identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-34658-2025

text: Nytt: 2025-11-07

text: Under avsnitt 4.3.4 Brister i redovisning eller betalning av skatt anges lagrummen 9 kap. 2 och 4 §§ SFL, rätt lagrum ska dock vara 9 kap. 3 och 4 §§ SFL.

text: 1 Sammanfattning

text: Med kortare redovisningsperiod avses dels en redovisningsperiod om ett kalenderkvartal i stället för ett beskattningsår, dels en redovisningsperiod om en kalendermånad i stället för ett kalenderkvartal eller ett beskattningsår.

text: Särskilda skäl finns om Skatteverket har ett intresse av att få till stånd en tidigare kontroll av att mervärdesskatten redovisas och betalas på rätt sätt. Utifrån omständigheterna ska det göras en samlad bedömning i det enskilda fallet om det finns särskilda skäl.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en kortare redovisningsperiod” från den 9 oktober 2020, dnr

text: . Ställningstagandet innebär ett förtydligande av vilka omständigheter som kan innebära att det finns särskilda skäl.

text: 2 Frågeställning

text: Om det finns särskilda skäl ska Skatteverket på eget initiativ besluta att redovisningsperioden ska vara kortare än den period den deklarationsskyldiga normalt ska ha för sin redovisning. I detta ställningstagande redogör Skatteverket för sin bedömning av i vilka fall det kan finnas särskilda skäl för ett beslut om en kortare redovisningsperiod. Behovet av kontroll av redovisning av mervärdesskatt liksom utvecklingen och förekomsten av mervärdesskattebedrägerier förändras över tid. Det utrymme som Skatteverket har att besluta om kortare redovisningsperiod på grund av särskilda kan av den anledningen behöva utnyttjas i större utsträckning. Det finns därför anledning att se över Skatteverkets tidigare bedömning av vad som kan utgöra särskilda skäl för en kortare redovisningsperiod än normalt baserat på beskattningsunderlagets omfattning.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser

text: Redovisningsperioden är en kalendermånad om inte något annat föreskrivs (

text: 26 kap. 10 § skatteförfarandelagen

text: [2011:1244], SFL).

text: Om beskattningsunderlaget för mervärdesskatt exklusive unionsinterna förvärv och import beräknas sammanlagt uppgå till mer än 1 miljon kronor, men högst 40 miljoner kronor är redovisningsperioden ett kalenderkvartal (

text: 26 kap. 11 §

text: SFL).

text: Redovisningsperioden är ett beskattningsår om beskattningsunderlaget exklusive unionsinterna förvärv och import beräknas sammanlagt uppgå till högst 1 miljon kronor (

text: 26 kap. 11 §

text: SFL).

text: Skatteverket ska besluta att redovisningsperioden ska vara en kalendermånad i stället för ett kalenderkvartal eller en kalendermånad eller ett kalenderkvartal i stället för ett beskattningsår om den deklarationsskyldiga begär det eller om det finns särskilda skäl (

text: 26 kap. 13 § första stycket

text: SFL).

text: Av proportionalitetsprincipen följer att beslut enligt denna lag får fattas bara om skälen för beslutet uppväger det intrång eller men i övrigt som beslutet innebär för den som beslutet gäller eller för något annat motstående intresse (

text: 2 kap. 5 §

text: SFL).

text: I

text: rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet, regleras bestämmelserna om redovisningsperiod i

text: artikel 252.2

text: Medlemsstaterna får införa andra skyldigheter som de finner nödvändiga för en riktig uppbörd av mervärdesskatten och för förebyggande av bedrägeri. Transaktioner inom landet respektive inom unionen måste dock behandlas likvärdigt (artikel 273 i mervärdesskattedirektivet).

text: En leverantör eller en tillhandahållare och en förvärvare ska anses förbundna med varandra om det finns familjeband eller andra nära personliga band, organisatoriska band, äganderättsliga band, finansiella band, band på grund av medlemskap, band på grund av anställning eller andra juridiska band (8 kap. 19 § första stycket,

text: mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML).

text: 3.2 Förarbeten

text: Med särskilda skäl avses kontrollskäl (

text: prop. 2010/11:165 s. 793

text: Det finns särskilda skäl för en kortare redovisningsperiod om Skatteverket av kontrollskäl vill att ett företag ska redovisa mervärdesskatten oftare (

text: prop. 2007/08:25 s. 73

text: En leverantör eller en tillhandahållare och en förvärvare ska anses vara förbundna med varandra om det mellan dem föreligger familjeband eller andra nära personliga band, organisatoriska band, äganderättsliga band, finansiella band, band på grund av medlemskap, band på grund av anställning eller andra juridiska band (

text: prop. 2007/08:25 s. 128

text: f.).

text: 3.3 Rättspraxis

text: Medlemsstaterna ska vid utövandet av sina befogenheter iaktta de allmänna rättsprinciper som utgör en del av unionens rättsordning, bl.a. rättssäkerhetsprincipen, proportionalitetsprincipen, principen om berättigade förväntningar och principen om skatteneutralitet (

text: R punkt 45 samt där angiven praxis samt

text: Santogal punkt 50).

text: Principerna om skatteneutralitet, rättssäkerhet och skyddet för berättigade förväntningar kan dock inte med framgång åberopas av en skattskyldig person som uppsåtligen medverkat till ett skatteundandragande och äventyrat det gemensamma mervärdesskattesystemets funktion (

text: , R, punkt 54).

text: EU-domstolen har uttalat att det förhållandet att den beskattningsbara personen saknar materiell, teknisk och finansiell förmåga att bedriva den uppgivna ekonomiska verksamheten i sig inte räcker för att styrka att denne sannolikt har för avsikt att göra sig skyldig till skattebedrägeri. Det kan ändå inte uteslutas att förhållanden som detta – med stöd av andra objektiva uppgifter som väcker misstanke om den beskattningsbara personens skatteundandragande avsikter – kan utgöra sådana indikationer som ska tas i beaktande vid en helhetsbedömning av risken för bedrägeri (

text: , Ablessio, punkt 36).

text: När det gäller underlåtenhet att lämna in en mervärdesskattedeklaration har EU-domstolen framfört följande. Om mervärdesskattedeklarationen hade lämnats in, skulle skatteförvaltningen haft möjlighet att påföra och kontrollera uttaget av mervärdesskatt. Underlåtenheten att lämna in en mervärdesskattedeklaration kan därför förhindra en riktig uppbörd av mervärdesskatten och följaktligen äventyra det gemensamma mervärdesskattesystemets funktion. Unionsrätten utgör således inte hinder för att betrakta sådana åsidosättanden som skatteundandragande (

text: , Dobre, punkt 41).

text: Enligt artikel 273 i mervärdesskattedirektivet får medlemsstaterna enligt EU-domstolen vidta åtgärder för en riktig uppbörd av skatten och för att förebygga bedrägeri. Dessa åtgärder får dock inte gå utöver vad som är nödvändigt för att uppnå sådana mål. Det ankommer i princip på skattemyndigheterna att vidta de kontroller av beskattningsbara personer som krävs för att upptäcka oegentligheter och mervärdesskatteundandragande samt att påföra beskattningsbara personer som gjort sig skyldiga till oegentligheter eller skatteundandragande (C- 641/21, Climate Corporation Emissions Trading, punkt 53).

text: Medlemsstaterna får enligt EU-domstolen införa de skyldigheter som de finner nödvändiga för en riktig uppbörd av mervärdesskatten och för förebyggande av bedrägeri (

text: , Consortium Remi Group, punkt 62).

text: Varje medlemsstat är enligt EU-domstolen skyldig att vidta alla rättsliga och administrativa åtgärder som krävs för att mervärdesskatten inom dess territorium ska kunna uppbäras i sin helhet (

text: , Giocevi, punkt 27).

text: 3.4 Övrigt

text: Kommissionen har definierat unionsinternt bedrägeri via skenföretag. Enligt kommissionen innebär ett sådant bedrägeri att ett företag köper varor från en annan medlemsstat där varorna är mervärdesskattebefriade och sedan säljer dem vidare och inkluderar mervärdesskatt på fakturan till kunden. När företaget tagit emot mervärdesskattebetalningen från kunden försvinner företaget innan det har betalat in mervärdesskatten till skattemyndigheterna (COM [2018] 118 final).

text: 4 Bedömning

text: Om det i ett enskilt fall finns särskilda skäl kan Skatteverket besluta att redovisningen av mervärdesskatt ska göras för en kortare redovisningsperiod än den period den deklarationsskyldiga normalt ska ha för sin redovisning av mervärdesskatt utifrån beskattningsunderlagets omfattning. Med kortare redovisningsperiod avses dels en period om ett kalenderkvartal i stället för ett beskattningsår, dels en period om en kalendermånad i stället för ett kalenderkvartal eller ett beskattningsår.

text: 4.1 Syftet med regeln

text: Syftet med regeln om att Skatteverket ska besluta om kortare redovisningsperiod vid särskilda skäl är att förbättra Skatteverkets möjlighet att vidta kontrollåtgärder genom att den deklarationsskyldiga ska redovisa mervärdesskatten oftare, d.v.s. för en kortare redovisningsperiod. En kortare redovisningsperiod innebär att Skatteverket ges möjlighet att tidigare upptäcka och förhindra skatteundandragande samt att förhindra oavsiktliga fel på grund av okunskap om gällande regler. I detta ställningstagande avses med skatteundandragande ett bedrägligt förfarande som leder till att mervärdesskatt inte betalas eller felaktigt återbetalas.

text: Det anges inte närmare i förarbetena vilka omständigheter som kan anses som särskilda skäl, utöver att det ska vara fråga om kontrollskäl. Enligt Skatteverkets mening måste särskilda skäl för redovisning av mervärdesskatt för en kortare redovisningsperiod bedömas utifrån verkets intresse av att tidigt kunna kontrollera att mervärdesskatten redovisas och betalas på rätt sätt, d.v.s. enligt gällande lagstiftning.

text: Ett beslut om en kortare redovisningsperiod för mervärdesskatt innebär inte att den deklarationsskyldiga fråntas någon rättighet avseende sin egenskap som en beskattningsbar person registrerad för mervärdesskatt. En kortare redovisningsperiod kan medföra visst merarbete i form av administration och kan även medföra en större ekonomisk börda. Därför är det av stor vikt att Skatteverkets kontrollbehov står i proportion till den ökade börda som kan uppstå för företaget. I vissa fall kan det dock vara en fördel att redovisa mervärdesskatt för en kortare redovisningsperiod, eftersom avdragsrätten för ingående skatt kan utövas tidigare utan den fördröjning som redovisning för en längre redovisningsperiod innebär.

text: 4.2 Vad innebär kontrollskäl?

text: Vilka omständigheter som kan innebära kontrollskäl kan förändras över tid beroende bl.a. på att det uppkommer nya former av skatteundandraganden och nya aktörer som är involverade i bedrägerier. Kontrollskäl kan även uppkomma när Skatteverket behöver försäkra sig om att ett företag förstår de regler som gäller inom ett visst område, t.ex. regler för handel med andra länder och den uppgiftsskyldighet som följer av sådan handel. Sådana kontrollskäl kan uppkomma även om det inte finns något som indikerar att ett företag medvetet gör fel. Vilka uppgifter som finns tillgängliga för Skatteverkets kontroll förändras liksom hur kontroller genomförs i Sverige och inom EU. Bedömningen av om det finns särskilda skäl ska därför göras i varje enskilt fall och utifrån samtliga objektiva omständigheter. Objektiva omständigheter är något vars existens går att konstatera, t.ex. att den deklarationsskyldiga inte lämnat skatte- eller inkomstdeklaration, att det finns skatteskulder etc. Skatteverket ska göra en samlad bedömning av alla omständigheter i det enskilda fallet.

text: Tidsaspekten kan behöva vägas in, d.v.s. om dessa omständigheter har ägt rum nära i tiden eller om det är något som inträffat längre tillbaka i tiden. Omständigheter som har inträffat i närtid indikerar normalt en större risk för skatteundandragande eller andra felaktigheter än de som har inträffat en länge tid tillbaka.

