text: Denna förordning träder i kraft den 1 juli 1937. Genom förordningen upphäves förordningen den 20 november 1908 (nr 138 s. 1) angående upphörande av det från viss jord i Skåne, Halland och Blekinge utgående landgille så ock vad i övrigt finnes stadgat stridande mot den nya förordningen.

rpubl:andrar: ändr. 3, 4, 7 §§

dcterms:identifier: SFS 1937:591 i lydelse enligt SFS 1989:92

dcterms:title: Förordning (1937:591) angående upphörande av det från viss jord i Skåne, Halland och Blekinge utgående landgille

text: Landgille, som utgår av fastighet i Skåne, Halland eller Blekinge till kyrka eller till avlöning av prästerskap eller klockare utan att rätten till landgillets uppbärande motsvaras av äganderätt till jord, må inlösas mot ersättning av statsmedel, om sådant påkallas av staten eller ägaren av den fastighet, varifrån avgälden utgår.

text: Vad nu är sagt gälle ock landgille, som utgår för jordlägenhet, tillhörig kyrka i något av nämnda landskap och belägen inom viss fastighets ägoområde men till sitt läge i övrigt numera okänd, där församlingen medgiver sådan inlösen; sker inlösen av landgille för dylik jordlägenhet, skall ägaren av den fastighet, inom vars område lägenheten finnes, anses hava förvärvat äganderätten till lägenheten.

text: Förordning (1989:92).

text: Ärende angående inlösen av landgille upptages av länsstyrelsen i det län, där fastigheten är belägen.

text: I fråga om inlösen av landgille företrädes staten av ett allmänt ombud som regeringen utser. Det åligger det allmänna ombudet att i förekommande fall göra framställning om inlösen av landgille, som i

text: 1 §

text: sägs.

text: Förordning (1989:92).

text: Då ansökan om inlösen inkommit, skall länsstyrelsen giva avgäldstagaren och, om fastighetsägaren är sökande, det allmänna ombudet tillfälle att yttra sig över ansökningen.

text: Lag (1972:641).

text: Ersättningen för landgille, som avses i

text: 1 § första stycket

text: , skall uppgå till tjugu gånger den årliga avgäldens belopp och ersättningen för landgille, som avses i

text: andra stycket

text: av samma paragraf, till tjugufem gånger nämnda belopp. Utgår årlig avgäld i annat än penningar och är ej särskild grund för beräkning av dess värde i penningar med laga verkan bestämd, skall värdet för år beräknas efter medeltalet av den årliga markegången för de sist förflutna tio åren. Kan sådan beräkning icke göras efter länets markegångstaxa, bestämmer länsstyrelsen efter vad skäligt prövas avgäldens värde för år.

text: Landgille, som utgår till före den 20 november 1908 antagen tjänstinnehavare, må inlösas allenast såframt denne lämnar sitt samtycke därtill.

text: Möter ej hinder mot bifall till ansökningen, skall länsstyrelsen genom beslut fastställa ersättningen och föreskriva, från och med vilket kalenderår landgillet skall upphöra att utgå; skolande, där ej förhållandena till annat föranleda, tiden för landgillets upphörande bestämmas till ingången av kalenderåret närmast efter det beslutet vunnit laga kraft.

text: Beslutet skall genom länsstyrelsens försorg delgivas avgäldstagaren och fastighetsägaren så ock det allmänna ombudet.

text: Överklagande av länsstyrelsens beslut må anföras hos kammarkollegiet.

text: Förordning (1989:92).

text: Länsstyrelsen har att vid början av det kalenderår, från och med vilket landgillet enligt laga kraftägande utslag upphör att utgå, utbetala ersättningen till vederbörande kyrkoråd.

text: Om beloppet av ersättningen för landgille, som utgått till avlöning av prästerskapet i visst pastorat, åligger det länsstyrelsen att meddela egendomsnämnden underrättelse.

text: Där ej regeringen annorlunda förordnar, skall ersättningen fonderas och avkastningen användas till det ändamål, vartill landgillet varit anslaget.

text: Förordning (1989:92).

text: Anteckning om att avgäldsskyldigheten upphört skall införas i jordeboken.

text: Där landgillet utgått för jordlägenhet, som avses i

text: 1 § andra stycket

text: , skall länsstyrelsen om landgillets upphörande underrätta lantmäteriverket som har att pröva frågan om lägenhetens redovisning i vederbörande fastighetsregister.

text: Förordning (1989:92).

text: Denna förordning äger icke tillämpning i avseende å landgille, som utgår av till skatte försålt så kallat halländskt kyrkohemman.


rpubl:andrar: ikrafttr.

