett sådant sätt att konkurrensen förhindras, begränsas eller snedvrids. När taket är uppnått slutar ramavtalet ha verkan.

text: 24. Enligt EU-domstolens uttalanden i Simonsen & Weel ska det vid bedömningen av om taket är uppnått beaktas om det är fråga om en ändring av ramavtalet som inte är väsentlig (jfr 17 kap. 8–14 §§ LOU).

text: 25. Uppgifterna om ramavtalets uppskattade kvantitet eller värde och ramavtalets maximala kvantitet eller värde anges antingen i annonsen eller i upphandlingsdokumenten. Att uppgifterna kan anges i upphandlingsdokumenten gäller dock bara under förutsättning att dessa, enligt huvudregeln, är direkt, kostnadsfritt och

text: fullständigt tillgängliga från och med den dag då annonsen publiceras. I annat fall ska uppgifterna framgå av annonsen.

text: 26. EU-domstolens uttalanden gjordes i mål som handlande om upphandling av ramavtal med en leverantör. Högsta förvaltningsdomstolen har dock slagit fast att de ovan beskrivna skyldigheterna gäller oavsett om det är fråga om ett ramavtal med en eller flera leverantörer.

text: Konkurrensverkets bedömning

text: Skyldigheten att ange ett tak 27. Med den största kvantiteten eller det högsta värdet som kan komma att avropas avses enligt Konkurrensverkets bedömning den maximala kvantitet eller värde som kan förutses. Skyldigheten måste ses i ljuset av att det är en inneboende egenskap hos ramavtal att parterna i avtalet inte förpliktar sig att beställa en i förväg fastställd volym av de aktuella varorna, tjänsterna eller byggentreprenaderna. Ett visst utrymme för flexibilitet måste också följa av att det vid upphandlingar av ramavtal typiskt sett föreligger en viss osäkerhet om i vilken omfattning avrop kommer att ske under avtalsperioden. Kravet kan därför enligt Konkurrensverket endast innebära att den upphandlande myndigheten är skyldig att göra en rimlig uppskattning av den totala kvantiteten eller värdet. En sådan bedömning ska vara välgrundad och objektiv. Medan en hänvisning till historiska inköpsuppgifter enligt EU-domstolen inte är tillräckligt i sig, finns det ingenting som hindrar att den upphandlande myndigheten av transparensskäl även informerar om tidigare års inköpsstatistik.

text: 28. Konkurrensverket bedömer att det inte är tillåtet att sätta ett högsta tak som med oproportionerlig marginal överstiger det egentliga behovet när man anger den maximala kvantitet eller värde som kan komma att avropas på ramavtalet. Ett sådant förfarande, som skulle kunna ha påverkan på potentiella leverantörers beslut att delta i upphandlingen, skulle stå i strid med öppenhetsprincipen.

text: 29. I de mål EU-domstolen prövat har det varit fråga om en form av samordnad upphandling men till synes inte en inköpscentral. Mot bakgrund av att EUdomstolen tolkar direktivets bestämmelser om ramavtal utifrån de allmängiltiga principerna om öppenhet och likabehandling är det rimligt att även ramavtalsupphandlingar som görs av inköpscentraler omfattas av skyldigheten att ange ramavtalets maximala omfattning. Konkurrensverket bedömer därför att domstolens uttalanden är generellt tilllämpliga oavsett vem som genomför upphandlingen.

text: Otillåten direktupphandling 30. EU-domstolens uttalande att ett ramavtal slutar ha verkan när dess maximala omfattning har avropats bör enligt Konkurrensverkets mening förstås i en upphandlingsrättslig mening. Det innebär att ett avrop utöver det i avtalet angivna taket kan utgöra en otillåten direktupphandling. Detta givet att det inte är fråga om en sådan tillåten ändring av ramavtal som uppfyller förutsättningarna i

text: 17 kap.

text: LOU. Om Konkurrensverket bedömer att en upphandlande myndighets avrop utgör en otillåten direktupphandling kan detta aktualisera en upphandlingsskadeavgift enligt

text: 21 kap.

text: LOU.

text: Ställningstagandets tillämpning

text: 31. Detta ställningstagande tillämpas från och med den 6 maj 2022.

text: 32. Genom detta ställningstagande upphör tidigare ställningstagande (Konkurrensverkets ställningstagande 2019:1) att gälla.

text: Detta ställningstagande har beslutats av generaldirektören Rikard Jermsten. Föredragande har varit biträdande enhetschefen Natacha Otte Widgren.

text: Beslutet undertecknas inte egenhändigt och saknar därför namnunderskrifter.


doctype: stallningstagande

text: Jfr Study on Supply Chain Finance, Final Report, Europeiska kommissionen, januari 2020 s. 25 ff.

text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/633 av den 17 april 2019

text: om otillbörliga handelsmetoder mellan företag i jordbruks- och livsmedelskedjan.

text: Rikard Jermsten

text: Estrid Faust

text: Jfr skäl 17, där det anges att ”sena betalningar för jordbruks- och livsmedelsprodukter […] påverkar leverantörens ekonomiska bärkraft negativt utan att ge kompenserande fördelar.” Se även exempelvis utredarens resonemang angående att viss ledning i bedömningen vad som avses med betalning för sådant som inte är kopplat till leverantörens försäljning kan hämtas från branschpraxis enligt vilken betalningskrav som uppenbart inte motsvarar värdet på eller kostnaden för den utförda tjänsten inte tillåts (

text: Ds 2019:19 s. 108

publisher: Konkurrensverket

status: gällande

title: Om vissa finansieringslösningar avseende leverantörers fakturor är förenliga med lagen (2021:579) om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter

org: kkv

sammanfattning: I ställningstagandet beskriver vi hur Konkurrensverket ser på frågan om vissa finansieringslösningar avseende leverantörers fakturor är förenliga med lagen om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter.

text: Sammanfattning

type: rubrik

text: 1. Konkurrensverkets bedömning är att användningen av köparinitierad fakturafinansiering, där leverantören snabbt får betalt av någon annan än köparen i utbyte mot en finansieringskostnad, inte i sig innebär att köparen använder en otillbörlig handelsmetod enligt lagen (

text: ) om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter, LOH.

type: stycke

text: 2. De enskilda villkoren vid sådan fakturafinansiering som köparen tillhandahåller genom tredje part måste enligt Konkurrensverkets bedömning vara utformade i enlighet med LOH:s bestämmelser för att köparen inte ska tillämpa en handelsmetod i strid med lagen. Detta medför bland annat att betaltiderna, både gällande faktisk och avtalad betalning till leverantörer, inte får vara längre än 30 dagar. Avgifter kan tas ut av leverantörer i den mån de ger ett motsvarande mervärde i form av tidigare betalning. Bedömningen av om ett villkor som tillämpas mot leverantören inom ramen för en sådan fakturafinansieringstjänst som köparen tillhandahåller leverantören genom tredje part är förenligt med lagen måste göras i varje enskilt fall.

text: Bakgrund

text: 3. Konkurrensverket har av aktörer i i livsmedelskedjan erhållit frågor om olika typer av finansieringslösningar gällande leverantörsfakturor, såsom leverantörskedjefinansiering (eng. supply chain finance, SCF), är förenliga med de förbud som stadgas i LOH. Konkurrensverket har också fått frågan om det är förenligt med LOH att den avtalade betaltiden mot leverantör vid användande av en sådan köparinitierad finansieringslösning infaller senare än 30 dagar från de tidpunkter som anges i 6 och 7 §§ LOH.

text: 4. SCF är ett brett begrepp som vanligen omfattar flera sorters fakturafinansiering, -07 både leverantörs- och köparinitierad. En gemensam central faktor för dessa -098 10 2, Adress .1 v2 Besöksadress , 0 00 Telefon KKV2

text: tjänster är att en tredje part i form av en extern finansiär deltar och står det huvudsakliga finansiella risktagandet. Detta ställningstagande behandlar särskilt sådana finansieringstjänster vid fakturering som tillhandahålls av köparen. Denna tjänst benämns ibland också omvänd factoring eller payables finance. För enkelhetens skull används i ställningstagandet uttrycket SCF. SCF återfinns inom flera branscher och omfattar en betydande och allt större del av EU:s ekonomi. Konkurrensverket har fått information om att aktörer inom den svenska livsmedelsbranschen använder sig av sådana tjänster för att organisera finansiering inom livsmedelskedjan.

text: 5. Vid sådana finansieringstjänster som avhandlas i detta ställningstagande tillhandahåller köparen en tjänst för förbättrad likviditet vid fakturering, vilken leverantören erbjuds att använda. Köparen samarbetar med en finansiär och en systemleverantör – ibland utförs båda dessa tjänster av samma aktör – varvid finansiären efter köparens godkännande automatiskt betalar leverantörens fakturor. Betalningen sker ofta efter relativt kort tid, inom någon vecka efter det att fakturan ställts ut. Leverantören kan välja när betalning ska ske och finansiären erhåller i efterhand betalning av köparen.

text: 6. Leverantören får stå för en finansieringskostnad på så sätt att finansiären tar ut en avgift från leverantören genom att minska det utbetalade beloppet. Avgiften dras från fakturabeloppet och beräknas bland annat utifrån tidpunkten för leverantörens betalning, rådande referensränta och köparens kreditvärdighet. I de fall köparen har en högre kreditvärdighet än leverantören kan detta vara förmånligt för leverantören då denne får betalt inom kort tid och till bättre villkor än vad leverantören själv hade kunnat förhandla sig till för en likande tjänst.

text: Frågeställningar

text: 7. Är användning av köparinitierad fakturafinansiering, exempelvis genom SCF, förenligt med LOH? Är det förenligt med LOH att den avtalade betaltiden mot leverantör inom ramen för en sådan fakturafinansieringstjänst infaller senare än 30 dagar från de tidpunkter som anges i 6 och 7 §§ LOH? Vilken betalning är det som ska ske enligt tidsfristerna i lagen? Får finansiären ta ut en finansieringsavgift utan att köparen gör sig skyldig till en otillbörlig handelsmetod?

text: Rättslig reglering m.m.

text: 8. Det framgår av 5 § första stycket 1 LOH att det är förbjudet för en köpare att betala sin leverantör senare än 30 dagar efter den tidpunkt som följer av 6 § respektive 7 § LOH.