text: Om Skatteverket har bedömt att det finns särskilda skäl för att besluta om kortare redovisningsperiod för företagets mervärdesskattedeklarationer kan det även finnas anledning för Skatteverket att överväga att göra motsvarande bedömning avseende den periodiska sammanställningen. Detta förutsatt att företaget lämnar en sådan sammanställning.

text: 4.3 Omständigheter som kan innebära kontrollskäl

text: Exempel på omständigheter som kan medföra att kontrollskäl föreligger finns i följande uppräkning. Det är endast fråga om exempel och uppräkningen är inte uttömmande.

text: Företaget är, eller har varit, ett så kallat ”historikbolag”.

text: Företaget, dess ägare eller företrädare är, eller har tidigare, varit involverat i skatteundandraganden.

text: Företaget är i en riskbransch

text: Brister i redovisning eller betalning av skatt

text: Andra indikationer på förhöjd risk

text: Företaget är förbundet med ett eller flera andra företag

text: Företaget utför eller planerar att utföra ROT/RUT-arbete

text: Företaget har unionsintern handel

text: En bedömning av risken görs normalt utifrån de samlade omständigheter som finns i det enskilda fallet . Det är Skatteverkets bedömning av denna risk som är avgörande för om det sammantaget finns ett kontrollbehov i sådan grad att verket ska besluta om kortare redovisningsperiod. Skatteverkets beslut får dock inte gå utöver vad som är proportionerligt, d.v.s. skälen för beslutet ska uppväga det intrång eller men som beslutet innebär för det berörda företaget. Skatteverket anser att det normalt får anses proportionerligt att besluta om en kortare redovisningsperiod när det finns särskilda skäl, d.v.s. kontrollskäl.

text: Nedan lämnas en mer utförlig beskrivning av de omständigheter som kan innebära kontrollskäl och som exemplifierats ovan. Det är enbart exempel och uppräkningen är inte uttömmande.

text: 4.3.1 Företaget är, eller har varit, ett så kallat ”historikbolag”

text: Med ”historikbolag” avses en juridisk person som sålts vidare med befintliga registreringar och godkännanden i stället för att avvecklas. I sådana bolag byts styrelse och företrädare normalt ut och den verksamhet som företaget ska bedriva ändras i förhållande till den verksamhet som tidigare registreringar och godkännanden har gjorts för. Försäljning av historikbolag sker ofta genom bolagsförmedlare.

text: Det förhållandet att ett företag är, eller har varit, ett historikbolag kan vara tillräckligt för att det ska finnas sådana kontrollskäl som innebär att företagets redovisningsperiod kan ändras till en kortare redovisningsperiod. Det finns för sådana bolag en förhöjd risk för skatteundandragande, t.ex. en risk att bolaget används som ett led i en transaktionskedja för gränsöverskridande mervärdesskattebedrägerier inom EU. Det kan även finnas en ökad risk för oavsiktliga fel när nya ägare och företrädare träder in i ett bolag och verksamheten ändrar inriktning.

text: En bedömning av risken får göras i det enskilda fallet utifrån de uppgifter Skatteverket har tillgång till avseende företaget, dess företrädare och den verksamhet som ska bedrivas samt utifrån uppgifter om förfarandet vid försäljningen av bolaget.

text: Det förhållandet att historikbolaget ska bedriva verksamhet i en bransch där bedrägerier är vanligt förekommande är en omständighet som kan göra att kontrollbehovet förstärks ytterligare. Ett annat exempel på omständighet som kan göra att kontrollbehovet förstärks är om ägaren, företrädaren eller andra med anknytning till ägaren eller företrädaren tidigare varit involverade i bedrägerier. Om verksamheten ska bedrivas i en bransch som omfattar mervärdesskattebestämmelser som gör avsteg från de allmänna bestämmelserna kan det innebära att det finns en ökad risk för oavsiktliga fel. Det är en omständighet som kan förstärka kontrollbehovet. Det gäller t.ex. om bolaget ska handla med varor och tjänster som omfattas av särskilda ordningar. Risken förstärks ytterligare om ägare och företrädare dessutom saknar tidigare erfarenhet av sådan handel.

text: Som framgår ovan kan det finnas omständigheter som förstärker kontrollbehovet. Enligt Skatteverkets uppfattning är det dock tillräckligt att det är fråga om ett historikbolag som byter företrädare och ändrar verksamheten för att det ska finnas sådana kontrollskäl som gör att Skatteverket kan besluta om kortare redovisningsperiod.

text: 4.3.2 Företaget, dess ägare eller företrädare är, eller har tidigare, varit involverat i skatteundandraganden

text: Om ett företag, dess ägare eller företrädare tidigare varit involverade i bedrägerier, i Sverige eller utomlands, kan det innebära en ökad risk för fortsatta skatteundandraganden. En sådan omständighet kan därför vara tillräcklig för att Skatteverket ska kunna besluta om kortare redovisningsperiod. Tidsfaktorn kan dock behöva vägas in, d.v.s. om bedrägeriet har ägt rum nära i tiden eller om det är något som inträffat en längre tid tillbaka. Om det är fråga om involvering i bedrägerier i närtid så indikerar det en högre risk för skatteundandragande eller andra felaktigheter än bedrägerier som har inträffat en längre tid tillbaka. Har bedrägerierna ägt rum för flera år sedan kan det därför behövas ytterligare omständigheter som talar för att det finns risk för skatteundandragande för att besluta om en kortare redovisningsperiod.

text: 4.3.3 Företaget är i en riskbransch

text: En omständighet som innebär att det kan finnas kontrollskäl är att företaget är verksamt i en riskbransch. Med riskbransch menas branscher med en stor andel skattefel. Skattefelet kan bero på medvetet skatteundandragande. Skattefelet kan även bero på oavsiktliga fel, t.ex. på grund av skatteregler som kan vara svåra att tillämpa. Vilka branscher som är riskbranscher kan variera över tid.

text: En bedömning av risken för skatteundandragande eller oavsiktliga fel i riskbranscher får göras i det enskilda fallet utifrån de uppgifter Skatteverket har tillgång till avseende företaget, dess företrädare och den verksamhet som ska bedrivas.

text: Den omständigheten att ett företag är verksamt inom en riskbransch kan vara en stark indikation på att det finns ett sådant kontrollbehov som motiverar ett beslut om kortare redovisningsperiod. Den omständigheten är dock inte tillräcklig i sig utan det krävs också att det finns ytterligare omständigheter som tyder på en förhöjd risk för skatteundandragande eller felaktigheter i det enskilda fallet. Skatteverket kan därför inte besluta om en kortare redovisningsperiod för samtliga företag som tillhör en viss riskbransch utan det måste alltid göras en individuell bedömning av det enskilda företaget utifrån risknivån i den aktuella branschen.

text: Omständigheter som tillsammans med branschtillhörighet kan motivera ett beslut om kortare redovisningsperiod är t.ex. att det finns brister i redovisning eller betalning av skatt.

text: 4.3.4 Brister i redovisning eller betalning av skatt

text: Om det finns brister i redovisning och betalning av skatter eller avgifter enligt SFL eller motsvarande utländska skatter och avgifter i en inte obetydlig utsträckning kan det finnas särskilda skäl för att den deklarationsskyldiga ska ha en kortare redovisningsperiod.

text: Det måste dock vara fråga om brister som kan antas ha betydelse för kontrollen av mervärdesskatt eller som kan inverka på tillförlitligheten i den deklarationsskyldigas redovisning av mervärdesskatt. Att den deklarationsskyldiga t.ex. har allmänna skulder är inget hinder för att redovisa mervärdesskatt för en längre redovisningsperiod.

text: Förutom brister i redovisning eller betalning av skatt hos den deklarationsskyldiga ska även sådana brister i andra företag som bedrivs eller har bedrivits av den deklarationsskyldiga eller dennas företrädare beaktas. För att förhindra ett kringgående genom att verksamheten till exempel bedrivs vidare i annan företagsform är det alltså inte bara förhållanden som är direkt kopplade till den deklarationsskyldiga som kan vara särskilda skäl för en kortare redovisningsperiod.

text: Vid bedömningen av vad som är en betalnings- eller redovisningsbrist i en inte obetydlig utsträckning kan ledning hämtas från tillämpningen av bestämmelserna om att inte godkänna F-skatt eller återkalla ett godkännande för F-skatt i 9 kap. 2 och 4 §§ SFL. När det gäller redovisning för en kortare redovisningsperiod på grund av särskilda skäl är det dock inte en fråga om ett fråntagande av någon rättighet, vilket är fallet vid återkallelse av en F-skattsedel.

text: 4.3.5 Andra indikationer på förhöjd risk

text: Om det kommit fram sådana omständigheter som visar att det är en förhöjd risk för skatteundandragande och felaktigheter finns särskilda skäl för att den deklarationsskyldiga ska ha en kortare redovisningsperiod. En indikation på att det finns en sådan förhöjd risk kan vara att den deklarationsskyldiga eller dennas företrädare har ett flertal konkurser bakom sig.

text: Om det kommit fram omständigheter som tyder på att den deklarationsskyldiga är ett s.k. skenföretag eller har anknytning till ett sådant företag finns särskilda skäl för att den deklarationsskyldiga ska ha en kortare redovisningsperiod.

text: Med skenföretag (s.k. missing traders) menas i detta sammanhang en beskattningsbar person som är registrerad till mervärdesskatt och som, potentiellt i bedräglig avsikt, förvärvar eller ger sken av att förvärva varor eller tjänster utan att betala mervärdesskatt. Den beskattningsbara personen levererar dessa varor eller tillhandahåller dessa tjänster med mervärdesskatt inräknad i fakturapriset, men betalar inte in mervärdesskatten till den berörda statliga myndigheten.

text: 4.3.6 Företaget är förbundet med ett eller flera andra företag

text: När en deklarationsskyldig är förbunden med ett eller flera andra företag som har en kortare redovisningsperiod kan det finnas särskilda skäl för att den deklarationsskyldiga också ska ha en kortare redovisningsperiod. Det förutsätter dock att den deklarationsskyldiga regelbundet levererar varor eller tillhandahåller tjänster i mer än ringa omfattning till de förbundna företagen.

text: Med förbunden med ett eller flera andra företag menas att det finns organisatoriska, äganderättsliga, eller finansiella band. Vid bedömningen av vad som är sådana band kan ledning hämtas från tillämpningen av bestämmelserna om omvärdering av beskattningsunderlaget i

text: 8 kap.

text: ML.

text: 4.3.7 Företaget utför eller planerar att utföra ROT/RUT-arbete

text: Det kan förekomma att den deklarationsskyldiga utför eller planerar att utföra ROT/RUT-arbete. Eftersom utbetalningar för sådana arbeten sker löpande behöver Skatteverket i vissa fall kunna kontrollera att redovisningen av mervärdesskatt stämmer överens med ansökningar om ROT/RUT. En bedömning av behovet av en sådan kontroll får göras i det enskilda fallet utifrån de uppgifter Skatteverket har tillgång till avseende företaget, dess företrädare och övrig redovisning av skatter i företaget.

text: 4.3.8 Företaget har unionsintern handel

text: Det finns situationer då den deklarationsskyldiga redovisar försäljning i sin periodiska sammanställning. Det är då viktigt att kunna göra avstämningar av försäljningar som uppgår till stora belopp. Detta för att kontrollera om den deklarationsskyldiga redovisar motsvarande belopp i mervärdesskattedeklarationen. I de fall uppgifterna inte stämmer överens, kan Skatteverket snabbare agera för att korrigera de uppgifter som är felaktiga.