rpubl:andrar: upph.; gäller endast under viss förutsättning

rpubl:andrar: ikrafttr. av 1960:69

rpubl:andrar: nuvarande 31-34 §§ betecknas 37-40 §§; ändr. 1, 23, 25, 32 §§; nya 31-36 §§, rubr. närmast före 31 §

rpubl:andrar: ikrafttr. av 1967:69

rpubl:andrar: ny 41 §

rpubl:andrar: ändr. 39 §

rpubl:andrar: ändr. 41 §

rpubl:andrar: ikrafttr. av 2010:970

dcterms:identifier: SFS 1937:73 i lydelse enligt SFS 2021:1136

dcterms:title: Lag (1937:73) om befordran med luftfartyg

rdfs:label: Justitiedepartementet L3

rdfs:label: Regeringskansliet

text: Lagens tillämpningsområde

type: rubrik

beteckning: 1 §

text: Denna lag gäller befordran med luftfartyg av passagerare, resgods eller gods, vilken utföres mot vederlag eller av lufttrafikföretag verkställes vederlagsfritt.

type: stycke

text: I denna lag förstås med Warszawakonventionen den i Warszawa den 12 oktober 1929 undertecknade konventionen om internationell luftbefordran och med Guadalajarakonventionen den i Guadalajara den 18 september 1961 undertecknade konventionen om internationell luftbefordran som utföres av annan än den avtalslutande fraktföraren.

text: Lag (1967:69).

type: paragraf

beteckning: 2 §

text: Å luftbefordran, som utföres i enlighet med internationella överenskommelser om postbefordran, äger denna lag icke tillämpning, ej heller å befordran, som verkställes av lufttrafikföretag såsom första försök i syfte att upprätta reguljär luftbefordringslinje, eller å befordran, som utföres under osedvanliga förhållanden och faller utom normal utövning av lufttrafik.

text: Befordringshandlingar

text: Biljett

beteckning: 3 §

text: Vid befordran av passagerare skall fraktföraren utfärda biljett, innehållande följande uppgifter:

text: a. ort och dag för utfärdandet;

text: b. avgångsort och bestämmelseort;

text: c. avsedda mellanlandningar, fraktföraren obetaget att förbehålla sig rätt till nödig ändring;

text: d. fraktförarens eller fraktförarnas namn och adress; samt

text: e. att befordringen utföres under den ansvarighet, som stadgas i denna lag.

text: Är biljett ej utfärdad, har den ej föreskrivet innehåll eller har den förkommit, vare befordringsavtalet ändock gällande och underkastat bestämmelserna i denna lag. Har fraktföraren mottagit passageraren utan att biljett utfärdats, äge han likväl ej åberopa de bestämmelser, som utesluta eller begränsa hans ansvarighet.

text: II Resgodsbevis

beteckning: 4 §

text: Vid befordran av resgods, som passageraren lämnat i fraktförarens vård (

kind: term

text: inskrivet resgods

text: ), skall denne utfärda resgodsbevis.

text: Resgodsbevis skall upprättas i två exemplar, det ena för passageraren, det andra för fraktföraren. Beviset skall innehålla följande uppgifter:

text: a. ort och dag för utfärdandet;

text: b. avgångsort och bestämmelseort;

text: c. fraktförarens eller fraktförarnas namn och adress;

text: d. biljettens nummer;

text: e. att resgodset utlämnas till innehavaren av beviset;

text: f. kollinas antal och vikt;

text: g. belopp, som uppgivits i enlighet med

text: 22 § andra stycket

text: ; samt

text: h. att befordringen utföres under den ansvarighet, som stadgas i denna lag.

text: Är resgodsbevis ej utfärdat, har beviset ej föreskrivet innehåll eller har det förkommit, vare befordringsavtalet ändock gällande och underkastat bestämmelserna i denna lag. Har fraktföraren mottagit resgodset utan att resgodsbevis utfärdats eller innehåller beviset icke de i

text: andra stycket

text: under d., f. och h. föreskrivna uppgifter, äge han likväl ej åberopa de bestämmelser, som utesluta eller begränsa hans ansvarighet.

text: III Flygfraktsedel

beteckning: 5 §

text: Vid befordran av gods äge fraktföraren fordra, att avsändaren upprättar och avlämnar en befordringshandling, betecknad flygfraktsedel. Avsändaren äge fordra, att sådan handling mottages av fraktföraren.

text: Är flygfraktsedel ej utfärdad, har den ej föreskrivet innehåll eller har den förkommit, vare befordringsavtalet ändock gällande och, med det undantag som följer av

text: 9 §

text: , underkastat bestämmelserna i denna lag.