text: 9. Varken specifika fakturafinansieringstjänster eller leverantörskedjefinansiering i en vidare bemärkelse nämns uttryckligen i LOH, lagens förarbeten eller

text: , det så kallade UTP-

text: direktivet. Frågan har i viss mån diskuterats inom ramen för samarbetet mellan tillsynsmyndigheterna i EU:s medlemsstater och Europeiska kommissionen.

text: Konkurrensverkets bedömning

text: 10. Enligt Konkurrensverkets bedömning finns det inte utrymme att ur någon av de förbjudna handelsmetoderna i LOH uttolka ett förbud mot att använda någon specifik fakturafinansieringstjänst eller sådana tjänster i vid bemärkelse. Listan över förbjudna handelsmetoder är uttömmande.

text: 11. Konkurrensverkets bedömning utifrån rådande rättsläge är följaktligen att fakturafinansieringstjänster, såsom exempelvis SCF, vilka köpare erbjuder leverantörer genom tredje part som sådana inte är förbjudna enligt LOH.

text: 12. Rörande frågan om betaltider gör Konkurrensverket följande överväganden. Det anges inte något undantag i LOH för betaltider som överstiger 30 dagar vid användandet av fakturafinansieringstjänster. Något annat framgår inte heller av lagens förarbeten eller UTP-direktivet. Samma bestämmelser gäller för fakturabetalningar inom ramen för sådana finansieringstjänster som vid sedvanlig fakturabetalning. En leverantör ska följaktligen inom ramen för en finansieringstjänst likt exempelvis SCF ha rätt till betalning inom den tidsfrist om 30 dagar som anges i 5 § första stycket 1 LOH för att en köpare inte ska riskera att göra sig skyldig till överträdelse av lagen.

text: 13. LOH reglerar relationen mellan köpare och leverantörer. Mot bakgrund av lagens ordalydelse och syfte, att skydda leverantörens likviditet, är Konkurrensverkets bedömning att det är betalning till leverantören, och inte köparens betalning till finansiären, som måste ske inom den tidsfrist som anges i lagen. Betaltiden mellan köpare och finansiär, såsom den av redovisningsmässiga skäl exempelvis kan framgå av förfallodatumet för den faktura som överlåts, kan således överstiga 30 dagar utan att vara i strid med LOH. I det fall så sker måste det emellertid framgå, exempelvis i finansieringstjänstens villkor, att leverantören alltjämt har avtalsenlig rätt till betalning inom 30 dagar för att vara i enlighet med LOH.

text: 14. Det belopp som köparen ska betala enligt 5 § första stycket 1 ska enligt Konkurrensverkets mening utgöra full betalning, det vill säga hela det fakturerade beloppet. Bedömningen får anses följa redan av bestämmelsens ordalydelse. Om bestämmelsen tvärtom skulle tolkas som att delbetalningar skulle vara tillåtna hade det motverkat ett av lagens syften, nämligen att förbättra leverantörers likviditet. Det skulle även uppstå gränsdragningsproblem kring hur stor del av en betalning som ska anses tillräcklig för att utgöra full betalning.

text: 15. För fakturafinansieringstjänster såsom SCF tar finansiären i allmänhet ut en avgift från leverantören genom att minska det utbetalade beloppet. Frågan uppstår om

text: leverantören i sådant fall har erhållit full betalning. I skälen till UTP-direktivet och förarbetena till LOH anges återkommande som princip att leverantörer inte ska behöva stå kostnader eller risker i en affärstransaktion om de inte får något i utbyte. Motsvarande resonemang är enligt Konkurrensverket relevant rörande avgifter för fakturafinansieringstjänster. En avgift får utifrån denna princip tas ut i de fall leverantören erhåller en proportionerlig motprestation. Vid bedömningen kan exempelvis nuvärdesberäkning, enligt vilken en tidigare betalning är mer värd än en senare eftersom den förbättrar leverantörens likviditet, vara en relevant faktor.

text: 16. Ett syfte med fakturafinansieringstjänster likt exempelvis SCF är att leverantören ska få betalt efter kort tid för att frigöra kapital ur sina kundfordringar. Att leverantören får stå för en finansieringskostnad som innebär att leverantören erhåller ett lägre belopp än varuvärdet enligt fakturan kan vara motiverat i de fall den tidigare betalningen ger leverantören ett motsvarande mervärde. Bedömningen av vad som utgör ett mervärde som fullt ut kompenserar köparen måste göras med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet. Ett mervärde skulle kunna utgöras av anslutning till en finansieringstjänst genom vilken leverantören erhåller större flexibilitet att bestämma när betalningar sker. En betalning som leverantören har rätt att erhålla först dag 30 med avdrag för en finansieringskostnad ger dock knappast ett mervärde för leverantören. En sådan betalning kan därför enligt Konkurrensverkets bedömning inte anses utgöra full betalning och strider följaktligen mot förbudet i 5 § första stycket 1 LOH.

text: Ställningstagandets tillämpning

text: 17. Detta ställningstagande tillämpas från och med den 15 juli 2022.

text: Detta ställningstagande har beslutats av generaldirektören. Föredragande har varit sakkunniga juristen Estrid Faust.

type: stallningstagande


text: Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2019/633 av den 17 april 2019

text: om otillbörliga handelsmetoder mellan företag i jordbruks- och livsmedelskedjan.

text: -09 Adress 2 2 0 Besöksadress 2 3 v Telefon 0 2 0 V K K

text: Se direktivets skäl 17 och

text: prop. 2020/21:134 s. 39

text: STÄLLNINGSTAGANDE 2023:1 2023-02-14 Dnr 763/2022 3 (3) Detta ställningstagande har beslutats av generaldirektören. Föredragande har varit Joakim Palm. Beslutsfattandet har dokumenterats digitalt och beslutet saknar därför namnunderskrift. Rikard Jermsten

title: När en köpare anses ha betalat inom 30 dagar – otillbörliga handelsmetoder

sammanfattning: I ställningstagandet beskriver vi hur Konkurrensverket ser på förbudet mot sena betalningar i lagen om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter (LOH) och när en köpare ska anses ha betalat inom 30 dagar.

text: Sammanfattning

text: 1. Förbudet mot sena betalningar i

text: 5 § första stycket 1 lagen (2021:579)

text: om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter (LOH) innebär att betalningen senast under dag 30 ska vara leverantören eller den leverantören anvisar tillhanda.

text: Bakgrund

text: 2. Konkurrensverket har fått frågor kring hur 5 § första stycket 1 LOH ska förstås; innebär regeln ett krav på att leverantören ska ha mottagit betalning senast dag 30 efter den tidpunkt som anges i 6 eller 7 § LOH, eller är det tillräckligt att köparen har lämnat ett betalningsuppdrag till en betalningsförmedlare vid denna tidpunkt? Frågan har bland annat ställts mot bakgrund av att det kan förekomma extra överföringsdagar i samband med vissa transaktioner, särskilt vad gäller internationella betalningar.

text: 3. Varken LOH, dess förarbeten eller UTP-direktivet klargör hur bestämmelsen ska förstås i detta hänseende. Mot denna bakgrund finns det anledning för Konkurrensverket att klargöra sin bedömning genom ett ställningstagande. För Konkurrensverkets bedömning av förbudet för de fall då en betalningsperiod löper ut på en lördag, söndag eller annan helgdag, se ställningstagande 2023:2.

text: Frågeställning

text: 4. Medför 5 § första stycket 1 LOH ett krav på att leverantören ska ha erhållit betalning senast betalningsperiodens sista dag eller är det tillräckligt att köparen har lämnat ett bindande betalningsuppdrag till en betalningsförmedlare den dagen?

text: Rättslig reglering m.m.

text: 5. Av 5 § första stycket 1 LOH följer att det är förbjudet för en köpare att betala sin leverantör senare än 30 dagar efter den tidpunkt som anges i 6 eller 7 § LOH. Bestämmelsen genomför UTP-direktivets artikel 3.1 a. Förbudet motiveras i direktivets skäl med att sena betalningar påverkar leverantörers ekonomiska bärkraft negativt utan att ge någon kompenserande fördel. Bestämmelsen syftar till att skydda och stärka leverantörers likviditet.

text: Konkurrensverkets bedömning

text: 6. Av 5 § första stycket 1 LOH framgår inte uttryckligen om leverantören ska ha erhållit betalningen senast dag 30 eller om det är tillräckligt att köparen har påbörjat betalningen samma dag.

text: 7. Ett argument för att lägga vikten vid omständigheter hänförliga till köparen, såsom dennes påbörjande av en betalning genom lämnande av betalningsuppdrag eller tidpunkten då det inte längre är möjligt att återkalla betalningen, är att samtliga de otillbörliga handelsmetoder som anges i lagen tar sikte på köpares ageranden.

text: 8. Som framgår av förarbetena är emellertid ett av LOH:s huvudsakliga syften att förbättra leverantörers ekonomiska bärkraft. LOH:s maximala betalningsperiod om 30 dagar syftar till att förbättra leverantörernas likviditet. Lagen är en skyddslagstiftning för leverantörer av jordbruks- och livsmedelsprodukter. Det skulle inte vara ändamålsenligt om leverantörers rätt till tidsenlig betalning i praktiken villkorades av omständigheter hänförliga till köparen och köparens betalningsförmedlare. En leverantör kan inte styra över olika interna förhållanden hos köparens betalningsförmedlare som kan föranleda dröjsmål mellan köparens betalningsinstruktion och det att leverantören erhåller betalningen.

text: 9. Enligt Konkurrensverket talar övervägande skäl för att den aktuella bestämmelsen ska förstås som att leverantören eller den leverantören anvisar i sitt ställe ska erhålla betalning senast dag 30. Konkurrensverkets tolkning av förbudet mot sena betalningar i 5 § första stycket 1 LOH innebär således att betalningen senast under dag 30 ska vara leverantören eller den leverantören anvisar tillhanda.

text: Ställningstagandets tillämpning

text: Detta ställningstagande tillämpas från och med den 1 mars 2023.

text: __________________________________________


text: Infaller den tid, då enligt lag eller särskild författning en åtgärd senast ska vidtas, på en söndag, annan allmän helgdag, lördag, midsommarafton, julafton eller nyårsafton, får åtgärden vidtas nästa vardag.

text: Om sista dagen av en tidsfrist som inte uttrycks i timmar infaller på en helgdag, söndag eller lördag, skall tidsfristen upphöra vid utgången av påföljande arbetsdags sista timme.

text: Denna bestämmelse skall inte tillämpas på tidsfrister som beräknas retroaktivt från ett bestämt datum eller en bestämd händelse.