text: Den deklarationsskyldiga kan även göra unionsinterna förvärv. Beloppsmässigt stora förvärv från andra EU-länder i förhållande till den deklarationsskyldigas försäljning indikerar en stor framtida försäljning, en försäljning som ofta ska redovisas i Sverige. En stor beloppsmässig ökning av sådana förvärv under kort tid kan tillsammans med andra omständigheter utgöra kontrollskäl. Stora unionsinterna förvärv skulle även kunna tyda på att den deklarationsskyldiga ingår i olika former av skatteundandragande.

text: 4.4 När särskilda skäl inte längre föreligger

text: Ett beslut om kortare redovisningsperiod på grund av särskilda skäl gäller tills Skatteverket beslutar annat. Om Skatteverket vid en senare kontroll uppmärksammar att de omständigheter som bedömts vara särskilda skäl för en kortare redovisningsperiod inte längre finns kan beslutet om en kortare redovisningsperiod upphävas. Den deklarationsskyldiga kan t.ex. vara verksam i en typisk riskbransch, men kontrollen visar att denne redovisar och betalar mervärdesskatten korrekt.

text: Den deklarationsskyldiga kan också på eget initiativ visa för Skatteverket att de särskilda skäl som utgjorde grunden för beslutet om kortare redovisningsperiod inte längre finns eller att de kan förklaras och motiveras på ett godtagbart sätt.

text: När Skatteverket upphäver ett beslut om en kortare redovisningsperiod på grund av att särskilda skäl inge längre finns ska den deklarationsskyldiga tilldelas en redovisningsperiod utifrån beskattningsunderlagets omfattning.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett tidigare ställningstagande


doctype: stallningstagande

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-346749

publisher: Skatteverket

status: upphävt

org: skv

text: Nytt: 2020-10-05

type: stycke

text: Detta ställningstagande ska inte längre tillämpas. Det ersätts av Skatteverkets ställningstagande Befrielse från betalningsskyldigheten för uttagsbeskattning av mervärdesskatt med anledning av corona, dnr.

text: 1 Sammanfattning

type: rubrik

text: Skatteverket anser att befrielse kan medges från betalningsskyldighet enligt

text: 60 kap. 1 § skatteförfarandelagen (2011:1244)

text: , SFL, för uttagsbeskattning av mervärdesskatt som skett till följd av att skyddsutrustning, handsprit och material för provtagning skänkts för att bistå under den akuta kris som spridningen av coronaviruset medfört för människors liv och hälsa. Med skyddsutrustning avses den utrustning arbetstagaren har på sig för sin egen säkerhet såsom skyddsglasögon, visir, munskydd och skyddshandskar. Under sådan förutsättning kan befrielse medges för uttagsbeskattning om varorna skänkts för att användas vid identifiering av smittade eller vård av patienter eller vårdtagare med covid-19 eller för att förhindra smittspridning av coronaviruset inom särskilt utsatta grupper. Varorna ska ha skänkts till sjukhus, äldreboende, LSS-boende, hemsjukvård eller hemtjänst, d.v.s. vård-/omsorgsplatser där särskilt utsatta grupper kan finnas.

text: Skatteverket anser att befrielse från betalningsskyldigheten inte ska medges för andra uttag av varor och tjänster som förvisso kan underlätta sjukvårds- och omsorgsarbetet eller på andra sätt underlätta för samhället.

text: Möjligheten till befrielse från betalningsskyldighet som ges i SFL gäller enbart skyldigheten att betala mervärdesskatt och alltså inte skyldigheten att redovisa ett visst belopp i skattedeklarationen. Skatteverket måste därför ha kännedom om det belopp som befrielsen gäller för att befrielse ska kunna medges. Det innebär att en ansökan om befrielse måste lämnas in till Skatteverket i varje enskilt fall.

text: De ordinära rättsmedlen ska i princip först uttömmas. Det kan dock finnas fall där man redan på förhand kan konstatera att gällande rätt inte är tvistig. En prövning av sakfrågan skulle därför inte leda till en ny bedömning och det vore därför inte meningsfullt att genom en omprövning eller ett överklagande försöka få till stånd en ändring. I en sådan situation anser Skatteverket att befrielse kan medges från betalningsskyldigheten om det finns synnerliga skäl trots att sakfrågan inte vunnit laga kraft. Det nu aktuella fallet med uttagsbeskattning för mervärdesskatt får anses vara ett exempel på en sådan situation.

text: Tillämpningsinformation

text: Mot bakgrund av den akuta kris som spridningen av coronaviruset medfört för människors liv och hälsa kan befrielse enligt detta ställningstagande komma ifråga för varor som skänkts från och med mars 2020. Skatteverket kommer att göra en förnyad bedömning av situationen i september 2020. Det medför att detta ställningstagande har en tillämpning för varor som skänks till och med september 2020.

text: 2 Frågeställning

text: Den exceptionella situationen som uppkommit till följd av spridningen av coronaviruset har medfört att vissa företag skänker bort skyddsutrustning, handsprit och material för provtagning till sjukhus eller andra inrättningar för vård och omsorg. Det är fråga om varor som har ett marknadsvärde. Ett företag som överlåter sådana varor utan ersättning ska uttagsbeskattas för mervärdesskatt, om företaget haft rätt till avdrag eller återbetalning av den ingående mervärdesskatten vid inköpet eller i samband med tillverkningen av varorna. Fråga uppkommer då om möjlighet finns att med stöd av bestämmelsen i

text: 60 kap. 1 §

text: SFL, befria från betalningsskyldigheten för den uttagsbeskattningen.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Skatteverket får bl.a. medge befrielse från skyldigheten att betala mervärdesskatt om det finns synnerliga skäl (

text: 60 kap. 1 §

text: SFL).

text: Befrielse från betalning av mervärdesskatt kan inte medges då den skattskyldige har tagit ut skatten av sina kunder. Däremot bör befrielse kunna medges när en utländsk företagare, som inte är registrerad till mervärdesskatt i Sverige, har betalt mervärdesskatt vid import av en vara och varan har levererats till ett företag i Sverige som senare försatts i konkurs utan att den utländska företagaren fått ersättning för mervärdesskatten (

text: prop. 1996/97:100 s. 596

text: Ett beslut om befrielse överklagas hos regeringen och inte hos allmän förvaltningsdomstol (

text: 67 kap. 6 §

text: SFL).

text: 4 Bedömning

text: Med hänsyn till att beslut om befrielse från betalningsskyldighet överklagas till regeringen, att regeringens beslut inte kan överklagas och att det krävs synnerliga skäl för befrielse anser Skatteverket att de ordinära rättsmedlen i princip först ska uttömmas. Det kan dock finnas fall då man redan på förhand kan konstatera att gällande rätt inte är tvistig och att en prövning av sakfrågan inte kan leda till en ny bedömning och att det därför inte är meningsfullt att genom en begäran om omprövning eller ett överklagande försöka få till stånd en ändring. I en sådan situation anser Skatteverket att befrielse kan medges från betalningsskyldigheten om det finns synnerliga skäl trots att sakfrågan inte vunnit laga kraft. Det nu aktuella fallet med uttagsbeskattning för mervärdesskatt får anses vara ett exempel på en sådan situation.

text: Den möjlighet till befrielse från betalningsskyldighet som ges i SFL gäller enbart skyldigheten att betala mervärdesskatt och alltså inte skyldigheten att redovisa ett visst belopp i skattedeklarationen. Skatteverket måste därför ha kännedom om det belopp som befrielsen gäller i varje enskilt fall för att befrielse från betalningsskyldigheten ska kunna medges. Det går inte heller att utläsa av nuvarande tillämpning av paragrafen att det är möjligt att generellt befria från betalningsskyldighet. Det innebär att en ansökan om befrielse måste lämnas in till Skatteverket i varje enskilt fall.

text: För att Skatteverket ska kunna pröva en ansökan om befrielse från mervärdesskatt krävs att sökanden är skyldig att betala mervärdesskatten för omsättningen, d.v.s. skattskyldig enligt

text: mervärdesskattelagen (1994:200)

text: . I det nu aktuella fallet är det alltså det företag som ska uttagsbeskattas för mervärdesskatt för den aktuella omsättningen som kan ansöka om befrielse. Det innebär att ansökningar som kommer in från andra, t.ex. från mottagaren av den aktuella transaktionen, kommer att avvisas av Skatteverket.

text: Eftersom det krävs synnerliga skäl för befrielse från betalningsskyldighet kan befrielse bli aktuellt endast i mycket speciella situationer såsom när mervärdesskattesystemet inte fungerar på det sätt lagstiftaren avsett. Bestämmelsen är därför inte avsedd att användas för att mildra skattekonsekvenser som är förutsebara även om dessa inte är önskvärda. Med hänsyn till att mervärdesskatten ska vara konkurrensneutral ska befrielsebestämmelsen inte heller tillämpas på ett sådant sätt att vissa skattskyldiga kan minska sina kostnader för verksamheten. Befrielse har därför inte medgivits för den som drabbats av svårigheter i affärsverksamheten på grund av en i och för sig ömmande omständighet. Inte heller den omständigheten att en verksamhet bedrivs på ideell basis bedöms ensamt utgöra skäl för att befria från betalningsskyldigheten eftersom ändamålet och målsättningen inte anses som tillräckligt för att befria från betalningsskyldigheten.

text: Befrielse kan alltså enbart medges i vissa mycket speciella situationer. Det har nu uppkommit en exceptionell situation till följd av coronaviruset som innebär att det kan finnas behov av vissa varor för att bedriva sjukvård och förebygga smittspridning. Ett behov som vissa företag kan tänka sig att fylla genom att skänka dessa efterfrågade varor. Skatteverket anser med beaktande av detta att det kan föreligga synnerliga skäl att befria från betalningsskyldigheten för uttagsbeskattning för mervärdesskatt i dessa fall.

text: För att befrielse ska medges krävs att uttagsbeskattning för mervärdesskatt skett till följd av att skyddsutrustning, handsprit och material för provtagning skänkts för att användas vid identifiering av smittade eller vård av patienter eller vårdtagare med covid-19 eller för att förhindra smittspridning av coronaviruset inom särskilt utsatta grupper. Med skyddsutrustning avses den utrustning arbetstagaren har på sig för sin egen säkerhet såsom skyddsglasögon, visir, munskydd och skyddshandskar. Varorna ska ha skänkts till sjukhus, äldreboende, LSS-boende, hemsjukvård eller hemtjänst, d.v.s. vård-/omsorgsplatser där särskilt utsatta grupper kan finnas. Andra uttag av varor och tjänster som skänkts kan också förvisso sägas kunna underlätta sjukvårds- och omsorgsarbetet eller på annat sätt underlätta för samhället men omständigheterna bedöms inte utgöra sådana synnerliga skäl som krävs för att befrielse från betalningsskyldigheten ska medges.

text: Tillämpningsinformation

text: Mot bakgrund av den akuta kris som spridningen av coronaviruset medfört för människors liv och hälsa kan befrielse enligt detta ställningstagande komma ifråga för varor som skänkts från och med mars 2020. Skatteverket kommer att göra en ny bedömning av situationen i september 2020. Det medför att detta ställningstagande har en tillämpning för varor som skänks till och med september 2020.

type: stallningstagande


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-348886-2025

status: gällande

title: Ställningstagandet ”Omvärdering av beskattningsunderlag för personalmåltider i restaurangföretag” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Omvärdering av beskattningsunderlag för personalmåltider i restaurangföretag”, daterat den 13 december 2010, dnr

text: 131 812006-10/111

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket redogör i ställningstagandet för hur beskattningsunderlaget för personalmåltider ska bedömas efter

text: RÅ 2010 ref. 76

text: vilket var en ändring i förhållande till tidigare ställningstagande. Eftersom det som framgår av ställningstagandet följer Högsta förvaltningsdomstolens dom kan informationen numera framgå direkt på vägledningssida i Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-35879-2025

title: Indelning av byggnad som används för att upprätthålla balansen i elsystemet i byggnadstypen specialbyggnad, distributionsbyggnad

text: 1 Sammanfattning

text: Indelning av byggnad i byggnadstypen specialbyggnad, distributionsbyggnad, förutsätter att byggnaden antingen ingår i överförings- eller distributionsnätet för gas, värme, elektricitet eller vatten eller att byggnaden används för att upprätthålla balansen i elsystemet.