beteckning: 6 §

text: Flygfraktsedeln skall upprättas av avsändaren i tre originalexemplar och avlämnas tillsammans med godset. Det första exemplaret skall förses med beteckningen "för fraktföraren" och undertecknas av avsändaren. Det andra exemplaret skall betecknas "för mottagaren"; det undertecknas av avsändaren och fraktföraren samt åtföljer godset. Det tredje exemplaret undertecknas av fraktföraren och återställes av honom till avsändaren efter godsets mottagande.

text: Fraktförarens underskrift skall tecknas vid godsets mottagande; den kan ersättas med stämpel. Avsändarens underskrift kan vara tryckt eller ersättas med stämpel.

text: Där fraktföraren på avsändarens begäran upprättat flygfraktsedeln, anses han, där ej annat styrkes, hava handlat för avsändarens räkning.

beteckning: 7 §

text: Avser befordringen flera kolli, skall avsändaren, där fraktföraren det begär, upprätta särskilda flygfraktsedlar.

beteckning: 8 §

text: Flygfraktsedeln skall innehålla följande uppgifter:

text: a. ort och dag för utfärdandet;

text: b. avgångsort och bestämmelseort;

text: d. avsändarens namn och adress;

text: e. den förste fraktförarens namn och adress;

text: f. om viss mottagare angives, hans namn och adress;

text: g. godsets art;

text: h. stycketal, förpackningssätt och kollinas särskilda märken eller nummer;

text: i. godsets vikt, myckenhet, rymd eller mått;

text: j. godsets och förpackningens synliga tillstånd;

text: k. frakten, om den är bestämd, dag och ort för betalningen, så ock av vem den skall erläggas;

text: l. om godset sändes mot efterkrav, vederlaget för godset, så ock kostnad som skall gäldas av mottagaren;

text: m. belopp, som uppgivits i enlighet med

text: 22 § andra stycket

text: n. i huru många exemplar flygfraktsedeln utfärdats;

text: o. handlingar, som avlämnats till fraktföraren att åtfölja flygfraktsedeln;

text: p. befordringstiden och kortfattad uppgift å den avsedda vägen (

text: via

text: ), såvitt avtal därutinnan träffats; samt

text: q. att befordringen utföres under den ansvarighet, som stadgas i denna lag.

beteckning: 9 §

text: Har fraktföraren mottagit godset utan att flygfraktsedel utfärdats eller innehåller fraktsedeln icke de i

text: 8 § a.

text: --i. och q. föreskrivna uppgifter, äge han icke åberopa de bestämmelser i denna lag, som utesluta eller begränsa hans ansvarighet.

text: Avsändaren svare för skada, som tillskyndas fraktföraren eller annan i följd av att uppgifter rörande godset, vilka han upptagit i flygfraktsedeln, ej hava föreskrivet innehåll eller eljest äro ofullständiga eller oriktiga.

text: Flygfraktsedeln skall, där ej annat styrkes, gälla såsom bevis om avtalets slutande, om mottagandet av godset och om villkoren för befordringen.

text: Uppgifterna i flygfraktsedeln angående godsets vikt, mått, förpackning och stycktetal skola, där ej annat styrkes, äga vitsord. Annan uppgift om godsets myckenhet eller rymd samt uppgift om dess tillstånd äge däremot ej vitsord mot fraktföraren, med mindre han i avsändarens närvaro undersökt uppgiften och därom tecknat intyg å flygfraktsedeln eller ock uppgiften avser godsets synliga tillstånd.

text: Rätt att förfoga över godset och godsets utlämnande

text: Mot uppfyllande av sina förpliktelser på grund av befordringsavtalet äge avsändaren, där det kan ske utan skada för fraktföraren eller annan avsändare, förfoga över godset genom att återtaga det å avgångs- eller bestämmelseflygplatsen, stoppa det vid landning under resan, på bestämmelseorten eller under resan låta utlämna det till annan än den i flygfraktsedeln angivne mottagaren eller begära dess återsändande till avgångsflygplatsen; gälde dock kostnad som därav kommer. Kan avsändarens order ej verkställas, skall fraktföraren därom omedelbart underrätta honom.

text: Utför fraktföraren avsändarens order utan att dennes exemplar av flygfraktsedeln företes, vare fraktföraren ansvarig för skada, som därigenom tillskyndas rätte innehavaren av flygfraktsedeln, fraktföraren obetaget att söka sitt åter av avsändaren.

text: Avsändarens rätt upphöre, då efter vad i

text: 13 §

text: stadgas mottagarens rätt inträder. Vägrar mottagaren att mottaga fraktsedeln eller godset eller är han icke att träffa, gånge rätten att förfoga över godset åter till avsändaren.

text: När godset framkommit till bestämmelseorten, äge mottagaren, där ej annat föranledes av vad i

text: 12 §

text: stadgas, av fraktföraren utfå flygfraktsedeln och godset, därest han gäldar vad denne äger fordra och i övrigt fullgör de befordringsvillkor, som angivits i flygfraktsedeln.