text: Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71om regler för bestämning av perioder, datum och frister.

text: Se

text: RÅ 2007 ref. 28

text: . 4 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 332

text: och

text: . Se även

text: prop. 2015/16:195 s. 1059

text: f.

text: Rikard Jermsten

title: Betalningsperioder som löper ut på en lördag, söndag eller annan helgdag – otillbörliga handelsmetoder

sammanfattning: I ställningstagandet beskriver vi hur Konkurrensverket ser på förbudet mot sena betalningar i lagen om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter (LOH) när det gäller betalningsperioder som löper ut på en lördag, söndag eller annan helgdag.

text: Sammanfattning

text: 1. Om den sista dagen i en betalningsperiod enligt

text: 5 § första stycket 1 lagen (2021:579)

text: om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter (LOH) infaller på en lördag, söndag eller annan helgdag, förlängs tidsfristen för betalning till utgången av nästkommande arbetsdags sista timme. Med arbetsdag avses alla dagar utom lördagar, söndagar eller andra helgdagar, det vill säga har samma innebörd som vardag. Detta eftersom LOH:s frister, vilka följer av UTP-direktivet , styrs av Rådets förordning (EEG, Euratom) nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister. Vad som utgör en helgdag följer av lagen (

text: ) om allmänna helgdagar.

text: Bakgrund

text: 2. Konkurrensverket har tillfrågats om vad som gäller för det fall att den sista dagen i en betalningsperiod infaller på en lördag, söndag eller annan helgdag. Frågeställare har bland annat hänvisat till den så kallade söndagsregeln i

text: 2 § första stycket lagen (1930:173)

text: om beräkning av lagstadgad tid och undrat om regeln gäller i den aktuella situationen och hur den förhåller sig till förbudet mot sena betalningar i 5 § första stycket 1 LOH.

text: 3. Varken LOH, dess förarbeten eller UTP-direktivet klargör hur frågan ska bedömas. Mot denna bakgrund finns det anledning för Konkurrensverket att klargöra sin bedömning genom ett ställningstagande. För Konkurrensverkets tolkning av 5 § första stycket 1 LOH med avseende på rekvisitet ”att betala”, se Konkurrensverkets ställningstagande 2023:1.

text: Frågeställning

text: 4. Bryter en köpare som betalar sin leverantör nästkommande vardag när betalningsperioden löper ut på en lördag, söndag eller annan helgdag mot förbudet mot att betala senare än en viss tidpunkt i 5 § första stycket 1 LOH?

text: Rättslig reglering m.m.

text: 5. Av 5 § första stycket 1 LOH följer att det är förbjudet för en köpare att betala sin leverantör senare än 30 dagar efter den tidpunkt som anges i 6 eller 7 § LOH.

text: 6. Av 2 § första stycket lagen om beräkning av lagstadgad tid framgår den så kallade söndagsregeln:

text: 7. LOH genomför det så kallade UTP-direktivet. På EU-nivå finns även en förordning som reglerar tideräkning, frister med mera. Förordningen är, om inte annat föreskrivs, tillämplig på de rättsakter som antas av Europeiska rådet eller Europeiska kommissionen enligt fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen – numera fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, EUF-fördraget – eller fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen. Förordningens artikel 3.4:

text: 8. Enligt samma förordnings artikel 2.2 avses med arbetsdag alla dagar utom helgdagar, söndagar och lördagar.

text: 9. Enligt 1 § lagen om allmänna helgdagar är följande dagar allmän helgdag: Söndagar, däribland påskdagen och pingstdagen, nyårsdagen, trettondedag jul, första maj, juldagen och annandag jul, även när de inte infaller på en söndag, långfredagen, annandag påsk, Kristi himmelsfärdsdag, nationaldagen, midsommardagen och alla helgons dag.

text: Konkurrensverkets bedömning

text: 10. Det kan inledningsvis konstateras att varken LOH eller dess förarbeten hänvisar till lagen om beräkning av lagstadgad tid och berör inte heller in frågan om

text: förhållandet mellan LOH:s betalningsperiod och förfallodag som inträffar på lördag, söndag eller annan helgdag.

text: 11. Konkurrensverket kan konstatera att lagen om beräkning av lagstadgad tid är tillämplig i fråga om tidsfrister vid vars slut en viss åtgärd enligt lag senast ska vidtas. Den är inte tillämplig på frister som följer av avtal. Söndagsregelns räckvidd har i praxis begränsats med hänsyn till adressat och lagteknisk konstruktion hos den underliggande frist som bestämmelsen tillämpas på.

text: 12. I vissa fall har lagstiftaren dock valt att tillämpa söndagsregeln i lagen om lagstadgad tid på frister som enligt praxis typiskt sett inte omfattas av lagen. Ett sådant exempel finns i

text: 20 kap. 18 § lagen (2016:1145)

text: om offentlig upphandling. Bestämmelsen anger uttryckligen att 2 § lagen om beräkning av lagstadgad tid ska tillämpas även i fråga om vissa frister som anger när en åtgärd tidigast får vidtas.

text: 13. Det saknas motsvarande lagstöd för att söndagsregeln i 2 § lagen om beräkning av lagstadgad tid ska tillämpas vid bedömningen av vad som utgör en överträdelse av förbudet mot sena betalningar i LOH.

text: 14. Bestämmelsen i 5 § första stycket 1 LOH har inte heller sådan utformning som de tidsfrister söndagsregeln typiskt sett tar sikte på. Bestämmelsen utgör ett förbud för köpare att – vid hot om offentligrättslig sanktion – vidta en åtgärd senare än viss dag. Även om förbudet är avsett att vara handlingsdirigerande har bestämmelsen primärt karaktären av en förbudsregel som anger när en viss otillbörlig handelsmetod är för handen.

text: 15. Konkurrensverket bedömer likväl att en köpare som betalar sin leverantör eller den leverantören anvisar nästkommande arbetsdag när betalningsperioden löper ut på en lördag, söndag eller annan helgdag inte har agerat i strid med 5 § första stycket 1 LOH. Skälen till detta framgår av stycket nedan.

text: 16. Fristerna i LOH följer av UTP-direktivet, det vill säga en sådan rättsakt på vilken 1971 års förordning är tillämplig. Förordningen syftar till att säkra en enhetlig tillämpning av EU-rätten. Till skillnad från lagen om beräkning av lagstadgad tid tar förordningens motsvarande bestämmelse sikte på tidsfristen som sådan, utan någon direkt koppling till vem den berör eller den åtgärd som ska vidtas. I förarbetsuttalanden på området för offentlig upphandling görs bedömningen att 1971 års förordning är styrande för sådana frister i inhemsk rätt som följer av EUrätten. Även Konkurrensverket anser att principen om direktivkonform tolkning talar för att LOH och dess frister ska tolkas i ljuset av den ordning som följer av 1971 års förordning.

text: 17. Detta betyder att om den sista dagen i en betalningsperiod enligt 5 § första stycket 1 LOH infaller på en lördag, söndag eller annan helgdag, förlängs tidsfristen för betalning till utgången av nästkommande arbetsdags sista timme. Som framgår av stycke 8 har arbetsdag i förordningens terminologi samma innebörd som vardag.

text: 18. Vilka dagar som är allmänna helgdagar framgår av lagen om allmänna helgdagar. Det kan konstateras att midsommarafton, julafton och nyårsafton inte är allmänna helgdagar enligt samma lag. Söndagsregeln i lagen om beräkning av lagstadgad tid går alltså längre än den reglering som följer av förordningen. Det får till följd att midsommarafton, julafton eller nyårsafton i detta hänseende inte är sådana helgdagar som medför att betalning får ske först nästkommande arbetsdag.

text: 19. Det ska också framhållas att bedömningen ovan inte ger något stöd för att förkorta den varselfrist vid annullering som följer av 5 § första stycket 2 LOH respektive

text: 3 a § förordningen (2021:583)

text: om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter. Som framgår av stycke sex i artikel 3.4 i 1971 års förordning är bestämmelsen inte tillämplig i fråga om frister som räknas retroaktivt från ett visst datum eller viss händelse. Även om det inte framgår uttryckligen av lagtexten i LOH räknas fristen för varsel enligt 5 § första stycket 2 LOH respektive 3 a § förordningen om förbud mot otillbörliga handelsmetoder vid köp av jordbruks- och livsmedelsprodukter bakåt från leveranstillfället.

text: Ställningstagandets tillämpning

text: Detta ställningstagande har beslutats av generaldirektören. Föredragande har varit Joakim Palm.

text: Beslutsfattandet har dokumenterats digitalt och beslutet saknar därför namnunderskrift.


status: upphävt

title: Ändringsbestämmelserna tillämplighet på otillåtet direktupphandlade avtal

upphavd: 20 oktober 2025


text: -05 23 SE- 5 20 +46 8 700 16 00 1 v 02 V K K

text: Jfr skäl 80 till

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014

text: om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv

text: (LOU-direktivet). 2 Jfr

text: 10 kap. 8 § första stycket lagen (2016:1146)

text: om upphandling inom försörjningssektorerna,

text: 8 kap. 9 § första stycket lagen (2016:1147)

text: om upphandling av koncessioner och

text: 15 kap. 9 § första stycket lagen (2011:1029)

text: om upphandling på försvars- och säkerhetsområdet.

text: Bestämmelsen i

text: 10 kap. 7 §

text: LOU genomför delar av artikel 53 i LOU-direktivet, se

text: prop. 2015/16:195 s. 1054

text: . Undantagen från kravet på tillgång till upphandlingsdokumenten regleras i

text: artikel 53.1

text: LOU-direktivet. 4 Se

text: artikel 53.1 andra stycket

text: LOU-direktivet som hänvisar till

text: artikel 22.1 andra stycket

text: LOU-direktivet. Uppräkningen av de olika situationerna i artikeln är formulerad som att den är uttömmande. 5 Se

text: artikel 53.1 tredje stycket

text: LOU-direktivet som hänvisar till

text: artikel 21.2

text: LOU-direktivet. 6

text: Prop. 2015/16:195 s. 1054

text: f.