text: Skatteverket anser att en förutsättning för att en byggnad ska anses vara använd för att upprätthålla balansen i elsystemet är att användningen av byggnaden för detta ändamål har sin grund i ett avtal med Svenska kraftnät. Byggnaden måste även till övervägande del användas för detta ändamål för att en indelning som specialbyggnad, distributionsbyggnad ska ske.

text: Skatteverket anser att det saknar betydelse för frågan om indelning i byggnadstyp som specialbyggnad, distributionsbyggnad i vilken del av balanseringsprocessen som en byggnad används. Det saknar vidare betydelse om byggnaden ifråga är en gasturbin, kraftvärmeverk eller annan byggnad såsom exempelvis byggnad för energilagring.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om och i så fall under vilka förutsättningar som byggnader för energilagring med batteri ska indelas i byggnadstypen specialbyggnad, distributionsbyggnad.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: Av

text: 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

text: , FTL, framgår i vilka byggnadstyper som byggnader ska indelas i. Som specialbyggnad, distributionsbyggnad, indelas byggnad som ingår i överförings- eller distributionsnätet för gas, värme, elektricitet eller vatten samt gasturbin och annan byggnad som används för att upprätthålla balansen i elsystemet.

text: Av

text: 2 kap. 3 §

text: FTL framgår att byggnadstypen ska bestämmas med hänsyn till det ändamål som byggnad till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnad till övervägande del används på.

text: I

text: prop. 2011/12:41 s. 17

text: anges det att de elproducerande gasturbinerna används i Svenska kraftnäts störningsreserv och att de därför bör hänföras till distributionsbyggnader. Regeringen föreslog med hänsyn till detta att dessa gasturbiner ska indelas som sådana specialbyggnader och bli skattefria enligt

text: 3 kap. 1 §

text: FTL. Riksdagen godtog förslaget och ändringen infördes till den allmänna fastighetstaxeringen 2013. Den nuvarande lydelsen av

text: 2 kap. 2 §

text: FTL tillkom således till den allmänna fastighetstaxeringen 2013 och innebär att även gasturbiner och andra byggnader som används för att upprätthålla balansen i elsystemet ska indelas som specialbyggnad, distributionsbyggnad. Av

text: prop. 2011/12:41 s. 24

text: framgår att den användning som avses är såväl användande vid störningar i elförsörjningen som användning som reservaggregat. Med annan byggnad avses enligt propositionen bland annat kraftvärmeverk som används av Svenska kraftnät på angivet sätt.

text: 4 Bedömning

text: Under senare år har det blivit allt vanligare med byggnader som är inrättade för energilagring med batteri. Energilagring är ett sätt att lagra energi till dess att den behöver användas. Det kan t.ex. handla om att lagra el när den är billig och att använda den när den är dyr, eller att balansera kraftsystemet när väderberoende energislag som t.ex. vindkraft inte kan producera el.

text: Det är Svenska kraftnät som har ansvar för att elsystemet ska fungera och vara i balans. Det måste hela tiden vara balans mellan hur mycket el som konsumeras och hur mycket el som produceras. Svenska kraftnät måste därför ha tillgång till olika tjänster och åtgärder för att balansera och kunna hantera olika störningar i kraftsystemet. Detta åstadkoms framför allt genom att köpa olika typer av reserver från elmarknadens aktörer.

text: De olika typer av reserver som Svenska kraftnät har tillgång till är reserver för att frekvensen i elsystemet ska kunna hållas på en normal nivå, effektreserv som aktiveras vid effektbrist i elsystemet och överbelastningshantering (tidigare störningsreserven) som används för att säkerställa driftsäkerheten vid störningar. Samtliga dessa reserver är nödvändiga för att kunna upprätthålla balansen i elsystemet.

text: De olika aktörer som på olika sätt bidrar med reserver till Svenska kraftnät ingår avtal med Svenska kraftnät om tillhandahållande av reserven ifråga.

text: För att en byggnad ska anses vara använd för att upprätthålla balansen i elsystemet enligt

text: 2 kap. 2 §

text: FTL anser Skatteverket att det måste finnas ett avtal mellan Svenska kraftnät och fastighetsägaren som visar att byggnaden ingår i den så kallade balanseringsprocessen. Om det inte framgår av avtalet vilken/vilka byggnader som används i balanseringsprocessen så måste fastighetsägaren visa vilka byggnader som används för detta ändamål. Motsvarande får anses gälla i det fall avtal finns mellan Svenska kraftnät och en balansansvarig aktör som i sin tur upphandlar resurser.

text: Skatteverket anser att det saknar betydelse för frågan om indelning i byggnadstyp som specialbyggnad, distributionsbyggnad i vilken del av balanseringsprocessen som en byggnad används. Skatteverket anser vidare att det saknar betydelse om byggnaden ifråga är en gasturbin, kraftvärmeverk eller annan byggnad såsom exempelvis byggnad för energilagring. En förutsättning för att en byggnad ska indelas som specialbyggnad, distributionsbyggnad är dock att byggnaden till övervägande del används på ett sådant sätt.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-359189-2025

title: Skatt på kemikalier i viss elektronik – godkännande som registrerad mottagare när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande som registrerad mottagare enligt LSKE inte övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt som registrerad mottagare upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Övergår ett godkännande som registrerad mottagare enligt LSKE från ett aktiebolag som upplöses genom s.k. fullständig delning till de övertagande aktiebolagen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik

text: Skatteverket prövar frågor om godkännande av registrerad mottagare (4 § förordning [2017:214] om skatt på kemikalier i viss elektronik).

text: Ett godkännande som registrerad mottagare förutsätter enligt

text: 10 a § lagen (2016:1067)

text: om skatt på kemikalier i viss elektronik, LSKE, att den sökande

text: avser att yrkesmässigt från ett annat EU-land föra in eller ta emot skattepliktiga varor

text: är lämplig som registrerad mottagare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt

text: inte är godkänd som lagerhållare.

text: I LSKE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med godkännandet när ett aktiebolag som godkänts som registrerad mottagare upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Aktiebolagslagen

text: Delning av aktiebolag regleras i

text: 24 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. En s.k. fullständig delning sker genom att det överlåtande bolagets samtliga tillgångar och skulder övertas av två eller flera andra bolag, varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidation (

text: 24 kap. 1 § andra stycket

text: ABL). Övertagande bolag kan vara redan bildade aktiebolag eller aktiebolag som bildas genom delningen (

text: 24 kap. 1 § fjärde stycket

text: ABL).

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som registrerad mottagare enligt LSKE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden kan anförtros ställning som registrerad mottagare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som registrerad mottagare enligt LSKE inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en s.k. fullständig delning av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av de övertagande aktiebolagen. Ett godkännande som registrerad mottagare är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som registrerad mottagare är därmed inte en sådan tillgång som enligt

text: 24 kap. 1 §

text: ABL övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom fullständig delning.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som registrerad mottagare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSKE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: När ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning krävs därför att det eller de av de övertagande bolagen som avser att driva verksamhet vidare i egenskap av registrerad mottagare ansöker om ett godkännande som registrerad mottagare. Skatteverket kommer då pröva om det eller de bolagen uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-363496-2025

title: Ska källskatter beaktas när CFC-reglerna tillämpas?

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att såväl svensk kupongskatt som källskatt som innehållits i tredje land och som avser nettoinkomsten ska beaktas vid den bedömning som görs enligt huvudregeln av om en utländsk juridisk persons nettoinkomst ska anses vara lågbeskattad. Detta gäller under förutsättning att skatten utgör en inkomstskatt.

text: Skatteverket anser vidare att hänsyn inte ska tas till den eventuella avräkning av utländsk skatt som ett svenskt aktiebolag hypotetiskt hade medgetts när huvudregeln tillämpas.

text: 2 Frågeställning

text: Fråga har uppkommit om källskatter som innehållits avseende exempelvis utdelning, ränteinkomster och royalty i annat land än i den stat där den utländska juridiska personen hör hemma ska beaktas vid bedömningen av om bolagets nettoinkomst ska anses vara lågbeskattad när huvudregeln i

text: 39 a kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL, tillämpas.

text: Fråga har även uppkommit om hänsyn ska tas till den avräkning av utländsk skatt som ett svenskt aktiebolag hypotetiskt hade medgetts när huvudregeln tillämpas.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: De svenska CFC-reglerna (Controlled Foreign Company) i

text: 39 a kap.

text: IL innebär att den i Sverige skattskyldige delägaren i en utländsk juridisk person med lågbeskattade inkomster kan beskattas löpande för sin andel av det överskott som uppkommer hos den utländska juridiska personen. Syftet med CFC-reglerna är att förhindra eller försvåra upplägg som genom transaktioner med lågbeskattade utländska juridiska personer syftar till att minska den svenska inkomstskattebasen. Det kan t.ex. vara fråga om s.k. ränteavdragsarbitrage eller andra transaktioner som innebär att inkomster, t.ex. genom felaktiga internpriser, förs över till koncernföretag i lågskattestater för att sedan tas hem i form av skattefri utdelning eller kapitalvinst (

text: prop. 2003/04:10 s. 41

text: f.,

text: prop. 2007/08:16 s. 13

text: och

text: prop. 2017/18:296 s. 23

text: Bestämmelserna i

text: 39 a kap.

text: IL har genom

text: prop. 2017/18:296

text: anpassats för att de ska leva upp till de krav som följer av

text: rådets direktiv (EU) 2016/1164 av den 12 juli 2016

text: om fastställande av regler mot skatteflyktsmetoder som direkt påverkar den inre marknadens funktion (direktivet mot skatteundandraganden).

text: Nettoinkomsten hos en utländsk juridisk person ska enligt huvudregeln i

text: 39 a kap. 5 § första stycket

text: IL anses lågbeskattad om den inte beskattas alls eller beskattas lindrigare än den beskattning som skulle ha skett i Sverige om 55 procent av nettoinkomsten hos den utländska juridiska personen utgjort överskott av näringsverksamhet för ett svenskt aktiebolag som bedriver motsvarande verksamhet i Sverige. Det är bara utländska juridiska personer som har en positiv nettoinkomst som kan ha lågbeskattade inkomster (39 a kap. 5 § första och andra styckena IL).

text: En fiktiv svensk skatteberäkning ska göras för att fastställa om en utländsk juridisk persons samlade inkomster ska anses lågbeskattade eller inte enligt huvudregeln. Först görs en fiktiv beräkning av den utländska juridiska personens nettoinkomst med tillämpning av de bestämmelser i IL som gäller för sådana svenska aktiebolag som i Sverige bedriver motsvarande verksamhet, med de undantag som anges i

text: 39 a kap. 6 §

text: IL. Den svenska skatten på 55 procent av det härvid framräknade överskottet av näringsverksamhet skall sedan jämföras med den faktiska skattebelastningen av nettoinkomsten i utlandet. Om nettoinkomsten har beskattats lindrigare i utlandet, dvs. om den faktiska skatten i utlandet understiger skatten i Sverige på 55 procent av överskottet, är inkomsten lågbeskattad (

text: prop. 2003/04:10 s. 63

text: ─64 och s. 126─127).

text: Vid beräkningen av nettoinkomsten hos den utländska juridiska personen enligt

text: 39 a kap. 5 §

text: IL gäller, med några undantag, samma regler som delägaren ska tillämpa för att beräkna andelen av de lågbeskattade inkomsterna som hen ska ta upp (39 a kap. 6 § med hänvisning till 10─12 §§ IL). Reglerna som gäller särskilt för investmentföretag får aldrig tillämpas och vid tillämpning av en bestämmelse som ställer krav på skattskyldighet i Sverige ska den utländska juridiska personen inte anses uppfylla detta krav (

text: 39 a kap. 10 §

text: IL).