text: Där ej annat avtalats, skall fraktföraren, så snart godset framkommit, underrätta mottagaren därom.

text: Vidgår fraktföraren att godset förkommit eller har det ej framkommit senast inom sju dagar efter det godset bort anlända, äge mottagaren mot fraktföraren göra gällande de rättigheter, som härflyta ur befordringsavtalet.

text: Förbehåll, som innefattar avvikelse från bestämmelserna i 12, 13 eller

text: 14 §

text: , vare ej gällande, med mindre det intagits i flygfraktsedeln.

text: Avsändaren vare pliktig att lämna de upplysningar och att vid flygfraktsedeln foga de handlingar, som erfordras för att tull-, accis- och ordningsföreskrifter må kunna fullgöras före godsets avlämnande till mottagaren. Skada i följd av att sådan upplysning eller handling saknas, är ofullständig eller felaktig vare avsändaren pliktig att ersätta, utan så är att fel eller försummelse ligger fraktföraren eller hans folk till last.

text: Fraktföraren vare icke pliktig att undersöka, om dessa upplysningar och handlingar äro riktiga eller fullständiga.

text: Fraktförarens ansvarighet

text: Drabbas passagerare, ombord å luftfartyget eller vid påstigning eller avstigning, av skada å person, vare fraktföraren, såvitt ej annat följer av vad nedan stadgas, därför ansvarig.

text: Förkommer, minskas eller skadas inskrivet resgods eller gods, medan det är i fraktförarens vård, på flygplats, ombord på luftfartyg eller, vid landning utanför flygplats, varhelts godset befinner sig, vare fraktföraren, med nedan stadgade undantag, därför ansvarig.

text: Har på grund av befordringsavtalet vid lastning, avlämnande eller omlastning befordran verkställts till lands eller sjöledes utanför flygplats, ligge å fraktföraren att visa att skada, som drabbat resgodset eller godset, ej uppkommit under den i

text: första stycket

text: avsedda tiden.

text: För skada i följd av dröjsmål vid luftbefordran av passagerare, inskrivet resgods eller gods vare fraktföraren ansvarig, där ej nedan annorlunda stadgas.

text: Fraktföraren vare fri från ansvarighet, där antagas må, att skadan icke orsakats genom fel eller försummelse av fraktföraren själv eller av hans folk i tjänsten.

text: Samma lag vare, där vid befordran av inskrivet resgods eller gods skadan tillkommit genom fel eller försummelse vid styrningen, förandet eller navigeringen av luftfartyget och fel eller försummelse i annat hänseende ej föreligger.

text: Har den, som lidit skadan, genom eget vållande därtill medverkat, varde ersättningen jämkad efter ty skälighet prövas.

text: Vid befordran av passagerare vare fraktförarens ansvarighet för envar av dem begränsad till adertontusentvåhundrafemtio kronor; och må förty, där ersättningen skall utgå i form av ränta, dennas kapitaliserade värde icke överskrida sagda gräns. Avtal må dock träffas om högre gräns för ansvarigheten.

text: Beträffande inskrivet resgods eller gods vare fraktförarens ansvarighet begränsad till trettiosju kronor för kilogram. Har avsändaren vid godsets avlämnande till fraktförarens särskilt uppgivit det intresse, som är förbundet med befordringen, och guldit föreskriven tilläggsavgift, gälle det uppgivna beloppet såsom gräns för frakförarens ansvarighet, där han ej visar, att avsändarens intresse är lägre.

text: För resgods, som passageraren icke lämnat i fraktförarens vård, vare ansvarigheten begränsad till sjuhundratrettio kronor för envar passagerare.

text: Förbehåll, som innefattar inskränkning i fraktförarens ansvarighet eller bestämmer lägre gäns därför än i

text: 22 §

text: sägs, vare ogiltigt.

text: Vid befordran av gods, vilken utföres av annan än den som genom befordringsavtalet åtagit sig befordringen och vilken är underkastad Guadalajarakonventionen, äger bestämmelsen i

text: första stycket

text: icke tillämpning på förbehåll avseende förlust, minskning eller skada, som härrör av godsets egen beskaffenhet eller fel i godset.

text: Lag (1967:69).

text: Där passagerare drabbats av skada å person, skall enligt de i strafflagen stadgade grunder bestämmas vem ersättningen skall tillkomma och vad därunder skall räknas.

text: Har skada med uppsåt eller grov vårdslöshet orsakats av fraktföraren själv eller av hans folk i tjänsten, äge han icke åberopa de bestämmelser i denna lag, som utesluta eller begränsa hans ansvarighet.