text: Se

text: artikel 2.1

text: .13 i LOU-direktivet. Se även

text: prop. 2015/16:195 s. 944

text: . 8

text: 4 kap. 1 §

text: LOU. 9 Jfr

text: 1 kap. 23 §

text: LOU och

text: artikel 2.1

text: .13 i LOU-direktivet. 10 Principen om unionsrättens företräde framför nationell rätt innebär att svenska domstolar och myndigheter är förhindrade att tolka en bestämmelse som har beslutats på unionsnivå på ett sätt som ändrar dess innehåll eller effekt. Se t.ex. EU-domstolens domar i

text: mål C-198/01

text: CIF, EU:C:2003:430, p. 48;

text: mål C-201/02

text: Wells, EU:C:2004:12, p. 64–65; och

text: mål C-453/00

text: Kühne & Heitz, EU:C:2004:17, p. 20. Se även t.ex.

text: NJA 2014 s. 79

text: och

text: NJA 2022 s. 965

text: Rikard Jermsten

text: Se

text: 9 kap. 4 §

text: LOU. 12 Se

text: 20 kap.

text: LOU.

title: Kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokument

sammanfattning: Konkurrensverket bedömer att upphandlingsdokument som innehåller hänvisningar till underlag som utgör en del av upphandlingsdokumenten och som inte finns att tillgå kostnadsfritt strider mot kravet på tillgång till upphandlingsdokument i 10 kap. 7 § lagen (2016:1145) om offentlig upphandling (LOU).

text: Sammanfattning

text: 1. Konkurrensverket bedömer att upphandlingsdokument som innehåller hänvisningar till underlag som utgör en del av upphandlingsdokumenten och som inte finns att tillgå kostnadsfritt strider mot kravet på tillgång till upphandlingsdokument i

text: 10 kap. 7 § lagen (2016:1145)

text: om offentlig upphandling (LOU).

text: Bakgrund

text: 2. I offentliga upphandlingar ska upphandlande myndigheter ge fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten.

text: 3. Upphandlingsdokument är ett brett begrepp och omfattar varje dokument som en upphandlande myndighet använder för att beskriva eller fastställa innehållet i upphandlingen.

text: 4. Det förekommer att upphandlande myndigheter använder standarder och standardavtal för att beskriva eller fastställa innehållet i upphandlingen.

text: 5. Standarder och standardavtal innehåller i regel färdiga krav och villkor som används för att underlätta och effektivisera upphandlingar. Standarder används vid upphandling av en rad olika upphandlingsföremål inom olika branscher. Inom vissa branscher, exempelvis entreprenadbranschen, används standardavtal i särskilt stor utsträckning.

text: 6. Standarder och standardavtal tillhandahålls ofta av tredje part i både tryckt och digital form. För att få tillgång till dessa krävs i regel ett köp av en specifik standard eller ett standardavtal, alternativt en prenumerationstjänst för att få tillgång till flera olika standarder. Tillgång till standarder och standardavtal är med andra ord ofta förenad med kostnader.

text: 7. En upphandlande myndighet får i regel inte fri förfoganderätt över en standard eller ett standardavtal när den köper tillgång till materialet. Detta kan innebära att den upphandlande myndigheten inte har rätt att sprida materialet.

text: 8. Fullständig tillgång till upphandlingsdokumenten är en förutsättning för att villkoren ska vara tydliga för alla som överväger att lämna anbud och för att leverantörerna ska kunna lämna konkurrenskraftiga anbud. En leverantör som inte har tagit del av upphandlingsdokumenten i sin helhet riskerar att lämna ett anbud som inte motsvarar vad denna kan eller vill leverera. En kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten sänker också tröskeln att delta i offentliga upphandlingar, vilket kan vara betydelsefullt särskilt för små och medelstora företag. En fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten gynnar alltså transparensen, likabehandlingen och konkurrensen i offentliga upphandlingar.

text: 9. Konkurrensverket har uppmärksammat att det förekommer att upphandlande myndigheter hänvisar till upphandlingsdokument som inte finns tillgängliga kostnadsfritt, så som standardavtal, trots att det finns ett krav på kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten.

text: 10. Det finns ingen vägledande rättspraxis som rör kravet på kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten.

text: 11. Konkurrensverket finner därför skäl att meddela detta ställningstagande.

text: Frågeställning

text: 12. Är det förenligt med bestämmelsen om fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokument i

text: 10 kap. 7 §

text: LOU att i upphandlingsdokument hänvisa till underlag som utgör en del av upphandlingsdokumenten och som inte finns att tillgå kostnadsfritt?

text: Avgränsning

text: 13. I ställningstagandet tolkar Konkurrensverket LOU och det bakomliggande LOU-direktivet. Motsvarande krav på kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokument finns även i andra upphandlingslagar.

text: 14. I ställningstagandet behandlar Konkurrensverket inte vad som i det enskilda fallet utgör upphandlingsdokument och därmed omfattas av kravet på fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten.

text: Rättslig reglering m.m.

text: 15. Enligt

text: 10 kap. 7 § första stycket

text: LOU ska den upphandlande myndigheten vid annonsering om upphandling, förhandsannonsering och annonsering om projekttävling med elektroniska medel ge fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten från den dag då annonsen publiceras. Den internetadress där dokumenten finns tillgängliga ska anges i annonsen.

text: 16. Av

text: 10 kap. 7 § andra stycket

text: LOU framgår att om myndigheten inte kan ge tillgång till något upphandlingsdokument enligt första stycket, ska myndigheten i annonsen upplysa om hur leverantörerna kan få tillgång till dokumentet på något annat sätt.

text: 17. Av den bakomliggande bestämmelsen i LOU-direktivet framgår att undantaget i andra stycket avser särskilda situationer där fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång inte kan ges med just elektroniska medel. Det kan vara situationer när användningen av elektroniska medel kräver särskild utrustning eller särskilda verktyg, anordningar eller filformat. Enligt direktivet kan undantag också göras när tillgången behöver begränsas på grund av att upphandlingsdokumenten innehåller konfidentiella uppgifter.

text: 18. Av förarbetena framgår bland annat följande. Bestämmelsen i

text: 10 kap. 7 §

text: LOU behandlar den upphandlande myndighetens skyldighet att göra upphandlingsdokumenten elektroniskt tillgängliga i samband med annonsering. Den gäller för samtliga annonserade förfaranden enligt 6 kap. och under hela annonseringstiden. Att upphandlingsdokumenten ska göras fritt och direkt tillgängliga hindrar inte att den upphandlande myndigheten kräver att leverantörerna ska genomgå en enkel registreringsprocedur i ett elektroniskt upphandlingssystem för att få tillgång till dokumenten, om myndigheten skulle anse att det är nödvändigt.

text: 19. I

text: 1 kap. 23 §

text: LOU definieras upphandlingsdokument som varje dokument som en upphandlande myndighet använder för att beskriva eller fastställa innehållet i upphandlingen. Enligt LOU-direktivet omfattar begreppet alla dokument som utarbetas av den upphandlande myndigheten eller som den

text: upphandlande myndigheten hänvisar till för att beskriva eller fastställa innehållet i upphandlingen eller förfarandet, inbegripet meddelanden om upphandling, förhandsmeddelanden som används som anbudsinfordran, tekniska specifikationer, det beskrivande dokumentet, förslag till kontraktsvillkor, format för de handlingar som ska lämnas in av anbudssökande och anbudsgivare, upplysningar om allmänt tillämpliga skyldigheter samt eventuella kompletterande dokument.

text: 20. Bestämmelserna i LOU ska tolkas mot bakgrund av de grundläggande upphandlingsrättsliga principerna om icke-diskriminering, likabehandling, proportionalitet, transparens och ömsesidigt erkännande. Transparensprincipen innebär att upphandlingsdokumenten ska vara klart och tydligt formulerade och innehålla samtliga krav som ställs. Uppgifter som gäller upphandlingen får inte hemlighållas.

text: Konkurrensverkets bedömning

text: 21. Dokument som beskriver eller fastställer innehållet i en upphandling, såsom kontraktsvillkor, utgör upphandlingsdokument. Sådana dokument omfattas av de krav på upphandlingsdokument som uppställs i

text: 10 kap. 7 §

text: LOU.

text: 22. Varken LOU-direktivet, LOU, dess förarbeten eller rättspraxis ger stöd för att kravet på kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokument i

text: 10 kap. 7 §

text: LOU får inskränkas. Bestämmelsen ger inget utrymme för att göra undantag i situationer när tillgången till upphandlingsdokumenten är förenad med en försumbar kostnad eller en engångskostnad, eller när det kan antas att leverantörerna är väl förtrogna med en standard eller ett standardavtal.

text: 23. Bestämmelsen i

text: 10 kap. 7 § andra stycket

text: LOU ändrar inte bedömningen. LOU ska tolkas i överensstämmelse med LOU-direktivet. Det är inte tillåtet att medge fler undantag från kravet på tillgång till upphandlingsdokumenten enligt LOU än vad som följer av LOU-direktivet. Enligt direktivet undantas endast vissa situationer när en upphandlande myndighet inte kan ge fri, direkt, fullständig och kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten med just elektroniska medel eller för att upphandlingsdokumenten innehåller konfidentiella uppgifter. Immaterialrättsliga begränsningar och situationer när upphandlingsdokumenten baseras på en standard eller ett standardavtal

text: omfattas inte av det andra stycket. Det finns inte heller utrymme att göra undantag från kravet på att tillgången ska vara kostnadsfri.

text: 24. Möjligheten att ange tekniska specifikationer i form av hänvisningar till standarder och bedömningar innebär inte heller ett undantag från kravet på kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten.

text: 25. Att kravet på kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten inte får inskränkas ligger även i linje med de grundläggande upphandlingsrättsliga principerna, inte minst principerna om likabehandling och transparens.

text: 26. Mot denna bakgrund bedömer Konkurrensverket att hänvisningar i upphandlingsdokumenten till underlag som utgör en del av upphandlingsdokumenten, men som inte finns att tillgå kostnadsfritt, strider mot kravet på kostnadsfri tillgång till upphandlingsdokumenten i

text: 10 kap. 7 §

text: LOU.

text: 27. Att det kan uppstå praktiska problem, exempelvis för att den upphandlande myndigheten inte har fri förfoganderätt över ett standardavtal, utgör inte skäl för någon annan bedömning. Bestämmelsen i

text: 10 kap. 7 §

text: LOU ger inget utrymme att beakta immaterialrättsliga begränsningar. Det finns inte heller utrymme att beakta att upphandlingsdokumenten kan bli omfattande och svåröverblickade om en hel standard eller ett helt standardavtal inkluderas.

text: 28. Om en upphandlande myndighet hänvisar till underlag som utgör en del av upphandlingsdokumenten och som inte finns att tillgå kostnadsfritt kan Konkurrensverket kritisera agerandet i ett tillsynsbeslut. Det kan också utgöra skäl för en leverantör att ansöka om överprövning.