text: I nettoinkomsten ska samtliga inkomster i den utländska juridiska personen tas med förutom sådana inkomster som ska beskattas i Sverige med stöd av andra bestämmelser i IL än de i 39 a kapitlet. Det innebär att t.ex. royalty som kommer från en näringsverksamhet med ett fast driftställe i Sverige inte ska tas med i beräkningen (jfr

text: 6 kap. 11 § andra stycket

text: IL). Däremot ska andra svenska inkomster som inte beskattas enligt IL tas med vid beräkningen. Även inkomster som inte ska anses lågbeskattade enligt kompletteringsregeln (7 §) ska tas med vid beräkningen (

text: 39 a kap. 5 § tredje stycket

text: IL samt

text: a. prop. s. 127

text: I förarbetena anges att den svenska skatten (28 procent) på 55 procent av det härvid framräknade överskottet av näringsverksamhet skall jämföras med den faktiska skattebelastningen av nettoinkomsten i utlandet. Om nettoinkomsten har beskattats lindrigare i utlandet, dvs. om den faktiska skatten i utlandet understiger skatten i Sverige på 55 procent av överskottet, är inkomsten lågbeskattad (

text: a. prop. s. 63

text: ─64). Den föreslagna huvudregeln i

text: 39 a kap. 5 §

text: IL innebär – bortsett från när filialregeln (9 §) tillämpas – att man ser till den inkomstbeskattning som en utländsk juridisk person i sin helhet underkastas (

text: a. prop. s. 82

text: ). Av det således framräknade fiktiva överskottet ska55 procent multipliceras med den för svenska aktiebolag gällande skattesatsen (för närvarande 28 procent) och sedan jämföras med den faktiska inkomstskatt som den utländska juridiska personen betalat på nettoinkomsten i utlandet. Om nettoinkomsten har beskattats lindrigare i utlandet, dvs. om den inkomstskatt som den utländska juridiska personen betalat i utlandet understiger inkomstskatten i Sverige på 55 procent av överskottet, är inkomsten enligt huvudregeln lågbeskattad (

text: a. prop. s. 127

text: När reglerna anpassades till direktivet mot skatteundandraganden (direktivet) konstaterade regeringen att bestämmelsen i

text: 39 a kap. 5 §

text: IL innebär att man ser till den inkomstbeskattning som en utländsk juridisk person i sin helhet underkastas och att jämförelsen av effektiv beskattning av CFC-bolaget och den skatt som skulle ha utgått i Sverige avser enligt

text: 39 a kap. 5 §

text: IL inkomstbeskattningen av CFC-bolaget i dess helhet (

text: prop. 2017/18:296 s. 36

text: och

text: Direktivet utgör en minimistandard och ett land kan införa striktare regler exempelvis för att skydda skattebasen i större utsträckning. Av konstruktionen med en minimistandard framgår att direktivet inte kommer att innebära en fullständig harmonisering av medlemsstaternas regler. Därutöver ger direktivets regler medlemsstaterna handlingsfrihet i flera delar genom att vissa regler är alternativa eller fakultativa. I fråga om lågskattekravet uttalar regeringen att bedömningen enligt direktivet av om ett CFC-bolag är lågbeskattat utgörs av en jämförelse mellan den faktiska bolagsskatt som ett CFC-bolag betalat på sin inkomst och den bolagsskatt som skulle ha tagits ut på bolagets inkomst enligt tillämpligt bolagsskattesystem i ägarstaten. Vid vilken nivå beskattningen anses låg kommer därför att bero på skattereglerna i den medlemsstat vars CFC-regler ska tillämpas. En sänkning av gällande lågskattekrav från 55 procent till 50 procent skulle därför inte åstadkomma ett harmoniserat lågskattekrav. Vidare får ett krav på 55 procent anses likvärdigt med ett krav på 50 procent i fråga om förutsägbarhet. Regeringen bedömer att gällande regler om prövning av om en utländsk juridisk person är lågbeskattad därför i sin helhet uppfyller åtagandena i direktivet utan ytterligare lagändringar (

text: prop. 2017/18:296 s. 37

text: Regeringen har förtydligat att nationell tilläggsskatt principiellt är en skatt som kan beaktas vid tillämpningen av

text: 39 a kap.

text: IL på samma sätt som vanlig bolagsskatt (

text: prop. 2024/25:7 s. 232

text: Ett nytt fjärde stycke har lagts till den 1 januari 2019 i 5 § som innebär att vid beräkning av om nettoinkomsten är lågbeskattad ska det bortses från utländsk skatt som har betalats av den utländska juridiska personen och som har tillgodoförts eller kan komma att tillgodoföras delägaren eller annan utdelningsberättigad enligt lagstiftningen i den stat där den utländska juridiska personen är hemmahörande (

text: 39 a kap. 5 § fjärde stycket

text: IL).

text: Delägaren får avräkna sin andel av den utländska skatten (a prop. s 91). Det gäller dock inte för utländsk skatt som har betalats av den utländska juridiska personen och som har tillgodoförts eller kan komma att tillgodoföras delägaren eller annan utdelningsberättigad enligt lagstiftningen i den stat där den utländska juridiska personen är hemmahörande (4 kap. 1 § lag [1986:468] om avräkning av utländsk skatt, AvrL).

text: Bestämmelser om inkomstskatt till staten finns också i

text: kupongskattelagen (1970:624)

text: , KupL (

text: 1 kap. 17 §

text: IL). Skattskyldighet föreligger inte för utdelningsberättigad utländsk juridisk person för sådan del av utdelningen som motsvarar det belopp som ska beskattas hos delägaren enligt

text: 39 a kap. 13 §

text: IL (

text: 4 § första stycket

text: KupL). Kupongskatt bör dock innehållas till dess inkomsten taxerats hos delägaren. Den angivna ordningen innebär en anpassning till den skattemässiga behandlingen i den utländska juridiska personens hemstat vilket innebär att dubbelbeskattning kan undvikas med stöd av avtal eller med tillämpning av intern lagstiftning. Samtidigt hindrar de nya reglerna i viss utsträckning att skatt undandras med hjälp av lågskatteländer eller lågbeskattade juridiska personer i andra länder (

text: prop. 1989/90:47 s. 19

text: 4 Bedömning

text: Huvudregelns utformning i lagtexten gör ingen skillnad på om det är bolagsskatt som har betalats av den utländska juridiska personen i hemlandet eller källskatt som har innehållits i annat land. Av förarbetena framgår att man ser till den inkomstbeskattning som en utländsk juridisk person i sin helhet underkastas när man avgör om den utländska juridiska personen är lågbeskattad enligt huvudregeln i

text: 39 a kap. 5 §

text: IL. Jämförelsen beaktar den faktiska skattebelastningen av nettoinkomsten i utlandet och jämförelsen görs med den faktiska inkomstskatt som den utländska juridiska personen har betalat på nettoinkomsten i utlandet (

text: prop. 2003/04:10 s. 63

text: ─64, 82, 127 och

text: prop. 2017/18:296 s. 36

text: och

text: ). Huvudregeln har inte ändrats när reglerna anpassades till direktivet mot skatteundandraganden.

text: Eftersom jämförelsen endast avser faktisk skatt som har betalats på nettoinkomsten bortses från skatt som är hänförlig till inkomster som inte räknas in i nettoinkomsten (39 a kap. 5 § första och tredje stycket IL). Det innebär t.ex. att skatt som har tagits ut enligt IL på royalty som kommer från en näringsverksamhet med ett fast driftställe i Sverige inte ska beaktas men att skatt som tas ut enligt KupL beaktas eftersom sådana inkomster ska tas med vid beräkningen av nettoinkomsten. Eftersom källskatt betalas på mottagarens inkomst får den vid tillämpningen av huvudregeln anses vara betald av mottagaren. Det saknar enligt Skatteverkets uppfattning betydelse att skatten har tagits ut på utdelningens bruttobelopp eftersom jämförelsen enligt huvudregeln avser den utländska juridiska personens samlade nettoinkomst och beräkningen av nettoinkomsten ska göras som om den utländska juridiska personen hade varit ett svenskt aktiebolag som bedriver motsvarande verksamhet i Sverige.

text: En förutsättning för att den innehållna källskatten ska beaktas när huvudregeln tillämpas är att den utgör en inkomstskatt (

text: prop. 2003/04:10 s. 127

text: ). Källskatt som innehållits i tredje land ska därför bara beaktas om den utgör en inkomstskatt. Svensk kupongskatt är en statlig inkomstskatt.

text: Mot denna bakgrund anser Skatteverket att såväl svensk kupongskatt som källskatt som innehållits i tredje land och som avser den utländska juridiska personens nettoinkomst ska beaktas vid den bedömning som görs enligt huvudregeln i

text: 39 a kap. 5 §

text: IL av om en utländsk juridisk persons nettoinkomst ska anses vara lågbeskattad. Detta gäller under förutsättning att skatten utgör en inkomstskatt.

text: Skatteverket anser även att hänsyn inte ska tas till den eventuella avräkning av utländsk skatt som ett svenskt aktiebolag hypotetiskt hade medgetts enligt AvrL eller enligt ett skatteavtal när huvudregeln tillämpas. Detta följer enligt Skatteverkets uppfattning av förarbetena där det anges hur jämförelsen ska gå till: ”Av det således framräknade fiktiva överskottet skall 55 procent multipliceras med den för svenska aktiebolag gällande skattesatsen” och sedan jämföras med den faktiska inkomstskatt som den utländska juridiska personen betalat på nettoinkomsten i utlandet (

text: a. prop. s. 127


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-364046-2025

title: Skatt på kemikalier i viss elektronik – godkännande som registrerad EU-handlare när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande som registrerad EU-handlare enligt LSKE inte övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt som registrerad EU-handlare upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Övergår ett godkännande som registrerad EU-handlare enligt LSKE från ett aktiebolag som upplöses genom s.k. fullständig delning till de övertagande aktiebolagen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagen om skatt på kemikalier i viss elektronik

text: Skatteverket prövar frågor om godkännande av registrerad EU-handlare (4 § förordning [2017:214] om skatt på kemikalier i viss elektronik).

text: Ett godkännande som registrerad EU-handlare förutsätter enligt

text: 10 b § lagen (2016:1067)

text: om skatt på kemikalier i viss elektronik, LSKE, att den sökande

text: avser att bedriva verksamhet av viss art

text: är lämplig som registrerad EU-handlare med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt

text: inte är godkänd som lagerhållare.

text: I LSKE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med godkännandet när ett aktiebolag som godkänts som registrerad EU-handlare upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Aktiebolagslagen

text: Delning av aktiebolag regleras i

text: 24 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. En s.k. fullständig delning sker genom att det överlåtande bolagets samtliga tillgångar och skulder övertas av två eller flera andra bolag, varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidation (

text: 24 kap. 1 § andra stycket

text: ABL). Övertagande bolag kan vara redan bildade aktiebolag eller aktiebolag som bildas genom delningen (

text: 24 kap. 1 § fjärde stycket

text: ABL).

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som registrerad EU-handlare enligt LSKE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden kan anförtros ställning som registrerad EU-handlare. Skatteverket anser därför att ett godkännande som registrerad EU-handlare enligt LSKE inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en s.k. fullständig delning av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av de övertagande aktiebolagen. Ett godkännande som registrerad EU-handlare är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som registrerad EU-handlare är därmed inte en sådan tillgång som enligt

text: 24 kap. 1 §

text: ABL övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom fullständig delning.