text: Föres talan mot någon av fraktförarens folk på den grund att han vållat skada genom fel eller försummelse i tjänsten av ringare grad än som avses i

text: första stycket

text: , må vad han och fraktföraren kunna förpliktas att sammanlagt utgiva i ersättning icke överskrida den gräns för ansvarigheten som fraktföraren äger åberopa.

text: Om jämkning i vissa fall av skadeersättning stadgas i

text: 10 kap. 3 § luftfartslagen

text: den 6 juni 1957 (nr 297).

text: Lag (1967:69).

text: Mottages inskrivet resgods eller gods utan anmärkning, skall godset, där ej annat styrkes, anses avlämnat i oskadat skick och i överenstämmelse med befordringshandlingen.

text: Om skada eller minskning skall anmärkning göras hos fraktföraren omedelbart efter upptäckten och senast, beträffande resgods, inom tre dagar samt, beträffande gods, inom sju dagar från mottagandet. Vid dröjsmål skall anmärkning framställas inom fjorton dagar från den dag, då avlämnande skedde.

text: Anmärkning skall göras genom anteckning på fraktförarens exemplar av befordringshandlingen eller eljest i skrift, avsänd inom tid som i

text: andra stycket

text: sägs.

text: Har ej anmärkning enligt

text: 26 §

text: framställts inom tid som där sägs, vare rätten till talan mot fraktföraren förlorad, utan så är att han förfarit svikligen.

text: Talan om ansvarighet skall föras vid rätten i den ort, där fraktföraren har sitt hemvist, där hans huvudkontor eller det kontor finnes, genom vars medverkan avtalet slutits, eller ock på bestämmelseorten.

text: Varder ej talan om ansvarighet anhängiggjord inom två år från luftfartygets ankomst till bestämmelseorten eller från den dag, då det skolat anlända eller då befordringen avbröts, vare rätten till talan förlorad.

text: Skall befordran, som enligt vad därom avtalats är att anse såsom en enhet, utföras av flera fraktförare var efter annan, vare envar av dem, sedan han mottagit passageraren, det inskrivna resgodset eller godset, ansvarig för den del av befordringen, vars utförande ankommer på honom.

text: Vid befordran av inskrivet resgods eller gods må avsändaren jämväl hålla sig till den förste fraktföraren och den som äger utfå godset till den siste, ändå att skadan eller dröjsmålet inträffat, medan godset var i annan fraktförares vård. Äro två fraktförare ansvariga efter vad nu sagts, svare de en för båda och båda för en.

text: Befordran som utföres av annan än den avtalsslutande fraktföraren

text: I fråga om befordran som helt eller delvis utföres av annan än den som genom befordringsavtalet åtagit sig befordringen (

text: den avtalsslutande fraktföraren

text: ) äga

text: 36 §§

text: tillämpning, om det ej visas att befordringen utförts utan den avtalsslutande fraktförarens bemyndigande. Bestämmelserna i

text: och

text: 36 §§

text: tillämpas dock endast i fråga om den del av befordringen som utföres av annan än den avtalsslutande fraktföraren.

text: Lag (1967:69).

text: Både den avtalsslutande fraktföraren och den som utför befordringen anses vid tillämpning av denna lag som fraktförare, den förre i fråga om hela befordringen och den senare i fråga om den del av befordringen som han utför.

text: Lag (1967:69).

text: Vid tillämpning av bestämmelserna om fraktförarens ansvarighet jämställas vardera fraktföraren och hans folk med den andre fraktförarens folk. Detta medför dock icke att ansvarigheten för den som utför befordringen i den avtalsslutande fraktförarens ställe överskrider de i

text: 22 §

text: angivna gränserna.

text: Har den avtalsslutande fraktföraren åtagit sig längre gående förpliktelser än som följer av denna lag eller har passagerare eller avsändare enligt

text: 22 § andra stycket

text: särskilt uppgivit det intresse som är förbundet med befordringen, där den som utför befordringen i den avtalsslutande fraktförarens ställe icke utan eget godkännande bunden härav.

text: Lag (1967:69).

text: Anvisning eller anmärkning, som enligt bestämmelse i denna lag tillställes den ene fraktföraren, äger verkan även mot den andre. Sådan order som avses i

text: 12 §

text: äger dock verkan endast om den tillställes den avtalsslutande fraktföraren.

text: Lag (1967:69).

text: Vad de båda fraktförarna och deras folk kunna förpliktas att sammanlagt utgiva i ersättning må icke överskrida det högsta ersättningsbelopp som någon av fraktförarna kan åläggas att utgiva. Varje skadeståndsskyldig är ansvarig endast intill den gräns som är tillämpning för honom.

text: Lag (1967:69).