text: Ställningstagandets tillämpning

text: Detta ställningstagande tillämpas från och med den 1 november 2024.

text: Detta ställningstagande har beslutats av generaldirektören. Föredragande har varit enhetschefen Therése Westermark.


text: Jfr

text: prop. 2023/24:3 s. 36

text: , där det framgår att Konkurrensverket ansvarar för att ta fram en vägledning om vilka överväganden som görs vid beslut om upphandlingsskadeavgift. 2 Se

text: 21 kap. 6 § lagen (2016:1145)

text: om offentlig upphandling (LOU),

text: 21 kap. 6 § lagen (2016:1146)

text: om upphandling inom försörjningssektorerna (LUF) och

text: 17 kap. 6 § lagen (2016:1147)

text: om upphandling av koncessioner (LUK).

text: -05 4 2 0 2 6 v 0 2 0 V K K

text: Se

text: 21 kap. 7 §

text: LOU,

text: 21 kap. 7 §

text: LUF och

text: 17 kap. 7 §

text: LUK. Konkurrensverkets befogenhet att besluta om upphandlingsskadeavgift gäller för upphandlingar som har påbörjats efter den 1 januari 2024, se till exempel punkt 1 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna till lagen (

text: ) om ändring i lagen (

text: ) om offentlig upphandling. 4 Se

text: 21 kap. 9 §

text: LOU,

text: 21 kap. 9 §

text: LUF och

text: 17 kap. 9 §

text: LUK. 5 Upphandlingens värde bestäms enligt bestämmelserna i

text: 5 kap.

text: LOU, LUF eller LUK. 6 Se

text: 21 kap. 9 § andra stycket

text: LOU,

text: 21 kap. 9 § andra stycket

text: LUF och

text: 17 kap. 9 § andra stycket

text: LUK. 7 Se

text: 21 kap. 8 §

text: LOU,

text: 21 kap. 8 §

text: LUF och

text: 17 kap. 8 §

text: LUK. 8 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 192

text: och

text: samt

text: prop. 2023/24:3 s. 36

text: . 9 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 368

text: . 10 Se

text: prop. 2023/24:3 s. 36

text: . 11 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 196

text: och

text: prop. 2023/24:3 s. 36

text: och

text: . 12 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 197

text: och

text: prop. 2023/24:3 s. 49

text: . Se även skäl 13 och artikel 2e.2 i

text: Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/66/EG av den 11 december 2007

text: om ändring av

text: rådets direktiv 89/665/EEG

text: och

text: vad gäller effektivare förfaranden för prövning av offentlig upphandling (ändringsdirektivet). 13 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 369

text: och

text: prop. 2023/24:3 s. 49

text: f. Se även

text: HFD 2014 ref. 69

text: Se

text: prop. 2009/10:180 s. 370

text: och

text: prop. 2023/24:3 s. 50

text: . 15 Se

text: prop. 2023/24:3 s. 29

text: och

text: samt

text: HFD 2014 ref. 69

text: . 16 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 196

text: och

text: samt

text: prop. 2023/24:3 s. 50

text: . 17 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 197

text: f. och 369 f. 18 Se

text: prop. 2023/24:3 s. 50

text: . 19 Se

text: HFD 2014 ref. 69

text: . 20 Jfr

text: HFD 2022 ref. 23

text: Tabell 1: Sammanfattning av metoden

text: Steg Bedömning

text: Högsta avgiftsbelopp för överträdelsen inom lagens ram 2 Omständigheter med koppling till överträdelsen 3 Omständigheter hos den upphandlande organisationen 4 Om upphandlingsskadeavgiften är proportionerlig och ändamålsenlig utifrån en helhetsbedömning av omständigheterna i det enskilda fallet

text: Tabell 2: Högsta avgiftsbelopp vid olika upphandlingsvärden

text: Upphandlingens värde Högsta avgiftsbelopp inom lagens ram

text: < 200 000 000 kronor 10 procent av upphandlingens värde ≥ 200 000 000 kronor 20 miljoner kronor

text: Se

text: 21 kap. 9 §

text: LOU,

text: 21 kap. 9 §

text: LUF och

text: 17 kap. 9 §

text: LUK. 22 Se

text: 5 kap.

text: LOU,

text: 5 kap.

text: LUF och

text: 5 kap.

text: LUK.

text: Jfr

text: prop. 2009/10:180 s. 195

text: och

text: prop. 2023/24:3 s. 49

text: f. 24 Jfr

text: HFD 2014 ref. 69

text: , där det framhölls att ”[d]et faktum att avgiften måste fastställas inom en viss ram med ett högsta belopp […] talar […] rent matematiskt mot att avgiften fastställs till en viss procentandel av [kontraktsvärdet] när det är fråga om högre kontraktsbelopp”. Eftersom den högsta avgiften bör reserveras för särskilt graverande fall är det inte lämpligt att avgiften fastställs till en viss andel av upphandlingens värde. 25 Se skäl 13 till ändringsdirektivet samt

text: prop. 2009/10:180 s. 197

text: och

text: prop. 2023/24:3 s. 52

text: f. 26 Det kan finnas situationer där denna utgångspunkt leder till en överskattning eller underskattning av överträdelsens sanktionsvärde i det enskilda fallet. Detta beaktas i så fall i metodens fjärde steg. För att beräkna 70 procent av det högsta avgiftsbeloppet inom lagens ram för upphandlingar med ett värde under 200 miljoner kronor kan följande formel användas: upphandlingens värde ∙ 0,07. För att beräkna 70 procent av det högsta avgiftsbeloppet för upphandlingar med ett värde på eller över 200 miljoner kronor kan följande formel användas: 20 000 000 ∙ 0,7.

text: Jfr 20 kap. 13, 13 a och 13 b §§ LOU; 20 kap. 13, 13 a och 13 b §§ LUF och

text: 16 kap. 13 §

text: LUK. 28 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 196

text: och

text: Marie Östman

text: Se

text: prop. 2009/10:180 s. 195

text: . 30 Se

text: 21 kap. 8 §

text: LOU,

text: 21 kap. 8 §

text: LUF och

text: 17 kap. 8 §

text: LUK. 31 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 198

text: och

text: prop. 2023/24:3 s. 39

text: . 32 Se

text: 21 kap. 8 §

text: LOU,

text: 21 kap. 8 §

text: LUF och

text: 17 kap. 8 §

text: LUK. En eftergift kan bara avse hela avgiften, se Kammarrätten i Stockholms dom den 18 januari 2024 i mål nr 3866-23. 33 Se

text: prop. 2009/10:180 s. 198

text: och

title: Metod för fastställande av upphandlingsskadeavgiftens storlek

sammanfattning: I januari 2024 fick Konkurrensverket befogenhet att som första instans besluta om upphandlingsskadeavgift. För att ge vägledning kring vilka överväganden Konkurrensverket gör när vi ska fastställa upphandlingsskadeavgiftens storlek har vi tagit fram ett ställningstagande som beskriver vår metod.

text: Inledning

text: 1. När en upphandlande myndighet eller enhet (upphandlande organisation) har gjort en otillåten direktupphandling får Konkurrensverket besluta att organisationen ska betala en upphandlingsskadeavgift. I det här ställningstagandet redovisar Konkurrensverket hur myndigheten går till väga för att fastställa upphandlingsskadeavgiftens storlek i dessa fall.

text: 2. Ställningstagandet avser Konkurrensverkets metod för att fastställa upphandlingsskadeavgiftens storlek när myndigheten väljer att fatta beslut om upphandlingsskadeavgift utifrån prioriteringar och utredningsresultat.

text: 3. Ställningstagandet avser inte metoden för att fastställa avgiftens storlek när Konkurrensverket är skyldigt att fatta beslut om upphandlingsskadeavgift för att allmän förvaltningsdomstol, i ett avgörande som har fått laga kraft, har fastställt att ett avtal får bestå trots att det har slutits i strid med bestämmelserna om avtalsspärr eller på grund av tvingande hänsyn till ett allmänintresse.

text: Rättslig reglering m.m.

text: 4. Konkurrensverket får besluta att en upphandlande organisation ska betala en upphandlingsskadeavgift om organisationen har slutit ett avtal med en leverantör utan föregående annonsering i strid med annonseringskraven i LOU, LUF eller LUK.

text: 5. Upphandlingsskadeavgiften ska uppgå till lägst 10 000 kronor och högst 20 miljoner kronor. Avgiften får dock inte överstiga tio procent av upphandlingens värde.

text: 6. När avgiftens storlek fastställs inom detta beloppsintervall anges i lagtexten att särskild hänsyn ska tas till hur allvarlig överträdelsen är. I ringa fall ska någon avgift inte påföras och eftergift får beviljas om det finns synnerliga skäl.

text: 7. Av förarbetena framgår att den upphandlande organisationen inte måste ha agerat uppsåtligt eller oaktsamt för att Konkurrensverket ska besluta om en avgift. Bristande kännedom om rättsläget eller misstag om lagstiftningens innehåll ursäktar inte en överträdelse. Bestämmelserna om upphandlingsskadeavgift bygger alltså på ett strikt ansvar.

text: 8. Upphandlingsskadeavgiften syftar till att säkerställa att upphandlingsreglerna följs och att skattemedlen används på ett korrekt sätt. Förarbetena anger att en avgift ska vara effektiv, proportionerlig och avskräckande.

text: 9. Enligt förarbetena ska upphandlingsskadeavgiftens storlek bestämmas med hänsyn till alla relevanta omständigheter i det enskilda fallet inom ramen för avgiftens syfte. Ju allvarligare överträdelsen är, desto högre belopp bör

text: avgiften fastställas till. Det högsta avgiftsbeloppet bör reserveras för särskilt graverande fall.

text: 10. Med överträdelsens allvarlighet avses överträdelsens sanktionsvärde. För sanktionsvärdet gäller enligt förarbetena följande utgångspunkter. Både försvårande och förmildrande omständigheter ska beaktas. Det bör vägas in hur klar överträdelsen kan anses vara. Ett oklart rättsläge bör till exempel påverka sanktionsvärdet så att överträdelsen anses mindre allvarlig. Sanktionsvärdet kan anses vara högre om ett avtal löper under en förhållandevis lång tid eller avser ett högt värde. Förhållanden hos den upphandlande organisationen bör också beaktas. Upprepade otillåtna direktupphandlingar bör till exempel ses som försvårande. I vissa fall kan andra olägenheter eller negativa ekonomiska konsekvenser för den upphandlande organisationen ses som en förmildrande omständighet.