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som registrerad EU-handlare vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSKE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: När ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning krävs därför att det eller de av de övertagande bolagen som avser att driva verksamhet vidare i egenskap av registrerad EU-handlare ansöker om ett godkännande som registrerad EU-handlare. Skatteverket kommer då pröva om det eller de bolagen uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-364056-2025

title: Skatt på energi – godkännande för särskild hantering av proviantering till havs när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs enligt LSE inte övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt för särskild hantering av proviantering till havs upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Övergår ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs enligt LSE från ett aktiebolag som upplöses genom s.k. fullständig delning till de övertagande aktiebolagen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagen om skatt på energi

text: Skatteverket beslutar om godkännande för särskild hantering av proviantering till havs efter särskild ansökan (8 kap. 4 § andra stycket lagen [1994:1776] om skatt på energi, LSE).

text: Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs förutsätter enligt 8 kap. 4 § första stycket LSE att den sökande

text: i sin verksamhet är avsändare för sådan flyttning som avses i 8 kap. 5 § LSE

text: är lämplig att ges ett sådant godkännande med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: I LSE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med godkännandet när ett aktiebolag som godkänts för särskild hantering av proviantering till havs upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Aktiebolagslagen

text: Delning av aktiebolag regleras i

text: 24 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: 24 kap. 1 § andra stycket

text: 24 kap. 1 § fjärde stycket

text: ABL).

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs enligt LSE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden kan ges ett sådant godkännande. Skatteverket anser därför att ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs enligt LSE inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en s.k. fullständig delning av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av de övertagande aktiebolagen. Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs är därmed inte en sådan tillgång som enligt

text: 24 kap. 1 §

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: När ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning krävs därför att det eller de av de övertagande bolagen som fortsatt vill ha ett godkännande för särskild hantering av proviantering till havs ansöker om ett sådant godkännande. Skatteverket kommer då pröva om det eller de bolagen uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-364065-2025

title: Skatt på energi – godkännande som frivilligt skattskyldig när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att ett godkännande som frivilligt skattskyldig enligt LSE inte övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Om det överlåtande aktiebolaget är godkänt som frivilligt skattskyldig upphör godkännandet att gälla från tidpunkten då aktiebolaget anses upplöst.

text: 2 Frågeställning

text: Övergår ett godkännande som frivilligt skattskyldig enligt LSE från ett aktiebolag som upplöses genom s.k. fullständig delning till de övertagande aktiebolagen?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Lagen om skatt på energi

text: Skatteverket beslutar om godkännande av frivilligt skattskyldig efter särskild ansökan (6 § förordningen [2022:181] om skatt på energi).

text: Ett godkännande som frivilligt skattskyldig förutsätter enligt

text: 11 kap.

text: 6 § första

text: och

text: andra stycket

text: lagen (

text: ) om skatt på energi, LSE, att den sökande

text: beräknas förbruka mer än 10 gigawattimmar elektrisk kraft per kalenderår för vissa ändamål

text: är lämplig som frivilligt skattskyldig med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt.

text: I LSE finns inga uttryckliga bestämmelser om vad som ska gälla med godkännandet när ett aktiebolag som godkänts som frivilligt skattskyldig upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: Aktiebolagslagen

text: Delning av aktiebolag regleras i

text: 24 kap.

text: aktiebolagslagen (2005:551)

text: , ABL. En s.k. fullständig delning sker genom att det överlåtande bolagets samtliga tillgångar och skulder övertas av två eller flera andra bolag, varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidation (

text: 24 kap. 1 § andra stycket

text: ABL). Övertagande bolag kan vara redan bildade aktiebolag eller aktiebolag som bildas genom delningen (

text: 24 kap. 1 § fjärde stycket

text: ABL).

text: 4 Bedömning

text: Ett godkännande som frivilligt skattskyldig enligt LSE gäller för viss juridisk eller fysisk person och ett beslut om godkännande ska alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vid prövningen ska det göras en samlad bedömning av förhållanden och omständigheter hos sökanden för att avgöra om sökanden kan anförtros ställning som frivilligt skattskyldig. Skatteverket anser därför att ett godkännande som frivilligt skattskyldig enligt LSE inte kan övergå till ett annat rättssubjekt.

text: Vid en s.k. fullständig delning av aktiebolag övertas det överlåtande aktiebolagets samtliga tillgångar av de övertagande aktiebolagen. Ett godkännande som frivilligt skattskyldig är enligt Skatteverkets uppfattning inte en tillgång i äganderättslig mening som ett aktiebolag fritt kan förfoga över. Ett godkännande som frivilligt skattskyldig är därmed inte en sådan tillgång som enligt

text: 24 kap. 1 §

text: Skatteverket anser av dessa skäl att ett godkännande som frivilligt skattskyldig vare sig enligt bestämmelserna och systematiken i LSE eller enligt bestämmelserna i ABL övergår till de övertagande aktiebolagen när ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning.

text: När ett aktiebolag upplöses genom s.k. fullständig delning krävs därför att det eller de av de övertagande bolagen som avser att driva verksamhet vidare i egenskap av frivilligt skattskyldig ansöker om ett godkännande som frivilligt skattskyldig. Skatteverket kommer då pröva om det eller de bolagen uppfyller förutsättningarna för ett godkännande.


text: Med kraftvärmeproduktion avses i detta ställningstagande samtidig produktion av värme och skattepliktig el i en och samma process, när den värme som uppkommer nyttiggörs, även när elverkningsgraden inte är tillräckligt hög för att produktionen ska anses utgöra kraftvärmeproduktion enligt definitionen i 1 kap. 10 § LSE

identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-364074-2025

title: Skatt på energi - Hjälpkraftförbrukning vid kraftvärmeproduktion

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att det inte kan krävas att en viss fördelningsmetod ska användas för att fördela elförbrukning för kraftvärmeproduktion 1 när förbrukningen inte kan hänföras till en enhet eller en aktivitet som är hänförlig till enbart framställning av el eller enbart framställning av värme (s.k. gemensam elförbrukning).

text: Ovanstående gäller inte i de fall då schablonberäkning tillämpas enligt Skatteverkets allmänna råd om beskattning av elektrisk kraft, SKV A 2017:21.

text: Skatteverket anser att vid ångbaserad kraftvärmeproduktion ska el som förbrukas i de fjärrvärmepumpar som finns i kraftvärmeverket, dvs. de pumpar som initialt pumpar ut kylvattnet i fjärrvärmesystemet, hänföras till gemensam elförbrukning.

text: Detta ställningstagande ersätter Skatteverkets ställningstagande ”Skatt på energi –Hjälpkraftförbrukning vid kraftvärmeproduktion” den 12 maj 2011, dnr

text: 131 213891-11/111

text: . Ställningstagandet innebär ingen ändring av Skatteverkets uppfattning utan ändringarna är av redaktionell karaktär och en anpassning till aktuell lagtext. De exempel på fördelningsmetoder för den gemensamma elförbrukningen samt text om de s.k. distributionspumparna som tidigare fanns i ställningstagandet anges nu direkt i Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha den informationen kvar i ställningstagandet.

text: 2 Frågeställning

text: 2.1 Bakgrund

text: Vid kraftvärmeproduktion är en viss del av elförbrukningen hänförlig till enheter eller aktiviteter som endast är avsedda för framställning av el, t.ex. för magnetisering av elgeneratorn. En viss del av elförbrukningen går däremot inte att hänföra till sådana enheter eller aktiviteter och inte heller till enheter eller aktiviteter som endast är avsedda för framställning av värme, eftersom denna elförbrukning är en förutsättning både för elframställningen och för värmeframställningen. Detta gäller exempelvis förbrukning för rökgasrening eller i transportband för bränsleframmatning.

text: El som förbrukas för framställning av el är inte skattepliktig. Något motsvarande undantag från skatteplikt för el som förbrukas för framställning av värme finns inte. Vid samtidig produktion av skattepliktig el och värme som nyttiggörs i en och samma process måste den elförbrukning som är en förutsättning både för el- och värmeframställning fördelas. Det framgår inte av lagtext eller förarbeten hur denna elförbrukning ska fördelas. Det är därför nödvändigt att bestämma hur denna gemensamma elförbrukning ska fördelas mellan framställning av el och framställning av värme.

text: Enligt Skatteverkets allmänna råd SKV A 2017:21 bör under vissa villkor en schablon tillämpas avseende hur stor mängd el som ska anses vara förbrukad för framställning av el.

text: 2.2 Fråga

text: Hur ska den gemensamma elförbrukningen vid kraftvärmeproduktion fördelas mellan framställning av el och värme i de fall där schablonberäkning enligt SKV A 2017:21 inte tillämpas?

text: Ska el som vid ångbaserad kraftvärmeproduktion förbrukas i de pumpar i kraftvärmeverket som initialt pumpar ut kylvattnet i fjärrvärmesystemet (fjärrvärmepumpar) anses förbrukad enbart för framställning av el, enbart för framställning av värme eller som gemensam elförbrukning?

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: El som förbrukas i Sverige är skattepliktig, om inte annat följer av 11 kap. 2 § lagen 1994:1776 om skatt på energi, LSE (11 kap. 1 § LSE).

text: El är inte skattepliktig om den förbrukats för framställning av el (11 kap. 2 § första stycket 4 LSE). Något motsvarande undantag från skatteplikt för el som förbrukats för framställning av värme finns inte i LSE.

text: 4 Bedömning

text: 4.1 Fördelning av gemensam elförbrukning vid kraftvärmeproduktion

text: Skatteverket anser att det inte kan krävas att en viss fördelningsmetod ska användas för att fördela elförbrukning för kraftvärmeproduktion när förbrukningen inte kan hänföras till en enhet eller en aktivitet som är hänförlig till enbart framställning av el eller enbart framställning av värme (gemensam elförbrukning).

text: El som förbrukas för framställning av el är inte skattepliktig. Något motsvarande generellt undantag från skatteplikt för el som förbrukats för framställning av värme finns inte. Det framgår varken av lagtext eller av förarbeten hur den gemensamma elförbrukningen vid kraftvärmeproduktion ska fördelas.

text: 4.2 Elförbrukning i fjärrvärmepumpar vid kraftvärmeproduktion

text: Skatteverket anser att den el som förbrukas i de fjärrvärmepumpar som finns i kraftvärmeverket, dvs. de pumpar som initialt pumpar ut kylvattnet i fjärrvärmesystemet, inte ska anses förbrukad i en enhet eller för en aktivitet som är hänförlig till framställning av enbart el eller enbart värme. Elen ska alltså hänföras till gemensam elförbrukning. Som framgår ovan anser Skatteverket att det inte kan krävas att en viss fördelningsmetod måste användas vid fördelningen av sådan gemensam elförbrukning.

text: Vid framställning av el i en ångbaserad process kan den värme som uppstår kylas mot vatten som med hjälp av eldrivna pumpar cirkulerar i ett slutet system. Denna kylning är då en förutsättning för att framställa el. Elförbrukningen i de aktuella pumparna är i sådana fall nödvändig för elframställningen. Vid ångbaserad kraftvärmeproduktion nyttiggörs den värme som överförs till kylvattnet. Elförbrukningen i de aktuella pumparna, s.k. fjärrvärmepumpar, är i sådana fall nödvändig även för framställning av värme.

text: 5 Ställningstagandet ersätter ett annat ställningstagande

text: 131 213891-11/111

text: . Ställningstagandet innebär ingen ändring av Skatteverkets uppfattning utan ändringarna är av redaktionell karaktär och en anpassning till aktuell lagtext. De exempel på fördelningsmetoder för den gemensamma elförbrukningen samt text om de s.k. distributionspumparna som fanns i tidigare ställningstagande anges nu direkt i Rättslig vägledning. Det finns därför inte längre skäl att ha den informationen kvar i ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-369482-2025

title: Överlåtelse av vindkraftverk och projekteringsunderlag för uppförande av vindkraftverk; mervärdesskatt

text: Nytt: 2026-03-24

text: I avsnitt 2 finns en hänvisning till ställningstagandet ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, 2025-01-24, dnr

text: . Detta ställningstagande har ersatts av ett annat ställningstagande som i stället ska tillämpas, ” Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, 2026-03-24, dnr

text: Hänvisningen medför ingen ändring i sak för detta ställningstagande.

text: 1 Sammanfattning

text: Skatteverket anser att överlåtelse av vindkraftverk som inte tagits i drift är ett enda tillhandahållande, en leverans av maskinell utrustning, som ska beskattas enligt normalskattesatsen.