text: Talan om ansvarighet får, vare sig den riktas mot båda fraktförarna eller en av dem, föras vid dom stol som enligt

text: 28 §

text: är behörig vid talan mot någon av fraktförarna.

text: Sammansatt befordran

text: Där befordran skall utföras delvis med luftfartyg och delvis med annat befordringsmedel, vare denna lag tillämplig allenast beträffande luftbefordringen.

text: Villkor, som avser befordringen med annat befordringsmedel, må intagas i luftbefordringshandlingen.

text: Lag (1967:69).

text: Göres i befordringsavtal eller eljest innan skada timat, med avvikelse från vad i denna lag stadgas, förbehåll om tillämplig lag eller om domstols behörighet, vare det förbehåll utan verkan.

text: Har skiljeavtal i fråga om befordran av gods träffats innan skada timat, gäller avtalet utan hinder av bestämmelsen i

text: första stycket

text: , om skiljemannaförfarandet skall äga rum i stat som är ansluten till Warszawakonventionen inom en i

text: 28 §

text: avsedd domstols domvärjo och tvistefrågan, i den mån Warszawakonventionen och Guadalajarakonventionen äro tillämpliga därpå, skall prövas enligt konventionernas bestämmelser.

text: Lag (1967:69).

text: Bestämmelserna i denna lag skola äga tillämpning jämväl å internationell luftbefordran, vad i

text: 24 §

text: stadgas dock allenast där enligt i allmänhet gällande regler svensk lag skall komma till användning. Har stat, som är ansluten till den i

text: 32 §

text: omförmälda konventionen, avgivit sådan förklaring, som avses i tilläggsprotokollet till samma konvention, skall lagen ej äga tillämpning å internationell luftbefordran, som utföres omedelbart av den staten.

text: i fråga om passagerare, åttatusentrehundra särskilda dragningsrätter per person;

text: i fråga om resgods eller gods, sjutton särskilda dragningsrätter;

text: i fråga om föremål som passageraren behåller i sin vård, trehundratrettiotvå särskilda dragningsrätter.

text: Vid internationell luftbefordran skola följande belopp tillämpas i stället för de i

text: 22 §

text: angivna

text: Med uttrycket "särskilda dragningsrätter" avses i denna lag de av Internationella valutafonden använda särskilda dragningsrätterna. Föres talan om ersättning, skall omräkning från särskilda dragningsrätter till svenskt mynt ske efter kursen den dag dom meddelas. Därvid skall kronans värde bestämmas i enlighet med den beräkningsmetod, som Internationella valutafonden sagda dag tillämpar för sin verksamhet och sina transaktioner.

text: Lag (1978:133).

text: Såvitt angår inrikes luftbefordran, äger Konungen meddela bestämmelser avvikande från vad i

text: 3 § första stycket

text: 4 § andra stycket

text: samt

text: 8 §

text: stadgas angående biljett, resgodsbevis och flygfraktsedel.

text: Lag (1967:69).

text: Särskilda bestämmelser om radiologisk skada finns i lagen (

text: ) om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor.

text: Lag (2010:970).


rpubl:andrar: ändr. 1 kap 4 §, 3 kap 1 §

rpubl:andrar: ikrafttr. av 1973:1194

rpubl:andrar: ändr. 2 kap 3, 7 §§

rpubl:andrar: ändr. 2 kap 14 §

rpubl:andrar: ändr. 2 kap 8 §

text: Denna lag träder i kraft den 10 januari 2015.

type: punkt

text: Äldre föreskrifter gäller för handläggningen i Svea hovrätt och Högsta domstolen av ärenden som har inletts i hovrätten före ikraftträdandet.

type: lista

type: overgangsbestammelse

rpubl:andrar: ändr. 2 kap. 13 §

rpubl:andrar: upph.

dcterms:identifier: SFS 1937:81 i lydelse enligt SFS 2014:915

dcterms:title: Lag (1937:81) om internationella rättsförhållanden rörande dödsbo

rdfs:label: Justitiedepartementet L2

text: 1 kap.

text: Om arv och testamente

text: Rätt till arv efter svensk medborgare varde, ändå att han ej hade hemvist i riket, bedömd enligt svensk lag. I avseende å arv efter medborgare i annat land gälle lagen i det landet.

text: Vad nu är sagt om rätt till arv skall äga tillämpning jämväl i fråga om arvinges rätt att utöver sin arvslott njuta underhåll ur kvarlåtenskapen.

text: Där i fråga om arvsrätt till visst slag av fast egendom med tillbehör särskilda regler gälla enligt lagen å den ort där egendomen är belägen, lände den lagen till efterrättelse.