text: 11. Det högsta avgiftsbeloppet höjdes genom en lagändring den 1 januari 2024, från 10 miljoner kronor till 20 miljoner kronor. Syftet med höjningen var att möjliggöra att upphandlingar till högre värden kan beivras på ett mer proportionerligt sätt i förhållande till upphandlingar till lägre värden.

text: 12. Av praxis framgår att överträdelsens sanktionsvärde ska fastställas utifrån en helhetsbedömning där kontraktsvärdet är en av flera avgörande faktorer. Att fastställa sanktionsvärdet till ett bestämt schablonbelopp endast beräknat på en viss procentandel av kontraktsvärdet kan innebära att avgiften inte blir väl avvägd utifrån överträdelsens allvarlighet.

text: Metod för att fastställa upphandlingsskadeavgiftens storlek

text: Sammanfattning

text: 13. Konkurrensverkets metod för att fastställa upphandlingsskadeavgiftens storlek är utformad för att säkerställa att alla relevanta omständigheter beaktas i det enskilda fallet samt att avgiften blir proportionerlig och ändamålsenlig oavsett vilket värde den otillåtna direktupphandlingen har.

text: 14. Konkurrensverket fastställer upphandlingsskadeavgiftens storlek i fyra steg. Stegen sammanfattas i tabellen nedan och beskrivs närmare i följande avsnitt.

text: Steg 1: Högsta avgiftsbelopp inom lagens ram

text: 15. I det första steget fastställer Konkurrensverket vilket högsta avgiftsbelopp som gäller för överträdelsen inom lagens ram.

text: 16. Det högsta avgiftsbeloppet för en överträdelse är det lägsta av tio procent av upphandlingens värde och 20 miljoner kronor.

text: 17. I upphandlingslagarna finns bestämmelser om hur värdet av en upphandling fastställs. Konkurrensverket fastställer det högsta avgiftsbeloppet för överträdelsen utifrån upphandlingens värde enligt dessa bestämmelser.

text: 18. Följande tabell visar vilket högsta avgiftsbelopp som gäller vid olika upphandlingsvärden.

text: Steg 2: Omständigheter med koppling till överträdelsen

text: 19. När avgiftens storlek fastställs ska särskild hänsyn tas till hur allvarlig överträdelsen är, det vill säga överträdelsens sanktionsvärde. Konkurrensverkets bedömning i det andra steget syftar till att identifiera och värdera alla relevanta omständigheter med koppling till överträdelsen som påverkar överträdelsens sanktionsvärde, oavsett vem som har begått den. En objektiv bedömning av omständigheterna med koppling till överträdelsen ger möjlighet att bestämma överträdelsens typiska allvar.

text: 20. Konkurrensverket utgår från att överträdelsens sanktionsvärde motsvarar en procentandel av det högsta avgiftsbeloppet för överträdelsen inom lagens ram, som fastställdes i föregående steg. Detta ger goda förutsättningar för att upphandlingar till högre värden ska beivras på ett proportionerligt sätt i förhållande till upphandlingar till lägre värden, inom den ram som följer av

text: lagstiftningen. Genom att sanktionsvärdet ställs i relation till det högsta avgiftsbeloppet för överträdelsen inom lagens ram kan samma tillvägagångssätt användas oavsett vilket värde som upphandlingen har i det enskilda fallet.

text: 21. Sanktionsvärdet för en överträdelse kan påverkas av försvårande och förmildrande omständigheter. Försvårande omständigheter höjer sanktionsvärdet och förmildrande omständigheter sänker sanktionsvärdet.

text: 22. Otillåtna direktupphandlingar tillhör de allvarligaste överträdelserna av upphandlingsregelverket. Sanktionsvärdet för en otillåten direktupphandling är därför som utgångspunkt högt, både i allmänhet och i det enskilda fallet. Det högsta avgiftsbeloppet bör dock reserveras för fall där omständigheterna medför att sanktionsvärdet är särskilt högt.

text: 23. Enligt Konkurrensverket innebär detta att sanktionsvärdet för en otillåten direktupphandling som utgångspunkt ska motsvara en relativt hög procentandel av det högsta avgiftsbeloppet inom den ram som följer av lagen. Det måste samtidigt finnas ett utrymme att särskilja fall där sanktionsvärdet är högre än normalfallet, inklusive särskilt graverande fall. När det saknas förmildrande eller försvårande omständigheter bör sanktionsvärdet därför som utgångspunkt inte motsvara det högsta avgiftsbeloppet för överträdelsen inom lagens ram.

text: 24. Om det saknas förmildrande eller försvårande omständigheter utgår Konkurrensverket från att 70 procent av det högsta avgiftsbeloppet som kan utdömas för överträdelsen i normalfallet reflekterar allvaret av en otillåten direktupphandling inom den ram som följer av lagstiftningen. Denna utgångspunkt ger utrymme att särskilja olika fall där sanktionsvärdet är högre eller lägre på grund av försvårande eller förmildrande omständigheter. Utgångspunkten ligger i nivå med de avgifter som tidigare har utdömts för otillåtna direktupphandlingar där det i övrigt har saknats förmildrande eller försvårande omständigheter.

text: 25. Om det finns försvårande eller förmildrande omständigheter utgår Konkurrensverket från en större eller mindre andel än 70 procent av det högsta avgiftsbeloppet som kan utdömas för överträdelsen. Olika omständigheter kan påverka sanktionsvärdet olika mycket.

text: 26. Exempel på omständigheter som i normalfallet är försvårande är att den otillåtna direktupphandlingen avser ett högt värde eller avtal med lång avtalstid. Ett exempel på en omständighet som i normalfall är förmildrande är att rättsläget är oklart. Exemplen är inte uttömmande.

text: 27. Exempel på omständigheter som i normalfallet varken är förmildrande eller försvårande är att det otillåtet direktupphandlade avtalet avser en kort eller begränsad avtalstid och att den upphandlande organisationen har anlitat en extern konsult som genomförde den otillåtna direktupphandlingen. Exemplen är inte uttömmande.

text: Steg 3: Omständigheter hos den upphandlande organisationen

text: 28. I det tredje steget beaktar Konkurrensverket om överträdelsens allvar även påverkas av omständigheter hos den upphandlande organisationen.

text: 29. Om det finns omständigheter hos den upphandlande organisationen som påverkar överträdelsens allvar väger Konkurrensverket in detta i sin bedömning av sanktionsvärdet. Olika omständigheter kan påverka sanktionsvärdet olika mycket.

text: 30. Ett exempel på en omständighet hos den upphandlande organisationen som i normalfallet är försvårande är att organisationen tidigare har gjort en otillåten direktupphandling enligt en dom eller ett beslut från Konkurrensverket. Ett annat exempel är att den upphandlande organisationen har fortsatt att tillämpa ett ogiltigförklarat avtal. Exemplen är inte uttömmande.

text: Steg 4: Proportionalitet och ändamålsenlighet

text: 31. I det sista steget bedömer Konkurrensverket om överträdelsens typiska allvar, baserad på bedömningen i de föregående stegen, motsvarar en upphandlingsskadeavgift som i det enskilda fallet är avskräckande, effektiv och proportionerlig. Konkurrensverket justerar avgiftens storlek om det, med beaktande av alla relevanta omständigheter, behövs för att avgiften ska bli ändamålsenlig och motsvara överträdelsens allvar i det enskilda fallet.

text: 32. Upphandlingsskadeavgiften ska inte vara större än vad som är motiverat med hänsyn till alla omständigheter i det enskilda fallet. Avgiften ska bestämmas till ett så högt belopp att det avskräcker både den upphandlande organisationen och andra från att bryta mot upphandlingsregelverket.

text: Avgiften ska också vara proportionerlig i förhållande till andra liknande överträdelser och upphandlingar till högre och lägre värden.

text: 33. I detta steg bedömer Konkurrensverket om avgiftens storlek är proportionerlig och ändamålsenlig i det enskilda fallet med hänsyn till andra relevanta omständigheter. Det kan exempelvis vara fråga om att den upphandlande organisationen själv har anmält överträdelsen till Konkurrensverket. Det kan då i normalfallet finnas skäl att sänka avgiften förutsatt att Konkurrensverket inte kände till överträdelsen vid tidpunkten för anmälan och sannolikheten att överträdelsen ändå skulle upptäckas bedöms vara låg. En annan omständighet som Konkurrensverket beaktar är om överträdelsen bara är hänförlig till en del av upphandlingens omfattning.

text: 34. I ringa fall ska någon upphandlingsskadeavgift inte påföras. Ringa fall är rena undantagsfall där överträdelsens sanktionsvärde är så lågt att det inte är ändamålsenligt och proportionerligt att den upphandlande organisationen ska betala en upphandlingsskadeavgift.

text: 35. Om det finns synnerliga skäl får Konkurrensverket bevilja eftergift, det vill säga att den upphandlande organisationen inte ska betala någon upphandlingsskadeavgift. Utrymmet att bevilja eftergift är ytterst begränsat och ska bara användas i rena undantagsfall där det skulle framstå som orimligt eller stötande att besluta om en avgift.

text: Ställningstagandets tillämpning

text: Detta ställningstagande tillämpas från och med den 5 juni 2025.

text: Detta ställningstagande har beslutats av generaldirektören. Föredragande har varit processrådet Erik Sollenberg.

text: Beslutsfattandet har dokumenterats digitalt och beslutet saknar därför namnunderskrift.


doctype: kommentar

text: Datum för Version Avsnitt som reviderats Beslutsbeteckning revidering

text: 2026-06-11 2.0 Alla RA/055/2026 ange datum nummer innehåll XX/XXX/XXXX

text: -02 -06 20 20 5 rD ty S

text: I N S T R U K T I O N

text: 5 kap. 5 § utlänningslagen

text: enligt lydelse från den 11 juni 2026.

text: Uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning

text: Förutsättningar för tillstånd

text: Förutsättningar för tillstånd

text: R Ä T T S L I G A K O M M E N T A R E R

nyckelord:
Permanent uppehållstillstånd
Praxis
Lagstiftning
Uppehållstillstånd
Studenter
Utlänningslag
Arbetstillstånd

publisher: Migrationsverket

title: Tolkning av MIG 2016:5 avseende tidpunkt för ansökan om permanent uppehållstillstånd

org: migr

text: Fakta om rättsliga kommentarer

text: Rättsliga kommentarer utgör Migrationsverkets uttalanden om hur ett domstolsavgörande bör tolkas. De är styrande för myndighetens medarbetare och beslutas av chefen för rättsavdelningen.