text: Skatteverket anser att överlåtelse av vindkraftverk som har tagits i drift är en verksamhetsöverlåtelse, under förutsättning att förvärvaren även övertar de rättigheter och skyldigheter som är förenade med verksamheten för att fortsätta driften. En sådan överlåtelse är inte leverans av varor eller tillhandahållande av tjänster.

text: Skatteverket anser att överlåtelse av projekteringsunderlag för uppförande av vindkraftverk är ett enda skattepliktigt tillhandahållande av en tjänst som ska beskattas enligt normalskattesatsen. En överlåtelse av projekteringsunderlag för uppförande av vindkraftverk är inte en verksamhetsöverlåtelse.

text: Detta ställningstagande ersätter ställningstagandet ”Överlåtelse av projekteringsunderlag och vindkraftverk; mervärdesskatt” daterat den 11 juli 2014, dnr

text: 131 155560-14/111

text: . Ställningstagandet har omarbetats för att se till att laghänvisningar och begrepp är i överensstämmelse med ML. I det omarbetade ställningstagandet har hänsyn tagits till rättsutvecklingen som skett efter att det tidigare ställningstagandet publicerades. Det nya ställningstagandet innebär en ändring i bedömning avseende överlåtelse av projekteringsunderlag för uppförande av vindkraftverk och vid överlåtelse av vindkraftverk som inte tagits i drift. Dessa överlåtelser ska ses som ett enda tillhandahållande som beskattas enligt normalskattesatsen.

text: 2 Frågeställning

text: Skatteverket har i ställningstagandet Överlåtelse av projekteringsunderlag och vindkraftverk; mervärdesskatt 2014-07-11 (dnr

text: 131 155560-14/111

text: ) redogjort för sin syn på de mervärdesskatterättsliga konsekvenserna i olika situationer som avser sådana vindkraftverk/vindkraftsparker för vilka det krävs anmälan eller tillstånd enligt

text: miljöbalken

text: eller regeringens tillstånd.

text: Med hänsyn till rättsutvecklingen har Skatteverket i ställningstagandena ”Ett eller flera tillhandahållanden, mervärdesskatt”, 2025-01-24, dnr

text: och ”Transaktioner som innehåller en rätt till fastighet tillsammans med andra delar, mervärdesskatt”, 2025-03-07, dnr

text: gett sin syn på hur en transaktion som består av flera delar ska bedömas.

text: I detta ställningstagande ger Skatteverket sin syn på mervärdesskattekonsekvenserna vid:

text: Överlåtelse av vindkraftverk som inte har tagits i drift (avsnitt 4.1.1)

text: Överlåtelse av vindkraftverk som har tagits i drift (avsnitt 4.1.2).

text: Överlåtelse av projekteringsunderlag för uppförande av vindkraftverk (avsnitt 4.2)

text: Detta ställningstagande är avgränsat till att endast avse transaktioner i samband med vindkraftverk. Ställningstagandet behandlar inte heller sådana situationer där säljaren överlåter egen mark.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Bestämmelser

text: Leveranser av varor, tillhandahållande av tjänster, unionsinterna förvärv av varor samt import av varor är generellt skattepliktiga (

text: 10 kap. 2 § mervärdesskattelagen

text: [2023:200], ML).

text: Från skatteplikt undantas leveranser av fastighet samt överlåtelse och upplåtelse av arrenden, hyresrätter, bostadsrätter, tomträtter, servitutsrätter och andra rättigheter till fastigheter (

text: 10 kap. 35 §

text: ML, jfr

text: artikel 135.1 l i rådets direktiv 2006/112/EG

text: om ett gemensamt system för mervärdesskatt, mervärdesskattedirektivet). Skatteplikt gäller dock bland annat för upplåtelse eller överlåtelse av maskiner och utrustning som har installerats varaktigt (

text: 10 kap. 36 §

text: ML, jfr artikel 135.2 i mervärdesskattedirektivet).

text: Med fastighet avses fast egendom enligt artikel 13 b i rådets genomförandeförordning

text: (EU) nr 282/2011

text: 2 kap. 11 §

text: ML).

text: En överlåtelse av tillgångar i en verksamhet som sker i samband med att verksamheten överlåts eller i samband med fusion eller liknande förfarande, anses inte som en leverans av varor eller ett tillhandahållande av tjänster. Detta gäller under förutsättning att den skatt som annars skulle ha tagits ut på överlåtelsen skulle vara avdragsgill för mottagaren av tillgångarna eller att mottagaren skulle vara berättigad till återbetalning av denna skatt (

text: 5 kap. 38 §

text: ML, jfr artikel 19 och 29 i mervärdesskattedirektivet).

text: Normalskattesatsen är 25 procent av beskattningsunderlaget (

text: 9 kap. 2 §

text: ML).

text: 3.2 Högsta förvaltningsdomstolen

text: Högsta förvaltningsdomstolen har sammanfattat EU-domstolens praxis rörande ett eller flera tillhandahållanden på följande sätt (

text: HFD 2021 ref. 6

text: I och II).

text: När en transaktion utgörs av flera olika delar och handlingar, ska det göras en samlad bedömning av de omständigheter som kännetecknar transaktionen i fråga för att avgöra om det rör sig om ett enda tillhandahållande eller om två eller flera fristående tillhandahållanden.

text: I regel ska varje tillhandahållande anses som fristående och självständigt.

text: Om två eller flera delar av en transaktion har ett så nära samband att de objektivt sett utgör ett enda odelbart ekonomiskt tillhandahållande som det vore konstlat att dela upp är de emellertid att anse som ett enda tillhandahållande.

text: Det är också fråga om ett enda tillhandahållande när en tjänst utgör den huvudsakliga medan andra anses som underordnade denna. En tjänst ska betraktas som underordnad en huvudsaklig tjänst när kunderna inte efterfrågar den i sig, utan tjänsten för dem endast är ett medel att på bästa sätt åtnjuta den huvudsakliga tjänsten.

text: 3.3 EU-domstolen

text: Begreppet ”överföring av samtliga tillgångar eller någon del därav, vare sig den sker mot vederlag eller ej eller som tillskott till ett bolag” ska tolkas så att det omfattar överlåtelse av en hel affärsrörelse eller en självständig del av ett företag, inklusive materiella tillgångar och, i förekommande fall, immateriella tillgångar som tillsammans utgör ett företag eller del av ett företag som kan bedriva en egen självständig ekonomisk verksamhet. Begreppet ska dock inte omfatta enbart överföring av tillgångar, såsom försäljning av ett varulager (

text: , Zita Modes, punkt 40).

text: 4 Bedömning

text: När en transaktion består av flera olika delar som var för sig beskattas på olika sätt måste det bedömas om det är fråga om ett enda tillhandahållande eller flera separata tillhandahållanden och, när det är fråga om ett enda tillhandahållande, hur detta tillhandahållande ska klassificeras.

text: 4.1 Överlåtelse av vindkraftverk

text: Ett vindkraftverk består av en byggnadskonstruktion och av maskinell utrustning. Byggnadskonstruktionen, d.v.s. fundament och torn, är en sådan konstruktion som är fäst i marken och omfattas av

text: mervärdesskattelagens

text: fastighetsbegrepp. Vindkraftverkets utrustning, såsom generator, växellåda, rotor och vingar är sådan maskinell utrustning som har installerats varaktigt i byggnadskonstruktionen. Byggnadskonstruktionen är skräddarsydd för den verksamhet som ska bedrivas, d.v.s. elproduktion.

text: En överlåtelse av en byggnadskonstruktion är undantagen från skatteplikt. En överlåtelse av varaktigt installerad maskinell utrustning är skattepliktig.

text: 4.1.1 Vindkraftverk som inte har tagits i drift

text: Skatteverket anser att en överlåtelse av ett vindkraftverk som inte tagits i drift är ett enda skattepliktigt tillhandahållande, en leverans av maskinell utrustning, som ska beskattas enligt normalskattesatsen.

text: En överlåtelse av ett vindkraftverk möjliggör för kunden att producera el. Hela vindkraftverket medverkar i denna produktion, såväl byggnadskonstruktionen som den maskinella utrustningen. I en sådan överlåtelse kan det även ingå ett markupplåtelseavtal eller ett projekteringsunderlag.

text: Skatteverket anser att det finns ett nära samband mellan delarna eftersom dessa är beroende av varandra och transaktionen har ett enda ekonomiskt syfte. Detta gäller under förutsättning att ett enhetspris tas ut för delarna eller att kunden inte kan välja bort någon av delarna och betala ett reducerat pris. Med enhetspris avses även de fall när säljaren gentemot kunden har prissatt de ingående delarna var för sig men kunden måste köpa alla delar som ingår i överlåtelsen. Delarna har var för sig ett begränsat syfte för kunden, det är istället själva kombinationen som kunden är intresserad av och delarna är tillsammans nödvändiga för att kunna producera el.

text: När det finns ett nära samband mellan delarna i en transaktion ska tillhandahållandet klassificeras för att bestämma hur det ska beskattas. Utgångspunkten för klassificeringen är vilken betydelse de olika delarna har för kunden.

text: Skatteverket anser att det kunden i huvudsak efterfrågar är möjligheten att producera el och att det är den maskinella utrustningen som är den bestämmande delen i tillhandahållandet. Skatteverket gör samma bedömning oavsett om det endast är vindkraftverk, d.v.s. den maskinella utrustning och byggnadskonstruktionen som överlåts, eller om det även ingår ett markupplåtelseavtal eller ett projekteringsunderlag.

text: 4.1.2 Vindkraftverk som har tagits i drift

text: Skatteverket anser att när ett vindkraftverk som tagits i drift överlåts, och förvärvaren även övertar de rättigheter och skyldigheter som är förenade med verksamheten för att fortsätta driften, är detta en sådan verksamhetsöverlåtelse som inte anses som en leverans eller ett tillhandahållande.

text: Tillstånd för att driva ett vindkraftverk är normalt förenat med olika villkor. Dessa kan avse bullernivåer som inte får överskridas, bestämmelser om kontrollprogram och rätt att använda starkströmsledning för leverans av elkraft.

text: Skatteverket anser att det kan vara en verksamhetsöverlåtelse även om det endast är ett av vindkraftverken i en vindkraftspark som överlåts. Det förutsätter dock att allt som ingår i denna del av verksamheten överlåts och att förvärvaren förvärvar vad som krävs för att driva elproduktionsverksamhet vidare självständigt. Det förhållandet att förvärvaren eventuellt levererar elkraft till nya kunder påverkar inte bedömningen.

text: Skatteverket anser att ett vindkraftverk har tagits i drift när det efter testdrift börjar användas för elproduktion.

text: 4.2 Överlåtelse av projekteringsunderlag för uppförande av vindkraftverk

text: Det finns företag som projekterar för ett vindkraftverk med avsikten att överlåta projekteringsunderlaget till en kund som ska uppföra vindkraftverket och bedriva elproduktion. Lämplig plats är lokaliserad, vindmätningar är utförda, markförhållandena är utredda och markupplåtelseavtal med markägaren är ingånget. Miljötillstånd och bygglov är meddelade samt nätanslutningsavtal har träffats. Resultatet av denna projektering utgör ett projekteringsunderlag.

text: I projekteringsunderlaget ingår det delar som beskattas olika. Säljaren överlåter en rättighet till en fastighet som är undantagen från skatteplikt, miljötillstånd och bygglov får anses underordnade överlåtelsen av rätten till fastigheten eftersom dessa delar saknar ett självständigt syfte. Säljaren tillhandahåller också delar i projekteringsunderlaget som är skattepliktiga.

text: Skatteverket anser att det finns ett nära samband mellan delarna eftersom dessa är beroende av varandra och transaktionen har ett enda ekonomiskt syfte. Detta gäller under förutsättning att ett enhetspris tas ut för delarna eller att kunden inte kan välja bort någon av delarna och betala ett reducerat pris. Med enhetspris avses även de fall när säljaren gentemot kunden har prissatt de ingående delarna var för sig men kunden måste köpa alla delar som ingår i överlåtelsen. Det är kombinationen av delarna som kunden är intresserad av och inte varje del för sig, alla delar är nödvändiga för att kunden ska kunna uppföra ett vindkraftverk på plats och påbörja en elproduktion.