text: Frågan om behörighet att upprätta eller återkalla testamente varde bedömd enligt lagen i det land, i vilket testator var medborgare då rättshandlingen företogs. Hade testator efter testamentets upprättande blivit medborgare i annat land, enligt vars lag behörighet att återkalla testamente ej tillkom honom, vare återkallelse som därefter skett ändock här i riket gällande, där han enligt lagen i sitt förra hemland fortfarande varit behörig att återkalla testamentet.

text: Testamente skall anses giltigt till formen, om testamentet uppfyller vad som i det hänseendet föreskrives i lagen på den ort där testamentet upprättades eller den ort där testator vid upprättandet eller vid sin död var medborgare. Såvitt testamentet avser fast egendom skall det också anses giltigt till formen, om testamentet uppfyller vad som i det hänseendet föreskrives i lagen på den ort där egendomen finnes.

text: Första stycket har motsvarande tillämpning i fråga om återkallelse av testamente. Återkallelse skall också anses giltig till formen, om återkallelsen i det hänseendet uppfyller vad som föreskrives i någon av de lagar enligt vilka testamentet enligt

text: första stycket

text: var giltigt till formen.

text: Vid tillämpning av första eller

text: andra stycket

text: skall som testators hemvist räknas även främmande ort där testator enligt lagen på den orten hade domicil.

text: Lag (1973:1194).

text: Huruvida förordnande i testamentet är på grund av sitt innehåll ogiltigt varde prövat enligt lagen i det land i vilket testator vid dödsfallet var medborgare; dock må i fråga om fast egendom med tillbehör förordnande till förmån för ofödda ej hållas för gillt, såvitt det strider mot lagen å den ort där egendomen är belägen.

text: Enligt lagen i det land i vilket testator var medborgare vid tiden för testamentets upprättande eller återkallande skall bedömas, huruvida rättshandlingen är ogiltig på grund av testators sinnestillstånd eller på grund av svek, villfarelse, tvång eller annan otillbörlig påverkan.

text: Fråga om bindande verkan av arvsavtal med arvlåtaren eller av gåva för dödsfalls skull varde prövad enligt lagen i det land, i vilket arvlåtaren var medborgare då rättshandlingen företogs.

text: Har någon i fråga om rätt på grund av arv eller testamente efter den som ännu lever träffat avtal med annan än denne, varde det ej i något fall här i riket gällande.

text: Har arvinge erhållit egendom av arvlåtaren under dennes livstid, varde frågan huruvida egendomen skall anses såsom förskott å arv bedömd enligt lagen i det land i vilket arvlåtaren var medborgare vid tiden för gåvan.

text: Huruvida någon överhuvud äger behörighet att taga arv eller testamente varde prövat enligt lagen i det land i vilket han är medborgare.

text: Fråga om förverkande av rätt att taga testamente varde bedömd enligt lagen i det land vilket testator vid dödsfallet var medborgare.

text: Efterlämnar utlänning här i riket egendom som enligt lagen i det land i vilket han var medborgare skulle tillkomma staten, kommun eller ock allmän fond eller inrättning, tillfalle egendomen allmänna arvsfonden.

text: Bestämmelse i utländsk lag som är uppenbart oförenlig med grunderna för rättsordningen här i riket må ej här vinna tillämpning.

type: kapitel

text: 2 kap.

text: Om boutredning och arvskifte

text: Boutredning, bodelning och arvskifte efter den som vid sin död hade hemvist här i riket skola här förrättas såsom i (

text: lagen om boutredning och arvskifte

text: ) sägs samt omfatta jämväl boets egendom i utlandet.

text: Sedan boutredning efter utländsk medborgare avslutats, må dock, där delägarna äro därom ense, bodelning och arvskifte ske enligt lagen i det land i vilket den avlidne var medborgare och egendomen för sådant ändamål omhändertagas av den som enligt nämnda lag är därtill behörig.

text: Ändå att den avlidne ej hade hemvist här i riket, skall, där han var svensk medborgare eller här finnes egendom efter honom, vad i svensk lag är stadgat om egendoms avträdande till förvaltning av boutredningsman äga tillämpning och skall, där egendomen blivit sålunda avträdd, boutredning, bodelning och arvskifte, med iakttagande av vad nedan sägs, här äga rum enligt svensk lag.

text: Finns det här i riket egendom efter någon som vid sin död inte hade hemvist här och har egendomen inte avträtts till förvaltning av boutredningsman enligt

text: 2 §

text: , skall anmälan om detta utan dröjsmål göras hos socialnämnden av den som har vård om egendomen eller annars av anhörig, medlem av det hushåll som den döde tillhörde, hyresvärd eller annan som är närmast till det. Då anmälan sker eller förhållandet på annat sätt blir känt, skall socialnämnden, om det behövs, ta hand om egendomen.