text: Rättsliga kommentarer förs in i en särskild dokumentserie, RK-serie. Dokumentserien är gemensam för hela myndigheten. Beslut om fastställande, ändringar och upphävande av en rättslig kommentar förs in i beslutsdokumentserien för chefen för rättsavdelningen.

text: 1. Syfte

text: Syfte med denna kommentar är att förtydliga hur

text: MIG 2016:5

text: bör tolkas vid prövning av permanent uppehållstillståndenligt

text: 5 kap. 5 § första stycket utlänningslagen

text: 2. Sammanfattning

text: • För att kunna avgöra om det är omständigheterna vid tidpunkten för prövningen eller vid ansökningstillfället som ska ligga till grund för bedömningen måste utgångspunkten, som anförs i

text: MIG 2016:5

text: , vara vad ansökan gäller och vilka omständigheter som är föremål för prövning.

text: • Prövning av en ansökan enligt

text: bör ske med utgångspunkt från omständigheterna vid ansökningstillfället i de ärenden där tiden som förflutit från ansökan är så lång att den innebär att ansökan kan komma att avslås. I de ärenden där en prövning med utgångspunkt från omständigheterna vid ansökningstillfället skulle innebära negativa konsekvenser för den sökande bör istället, enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer, tidpunkten för prövningstillfället vara avgörande.

text: 3. Bakgrund

text: 1. Av

text: framgår att permanent uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som i sammanlagt fyra år under de senaste sju åren har haft uppehållstillstånd för arbete, 2. uppehållstillstånd för forskning, forskning vid rörlighet för längre vistelse eller utbildning på forskarnivå, 3. ett av Sverige utfärdat EU-blåkort, 4. ett av Sverige utfärdat ICT-tillstånd eller ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse, eller 5. ett av Sverige utfärdat tillstånd för säsongsarbete.

text: Migrationsöverdomstolen har i avgörande den 1 april 2016 i mål UM 4762–15 (

text: MIG 2016:5

text: ) tagit upp frågan om den sjuåriga kvalificeringsperioden i

text: 5 kap. 5 § utlänningslagen

text: ska räknas från tidpunkten för ansökan om permanent uppehållstillstånd eller från prövningstillfället. Frågan i målet gällde en sökande som under sammanlagt fyra år haft uppehållstillstånd för studier som avser utbildning på forskarnivå enligt dåvarande

text: 5 kap. 5 § första stycket 2 utlänningslagen

text: I

text: finns inte angivet från vilken tidpunkt beräkningen av sjuårsperioden ska göras. Inte heller finns det någon ledning i förarbetena.

text: Migrationsöverdomstolen har i ett flertal avgöranden uttalat att det är omständigheterna vid tidpunkten för prövningen som ska ligga till grund för bedömningen av frågan om uppehållstillstånd (se bl.a.

text: MIG 2007:5

text: MIG 2013:22

text: Migrationsöverdomstolen har dock i andra mål som gällt olika villkor knutna till en viss kvalificeringstid som angetts i bestämmelsen funnit att villkoren istället ska vara uppfyllda vid tidpunkten för ansökningstillfället. Så har skett i avgörandet

text: MIG 2010:3

text: , som avsåg en ansökan om uppehållstillstånd på grund av arbete enligt dåvarande

text: 5 kap. 15 a § utlänningslagen

text: , där viss anställningstid skulle vara uppfylld vid ansökningstillfället. I målet anförde Migrationsöverdomstolen att en beräkning utifrån en senare tidpunkt än ansökningstillfället skulle leda till att en utlännings möjlighet att kvalificera sig för ett uppehållstillstånd blev beroende av handläggningstidens längd och att detta i sin tur skulle leda till olika och orättvisa konsekvenser för de enskilda sökandena.

text: Det framgår av

text: MIG 2016:5

text: att Förvaltningsrätten i Malmö i dom UM 6083-14 motiverat sitt bifall av överklagandet med följande motivering. Bedömningen enligt

text: , och de frister som ställs upp, skiljer sig från de mål som tidigare har behandlats av Migrationsöverdomstolen där tidpunkten för prövningstillfället bedömts vara avgörande [...] Det rör sig inte om några kvalificeringsfrister som kan löpa ut beroende på att handläggningstiden fördröjts. Inte heller kan en prövning enligt

text: 5 kap. 5 § utlänningslagen

text: jämföras med bedömningen av en anknytning eller skyddsskäl. I sådana mål är det väsentligt att utgå från aktuella omständigheter vid bedömningen och det hade blivit missvisande att utgå från de omständigheter som förelåg vid ansökningstillfället.

text: I förarbetena till bestämmelsen i

text: 5 kap. 5 § utlänningslagen

text: har framhållits att doktorander ofta tillbringar lång tid i Sverige och får en verklig anknytning till det svenska samhället och att ge doktorander en möjlighet att kvalificera sig för permanent uppehållstillstånd ansågs därför stå i överensstämmelse med målen för den svenska forskningspolitiken i övrigt. Förutsättningarna för dessa doktorander att beviljas permanent uppehållstillstånd bör motsvara dem som gäller för arbetskraftsinvandrare. (

text: prop. 2013/14:213 s. 34

text: Beträffande bestämmelsen i

text: 5 kap. 5 § utlänningslagen

text: har Migrationsöverdomstolen i

text: MIG 2015:20

text: konstaterat att lagstiftaren genomfört olika åtgärder som syftar till att skapa ökade möjligheter för utländska medborgare

text: att arbeta och röra sig mellan Sverige och ett eller flera andra länder. På motsvarande sätt har lagstiftaren även velat underlätta rörligheten för den som bedriver studier på forskarnivå.

text: Migrationsöverdomstolen har i

text: MIG 2016:5

text: konstaterat att

text: utlänningslagen

text: innehåller olika bestämmelser som möjliggör för utländska medborgare att ansöka om olika former av tillstånd. Möjligheten för utlänningar som har bedrivit utbildning på forskarnivå (tidigare benämnt forskarstudier) i Sverige att kvalificera sig för ett permanent uppehållstillstånd kan påverkas negativt på grund av långa handläggningstider för ansökan. Detta kan leda till olika och orättvisa konsekvenser för dem vilket inte kan anses stå i överensstämmelse med lagstiftarens syfte med att ge utlänningar som har bedrivit utbildning på forskarnivå i Sverige en möjlighet att beviljas permanent uppehållstillstånd. För att kunna ta ställning till om det är omständigheterna vid tidpunkten för prövningen eller vid ansökningstillfället som ska ligga till grund för bedömningen har domstolen därför gjort bedömningen att utgångspunkten måste vara vad ansökan gäller och vilka omständigheter som är föremål för prövning.

text: 4. Vid avgörandet gällande rätt

text: Se bilaga.

text: 5. Rättslig bedömning

text: Utgångspunkten är, enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer, att omständigheterna vid tidpunkten för prövningstillfället är avgörande för bedömningen. Dessa principer gäller även inom utlänningsrätten.

text: Migrationsöverdomstolen har dock i mål som gällt villkor knutna till en viss kvalificeringstid funnit att villkoren istället ska vara uppfyllda vid ansökningstillfället.

text: Sökandens möjlighet att kvalificera sig för ett permanent uppehållstillstånd enligt

text: kan påverkas negativt om handläggningstiden är lång. Under handläggningstiden flyttas perioden för de senaste sju åren framåt och en beräkning utifrån en senare tidpunkt än ansökningstillfället skulle kunna leda till att ansökan avslås. En prövning av dessa ärenden bör därför utgå från omständigheterna vid tidpunkten för ansökningstillfället.

text: Det är vanligt förekommande att en ansökan med ett yrkande om permanent uppehållstillstånd enligt

text: lämnas in strax innan det tillfälle då den sökande i sammanlagt fyra år under de senaste sju åren har haft tillstånd som kan medräknas vid bedömning enligt

text: . Om en prövning av dessa ansökningar sker med utgångspunkt i omständigheterna vid tidpunkten för ansökningstillfället kan permanent uppehållstillstånd inte beviljas. Detta med anledning av att de krav som uppställs i

text: om tillstånd i sammanlagt fyra år under en sjuårsperiod inte var uppfyllda vid ansökningstillfället. Om omständigheterna vid tidpunkten för ansökningstillfället är avgörande i dessa ärenden leder det till orättvisa konsekvenser för sökande som har kort tid (ofta endast en dag) på sig att lämna in en ansökan om permanent tillstånd efter att de uppfyllt kraven enligt

text: 5 kap. 5 § utlänningslagen

text: , men innan tidigare tillstånd löpt ut. En prövning av dessa ärenden bör därför utgå från omständigheterna vid tidpunkten för prövningstillfället.

text: MIG 2016:5

text: , därför vara vad ansökan gäller och vilka omständigheter som är föremål för prövning. I vissa situationer kan såväl en prövning med utgångspunkt från omständigheterna vid ansökningstillfället som vid prövningstillfället leda till att en ansökan avslås.

text: Mot bakgrund av det som redogjorts för ovan bör prövning av en ansökan enligt

text: ske med utgångspunkt från omständigheterna vid ansökningstillfället i de ärenden där tiden som förflutit från ansökan är så lång att den innebär att ansökan annars kan komma att avslås. I de ärenden där en prövning med utgångspunkt från omständigheterna vid ansökningstillfället skulle innebära negativa konsekvenser för den sökande bör istället, enligt allmänna förvaltningsrättsliga principer, tidpunkten för prövningstillfället vara avgörande.

text: Bilaga till RK/001/2021

text: Vid avgörandet gällande rätt m.m.

text: Utlänningslag (

text: 5 kap. Uppehållstillstånd

text: 5 § Ett permanent uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som i sammanlagt fyra år under de senaste sju åren har haft

text: 1. uppehållstillstånd för arbete eller EU-blåkort utfärdat av Sverige, ICTtillstånd, ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse eller tillstånd för säsongsarbete eller 2. uppehållstillstånd för studier som avser utbildning på forskarnivå. Uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som har sin försörjning ordnad på annat sätt än genom anställning. Om utlänningen ska bedriva näringsverksamhet ska han eller hon ha förmåga att bedriva den aktuella verksamheten. Lag (2018:319). 6 § Uppehållstillstånd på grund av synnerligen ömmande omständigheter.