text: Skatteverket anser att delarna är av likvärdig betydelse och ska beskattas enligt normalskattesatsen.

text: Genom att överlåta projekteringsunderlaget upphör säljaren inte med sin verksamhet att projektera för vindkraftverksanläggningar och kunden börjar inte sälja sådana tjänster. Kundens avsikt med förvärvet förutsätts vara att bedriva elproduktion, d.v.s. kunden gör förvärvet för att starta en helt annan verksamhet än den som säljaren bedriver. Förvärvet av projekteringsunderlag är inte heller tillräckligt för att bedriva elproduktion. Detta innebär att bestämmelsen om överlåtelse av tillgångar i samband med överlåtelse av verksamhet inte är tillämplig.

text: 131 155560-14/111


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-375481

title: Vilka former av motionsaktiviteter kan ersättas med friskvårdsbidrag?

text: 1 Sammanfattning

text: När motionsaktiviteter ersätts via friskvårdsbidrag kan kravet på ”enklare slag” inte tillmätas samma betydelse som när förmånen utges som en naturaförmån. Det innebär att om aktiviteten innehåller någon form av praktisk aktivitet som innebär motion kan arbetsgivaren, via friskvårdsbidraget, skattefritt ersätta den anställda för utlägg för sådan aktivitet. Exempelvis kan friskvårdsbidraget användas för aktiviteter som agility, sportfiske och enduro. Friskvårdsbidraget kan även användas för att bekosta personliga startavgifter i tävlingar som innehåller inslag av motion.

text: Friskvårdsbidraget kan inte användas för att köpa utrustning eller bekosta personliga medlemsavgifter i föreningar eller andra sammanslutningar.

text: Friskvårdsbidraget måste erbjudas till hela personalen och inte uppgå till ett belopp överstigande 5 000 kr per anställd och år.

text: Detta ställningstagande är ett komplement till Skatteverkets ställningstaganden Motion och annan friskvård i olika former, dnr

text: , publicerat den 12 februari 2020 och till ställningstagandet Motions- och friskvårdsförmåner via internettjänster, dnr

text: , publicerat den 26 juni 2020.

text: 2 Frågeställning

text: Med anledning av två prejudicerande domar från Högsta förvaltningsdomstolen den 26 juni 2020 gällande friskvårdsbidragets räckvidd har fråga uppkommit om hur kravet på ”enklare slag” av motion ska tillmätas betydelse när en arbetsgivare utger ett friskvårdsbidrag i stället för att utge förmånen som en naturaförmån.

text: 3 Gällande rätt m.m.

text: 3.1 Gällande rätt

text: Förmåner som en anställd får på grund av tjänst tas upp som intäkt såvida inte förmånen är undantagen från beskattning,

text: 11 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:1229)

text: , IL.

text: Personalvårdsförmåner är skattefria, och då avses förmåner av mindre värde som består av enklare åtgärder för att skapa trivsel i arbetet och liknande, och som riktar sig till hela personalen. Hit räknas bl.a. möjlighet till enklare slag av motion och annan friskvård, 11 kap. 11–12 §§ IL. Om arbetsgivaren erbjuder friskvårdsförmåner utöver vad regelverket medger kan det få till följd att förmånerna blir skattepliktiga för hela eller för del av personalen.

text: En lagreglering om skattefria personalvårdsförmåner, bl.a. i form av arbetsgivarstödd motionsverksamhet, infördes 1988 i dåvarande kommunalskattelagen. Av förarbetena framgår att förmånen ska rikta sig till hela personalen, och att förmånen blir skattepliktig om den utformas på ett sådant sätt att den i praktiken riktar sig till en liten grupp anställda (

text: prop. 1987/88:52 s. 71

text: ). Reglerna reformerades senast år 2003 då vissa förenklingar och förtydliganden gjordes, se

text: prop. 2002/03:123 s. 13

text: ff. Bl.a. slopades villkoret att arbetsgivaren ska betala direkt till tillhandahållaren av motionen, och vidare angavs (s. 15) att:

text: ”Utredningen har också föreslagit att det skall räcka med att förmånserbjudandet riktar sig till den stadigvarande personalen. Möjligheten till motion och annan friskvård har stor betydelse för hela personalens fysiska och psykiska välbefinnande. Det bör även ligga i arbetsgivarens intresse att hela personalen ges möjlighet att delta i sådana aktiviteter. Regeringen finner därför inte skäl att ändra det grundläggande villkoret att förmånen måste rikta sig till hela personalen. Det bör dock framhållas att det är själva aktiviteten som sådan, t.ex. motionen, som skall erbjudas hela personalen. Formerna för hur detta kommer de anställda till del är således normalt av underordnad betydelse. Genom slopandet av de särskilda villkoren bör det skapas större utrymme att hitta former som tillgodoser kravet på att en förmån skall rikta sig till hela personalen, t.ex. särskilda arrangemang för tillfälligt anställda.”

text: 3.2 Rättspraxis från Högsta förvaltningsdomstolen

text: Här refereras mål från Högsta förvaltningsdomstolen (HFD) som behandlar några olika varianter av motions- och friskvårdsförmåner.

text: HFD har 2016 (

text: HFD 2016 ref. 80

text: ) bedömt att arbetsgivarens delfinansiering av ett medlemskap hos ett friskvårdsföretag som, förutom möjligheten till fysisk träning, även ger tillgång till bl.a. relaxavdelning, träningskläder och hälsodrinkar, inte kan anses utgöra en skattefri personalvårdsförmån. Detta då bedömningen av vad som utgör förmån av mindre värde och motion av enklare slag ska avse tjänsten som helhet och inte de ingående aktiviteterna var för sig.

text: HFD har i januari 2018 (

text: HFD 2018 ref. 2

text: ) klarlagt att en arbetsgivare via friskvårdsbidrag och utan någon beskattning kan ersätta vissa utlägg för golf som en anställd haft. Lagtextens rekvisit ”enklare slag” kan inte tillmätas samma betydelse när det gäller att bedöma en förmån som utgetts via friskvårdbidrag som när det utgetts som naturaförmån. Avgörande är att friskvårdsbidraget riktar sig till hela personalen och att friskvårdsbidraget är av mindre värde. HFD klargör vidare att friskvårdsbidraget kan användas för att betala en enklare motions- eller friskvårdsaktivitet och att den omständigheten att den sammanlagda kostnaden för den anställde överstiger ett friskvårdsbidrag av mindre värde inte påverkar bedömningen. Uttalandet i

text: prop. 1987/88:52

text: tog sikte på naturaförmåner och inte på förmåner som utges som friskvårdsbidrag och förutsättningarna för att spela golf liksom synen på sporten har förändrats väsentligt sedan bestämmelserna om skattefrihet för motionsförmåner infördes i slutet av 1980-talet.

text: HFD har den 26 juni 2020 mål nr

text: och mål nr

text: slagit fast att friskvårdbidraget kan användas för att delta i en fortsättningskurs i hästkörning samt för att bekosta träning i fält- och westernskytte. I domarna erinrar HFD om sitt tidigare avgörande (

text: HFD 2018 ref. 2

text: ) där domstolen klargjort att vad gäller rekvisitet ”enklare slag” av motion kan detta rekvisit inte tillmätas samma betydelse när det gäller att bedöma en förmån som utgår i pengar som när det handlar om en naturaförmån. HFD konstaterar att det utmärkande för många slag av motions- och friskvårdsaktiviteter är en kombination av att utveckla färdigheter i olika avseenden och att få motion. Att de i målet angivna aktiviteterna uppfyller båda dessa krav medför i sig inte att ett friskvårdsbidrag som används till dem blir skattepliktigt. De aktuella friskvårdsbidragen erbjuds hela personalen och uppgår till mindre värde (3 000 kr respektive 2 000 kr). Aktiviteten innehåller praktiska moment som innebär motion och HFD anser därför att de krav som har uppställts i praxis för att en personalvårdsförmån ska vara skattefri är uppfyllda. Det förhållande att aktiviteterna bara kan utövas av den som antingen själv innehar utrustning för aktiviteten eller är medlem i en förening där aktiviteten utförs medför enligt HFD inte någon annan bedömning.

text: 4 Bedömning

text: I HFD:s domar meddelade den 26 juni 2020 tydliggör HFD att om det friskvårdsbidrag som arbetsgivaren utger erbjuds hela personalen och uppgår till mindre värde kan rekvisitet ”enklare slag” inte tillmätas samma betydelse som när det gäller att bedöma en naturaförmån. Med naturaförmån avses i detta sammanhang enklare slag av motion som arbetsgivaren väljer att tillhandahålla sina anställda i lokaler som arbetsgivaren disponerar eller erbjuda de anställda att utföra motionen på annan anvisad plats som arbetsgivaren väljer och har betalat för direkt till innehavaren av anläggningen.

text: HFD har även klargjort att det förhållandet att aktiviteterna bara kan utövas av den som antingen själv innehar den utrustning som krävs för aktiviteten eller är medlem i en förening där aktiviteten utförs inte påverkar bedömningen av om aktiviteten uppfyller kravet på ”enklare slag”.

text: HFD:s domar innebär att förutsatt att utgivet friskvårdsbidrag erbjuds hela personalen och uppgår till mindre värde kan friskvårdsbidraget användas för att ersätta kostnader för aktiviteter som innehåller moment av motion. Förutom traditionella motionsaktiviteter som träning på gym, simning och deltagande i olika bollsporter kan friskvårdsbidraget således användas för kostnader som den anställda haft för aktiviteter som mer har karaktär av hobby eller fritidsaktiviteter så länge dessa aktiviteter innehåller moment av motion. Ett friskvårdsbidrag kan då användas för sådana aktiviteter som innehåller moment av motion och träning som exempelvis agility, sportfiske, och enduro så länge som övriga förutsättningar för skattefrihet är uppfyllda. Friskvårdsbidraget kan även användas för personliga startavgifter i tävlingar som innehåller inslag av motion.

text: Friskvårdsbidraget kan bara användas för att bekosta själva motionsaktiviteten exempelvis startavgifter, kursavgifter, banavgifter, fiskekort eller liftkort. Friskvårdsbidraget kan inte användas för att köpa utrustning eller betala personliga medlemsavgifter i föreningar eller andra sammanslutningar.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-379612-2025

title: Ställningstagandet ”Uppdrag som styrelseledamot i aktiebolag och föreningar – självständigt bedriven verksamhet, mervärdesskatt” ska inte längre tillämpas

text: Ställningstagandet ”Uppdrag som styrelseledamot i aktiebolag och föreningar – självständigt bedriven verksamhet, mervärdesskatt” daterat den 21 juni 2021, dnr

text: , ska inte längre tillämpas.

text: Skatteverket redogör i ställningstagandet för att styrelseledamöter i aktiebolag och föreningar inte anses bedriva självständig ekonomisk verksamhet. Bedömningen av sådana styrelseledamöters självständighet följer av EU-domstolens praxis. Detta har även bekräftats av senare praxis från EU-domstolen. Det som framgår av ställningstagandet är därför sådan information som kan framgå direkt på vägledningssidor. Det finns därför inte längre skäl att ha kvar ställningstagandet.


identifier: Skatteverkets ställningstagande dnr 8-386837-2025

title: Ställningstagandet ”Allokering av dotterbolagsandelar till fast driftställe” ska inte längre tillämpas

text: Skatteverkets ställningstagande ”Allokering av dotterbolagsandelar till fast driftställe” daterat den 27 november 2023, dnr

text: , är mot bakgrund av Högsta förvaltningsdomstolens avgörande

text: HFD 2025 ref. 51

text: överspelat och ska inte längre tillämpas.

text: Se även Skatteverkets rättsfallskommentar dnr