text: 10 § Ett tidsbegränsat uppehållstillstånd får beviljas en utlänning som önskar vistas här i landet för arbete, studier, besök eller för att bedriva näringsverksamhet. Lag (2008:884).

text: 5 b kap. Uppehållstillstånd för forskning, studier inom högre utbildning, viss praktik, visst volontärarbete och au pair-arbete

text: 3 § En utlänning som har antagits till en utbildning på heltid vid en läroanstalt för högre utbildning i Sverige ska, om utlänningen har betalat de avgifter som tas ut för studierna vid läroanstalten och inte något annat följer av 9-12 §§, beviljas ett uppehållstillstånd för studier inom högre utbildning.

text: Ett uppehållstillstånd enligt första stycket ska, om inte något annat följer av tredje stycket, gälla i minst ett år eller den kortare tid som studierna ska pågå.

text: Om utlänningen omfattas av ett unionsprogram eller ett multi- lateralt program som främjar tredjelandsmedborgares rörlighet eller av ett avtal mellan två eller flera läroanstalter och förutsättningarna för att bevilja tillstånd för hela studie- perioden är uppfyllda, ska uppehållstillståndet gälla i minst två år eller den kortare tid som studierna ska pågå. Lag (2019:1208).

text: 6 kap. Arbetstillstånd

text: 2 § Arbetstillstånd får ges till en utlänning som erbjudits en anställning, om

text: 1. anställningen gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig, och 2. lönen, försäkringsskyddet och övriga anställningsvillkor inte är sämre än de villkor som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen.

text: Arbetstillstånd enligt första stycket får endast ges om rekryteringsförfarandet är förenligt med Sveriges åtaganden inom Europeiska unionen. Arbetstillstånd får även ges till en utlänning som deltar i ett internationellt utbyte eller om det följer av ett internationellt avtal eller ett avtal med ett annat land. Lag (2008:884).

text: 2a § Ett arbetstillstånd enligt 2 § första stycket får inte ges för längre tid än två år. Det får heller inte avse längre tid än anställningstiden.

text: Den sammanlagda tillståndstiden för arbetstillstånd enligt 2 § första stycket får vara högst fyra år. Om det finns särskilda skäl får dock den sammanlagda tillståndstiden vara högst sex år.

text: Ett arbetstillstånd enligt 2 § första stycket ska knytas till en viss arbetsgivare och avse ett visst slag av arbete. Efter en sammanlagd tillståndstid om två år ska tillståndet knytas endast till ett visst slag av arbete. Lag (2014:777).

text: 6 a kap. EU-blåkort

text: 1 § En utlänning som erbjudits en högkvalificerad anställning i Sverige med en anställningstid om minst ett år ska, om inte annat följer av 2 eller 3 §, beviljas ett uppehålls- och arbetstillstånd för högkvalificerad anställning (EU-blåkort), om

text: 1. lönen är minst en och en halv gånger den genomsnittliga bruttoårslönen i Sverige (lönetröskeln), 2. lönen, försäkringsskyddet och övriga anställningsvillkor 3. inte är sämre än de villkor som följer av svenska 4. kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen, 5. utlänningen kan visa att han eller hon har, eller har 6. ansökt om, en heltäckande sjukförsäkring som gäller i tre månader från inresan i Sverige, och 7. rekryteringsförfarandet är förenligt med Sveriges åtaganden inom Europeiska unionen.

text: En anställning ska anses vara högkvalificerad om den förutsätter att utlänningen har relevant och särskild kompetens för den i form av slutförda studier som motsvarar 180 högskolepoäng eller fem års yrkeserfarenhet inom det yrke eller den bransch som anställningen avser.

text: Om den högkvalificerade anställningen avser ett reglerat yrke ska utlänningen styrka behörigheten att få utöva yrket i Sverige. Lag (2013:606).

text: 5 § Ett EU-blåkort ska gälla för högst två år med den möjlighet till förlängning som framgår av 6 §. Om anställningstiden är kortare än två år ska EU-blåkortet gälla under anställningstiden med ett tillägg av tre månader. Giltighetstiden får dock inte vara längre än två år.

text: Den sammanlagda tillståndstiden för ett eller flera EU-blåkort får inte överstiga fyra år. Att den som haft EU-blåkort under en sammanlagd tid av fyra år kan beviljas permanent uppehållstillstånd framgår av 5 kap. 5 §. Lag (2013:606).

text: 6 b kap. Tillstånd för företagsintern förflyttning, ICT

text: 1 § En utlänning som är anställd av ett företag som är etablerat utanför EESstaterna och Schweiz och som ska tjänstgöra som chef, specialist eller praktikant i mer än 90 dagar i ett företag (värdföretag) som dels är etablerat i Sverige, dels är en enhet som tillhör samma företag eller ett företag inom samma koncern ska, om inte annat följer av tredje stycket eller 3-5 §§, beviljas ett uppehålls- och arbetstillstånd för företagsintern förflyttning av personal (ICT-tillstånd), om

text: 1. utlänningen har varit anställd i företaget under minst tre månader utan uppehåll vid tiden för den företagsinterna förflyttningen, 2. ersättningen inte är sämre än vad som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen, och övriga anställningsvillkor inte är sämre än vad som gäller för arbetstagare som är utstationerade i Sverige enligt

text: 5 § lagen (1999:678)

text: om utstationering av arbetstagare av ett företag som är etablerat inom EES eller Schweiz, 3. anställningen gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig, 4. utlänningen, vid vistelse som kommer att uppgå till högst ett år, kan visa att han eller hon har, eller har ansökt om, en heltäckande sjukförsäkring som gäller i Sverige, 5. utlänningen har de yrkeskvalifikationer och den erfarenhet som krävs för uppdraget som chef eller specialist, eller har en sådan examen från ett universitet eller en högskola som krävs för praktiktjänstgöringen, 6. utlänningen efter förflyttningens slut kommer att kunna överflyttas till en enhet i tredjeland som tillhör samma företag eller till ett företag inom samma koncern i tredjeland, och 7. utlänningen inte utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa.

text: Ett ICT-tillstånd ska inte beviljas om

text: 1. utlänningen inte har fullgjort anmälningsskyldigheten enligt 13 §, eller

text: 2. värdföretaget huvudsakligen har inrättats för att underlätta inresa för personer som är föremål för företagsintern förflyttning. Lag (2020:598).

text: 2 § En utlänning som har beviljats ett ICT-tillstånd av en annan EU-stat och som ska tjänstgöra som chef, specialist eller praktikant i mer än 90 dagar i ett företag som dels är etablerat i Sverige, dels är en enhet som tillhör samma företag eller ett företag inom samma koncern som det i den andra EU-staten ska, om inte annat följer av 3-5 §§, beviljas ett ICT-tillstånd för rörlighet för längre vistelse, om

text: 1. ersättningen inte är sämre än vad som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen, och övriga anställningsvillkor inte är sämre än vad som gäller för arbetstagare som är utstationerade i Sverige enligt

text: 5 § lagen (1999:678)

text: om utstationering av arbetstagare av ett företag som är etablerat inom EES eller Schweiz, 2. anställningen gör det möjligt för honom eller henne att försörja sig, 3. utlänningen, vid vistelse som kommer att uppgå till högst ett år, kan visa att han eller hon har, eller har ansökt om, en heltäckande sjukförsäkring som gäller i Sverige, och 4. utlänningen inte utgör ett hot mot allmän ordning, allmän säkerhet eller allmän folkhälsa.

text: Om den företagsinterna förflyttningen avser ett reglerat yrke ska utlänningen styrka behörigheten att få utöva yrket i Sverige. Lag (2020:598).

text: 6 c kap. Tillstånd för säsongsarbete

text: 1 § En utlänning som har erbjudits en tidsbegränsad anställning som säsongsarbetare i Sverige av en arbetsgivare som är etablerad här ska beviljas ett tillstånd för säsongsarbete om förutsättningarna i 2-6 §§ är uppfyllda.

text: Ett tillstånd för säsongsarbete ska beviljas i form av

text: 1. ett arbetstillstånd för säsongsarbete om vistelsen inte överstiger 90 dagar, eller 2. ett uppehålls- och arbetstillstånd för säsongsarbete om vistelsen överstiger 90 dagar. Lag (2018:319).

text: Förarbetsuttalanden

text: Proposition 2013/14:213 (s. 34, 51–52) Cirkulär migration och utveckling

text: Att doktorander, som ofta tillbringar långa tider i Sverige och får en verklig anknytning till det svenska samhället, inte har möjlighet att kvalificera sig för permanent uppehållstillstånd är inte i överensstämmelse med regeringens mål för forskningspolitiken i övrigt.

text: Mot den bakgrunden anser regeringen att det bör införas en möjlighet för utlänningar, som beviljats uppehållstillstånd för studier som avser utbildning på forskarnivå, att kvalificera sig för ett permanent uppehållstillstånd i Sverige. Förutsättningarna för dessa doktorander att beviljas permanent uppehållstillstånd bör motsvara dem som gäller för arbetskraftsinvandrare. Därigenom får de samma förutsättningar som arbetskraftsinvandrare att i viss utsträckning göra uppehåll mellan tillståndsperioderna och lämna Sverige, utan att det påverkar utsikterna att beviljas ett permanent uppehållstillstånd.

text: Med utbildning på forskarnivå avses i

text: högskoleförordningen (1993:100)

text: utbildning som ska leda fram till en licentiatexamen eller konstnärlig licentiatexamen respektive en doktors-examen eller en konstnärlig doktorsexamen.

text: Vägledande avgöranden från Migrationsöverdomstolen

text: MIG 2007:5

text: Fråga om förutsättningar föreligger för uppehållstillstånd på grund av anknytning. Vid bedömning härav har omständigheterna vid tidpunkten för prövningen ansetts avgörande.

text: MIG 2013:22

text: Bedömningen av villkoren för svenskt medborgarskap ska utgå från rådande förhållanden vid prövningstillfället i respektive instans. Hemvistvillkoret i medborgarskapslagen är inte bundet till den grund enligt vilken utlänningen vistas i Sverige.

text: MIG 2015:20

text: En utlänning har haft tidsbegränsat uppehållstillstånd för att arbeta i Sverige under fyra år. Utlänningen har inte bedömts uppfylla kriterierna för att få ett permanent uppehållstillstånd eller på grund av särskilda skäl beviljas ytterligare ett tidsbegränsat tillstånd.