text: Är egendomen av ringa värde och består den huvudsakligen av kontanter, kläder och andra lösören för personligt bruk, får socialnämnden överlämna egendomen till anhörig till den avlidne eller, om denne var utländsk medborgare, till konsul för det land han tillhörde. Överlämnande får dock ske först sedan kostnaderna här i riket för den avlidnes uppehälle, vård och begravning har betalats. Överlämnande får inte ske, om det skulle medföra skada för någon rättsägare som är svensk medborgare eller som har hemvist här.

text: I annat fall än som avses i

text: andra stycket

text: skall socialnämnden göra anmälan till rätten, som då förordnar att egendomen skall avträdas till förvaltning av boutredningsman. Därefter gäller vad som sägs i

text: 2 §

text: Lag (1981:361).

text: Där egendom efter någon som vid sin död ej hade hemvist i riket avträdes till förvaltning av boutredningsman, må till boutredningsman ej utses dödsbodelägare eller annan vars rätt är av utredningen beroende och förvaltningen ej övertagas av delägare; och skall tiden för boupptecknings förrättande räknas från det egendomsavträde skedde.

text: Då boutredning, bodelning och arvskifte efter svensk medborgare som ej hade hemvist här i riket förrättas enligt svensk lag, skall förrättningen omfatta jämväl boets egendom i utlandet.

text: På ansökan av boutredningsmannen eller efter hans hörande äge rätten, där den finner det kunna ske utan skada för rättsägare, förordna, att egendomen eller viss del därav må för boutredning, bodelning och arvskifte omhändertagas av den som är därtill behörig enligt lagen i det land där den avlidne hade hemvist. Innan sådant beslut meddelas, skola härvarande kända rättsägare erhålla tillfälle att yttra sig, såvitt det utan märklig tidsutdräkt kan ske. Vid beslutet må fästas det villkor att utredningskostnaderna gäldas och säkerhet ställes för att rättsägare som äro svenska medborgare eller här hava hemvist komma i åtnjutande av sin rätt i dödsboet. Upphör efter vad nu är sagt boutredningsmannens befattning med boet eller finner rätten, efter anmälan av boutredningsmannen eller dödsbodelägare, hinder möta mot förrättningen, varde boutredningsmannen entledigad.

text: Vid boutredning, bodelning och arvskifte efter utländsk medborgare som ej hade hemvist i riket skall förrättningen omfatta allenast den här befintliga egendomen samt, förutom gäld varför den döde häftade till dem som äro svenska medborgare eller hava hemvist här i riket, allenast gäld som blivit hos boutredningsmannen av borgenären särskilt angiven.

text: Vad i

text: 5 § andra stycket

text: sägs skall äga motsvarande tillämpning; dock att dödsboförvaltning som är anordnad i den avlidnes hemland skall framför dödsboförvaltning i det land där han hade hemvist äga omhändertaga egendomen. Har boutredningen slutförts här i riket, skall, där ej hinder möter mot bodelning och arvskifte i utlandet eller dödsbodelägare som är svensk medborgare eller här har hemvist yrkat, att bodelning och arvskifte här förrättas, befintligt överskott städse tillhandahållas dödsboförvaltning som nyss sagts. Handling som här upprättats över boutredning, bodelning och arvskifte skall i avskrift tillställas nämnda dödsboförvaltning.

text: Då boutredning, bodelning eller arvskifte sker här i riket skall frågan om dödsbodelägares ansvar för den dödes skulder bedömas efter svensk lag.

text: Lag (1981:361).

text: I fråga om testamenstagares rätt vid boutredning och arvskifte som sker här i riket gäller svensk lag beträffande delgivning och klander av testamente.

text: Beträffande preskription av rätt att här i riket taga arv eller testamente skall svensk lag äga tillämpning.

text: Lag (1989:310).

text: Vid boutredning, bodelning eller arvskifte här i riket skall tagas i beräkning vad vid motsvarande förrättning efter den döde i annat land tillagts borgenär, efterlevande make, arvinge eller testamentstagare; och åligge det förty boutredningsmannen att söka anskaffa avskrift av boupptecknings-, bodelnings-, arvskiftes- eller annan liknande handling som vid sådan förrättning där upprättats. I avvaktan på förrättning som nu sagts må med motsvarande åtgärd här i riket anstå , såvitt det ej länder rättsägare till märklig skada.

text: Tvist om arv eller testamente eller om efterlevande makes rätt i dödsbo skall upptagas av svensk domstol, såframt den avlidne var svensk medborgare eller hade hemvist här i riket, så ock eljest där tvisten rör egendom som här i riket finnes.

text: Vad nu sagts gäller dock ej, såvitt tvisten rör egendom som enligt vad i denna lag stadgas utlämnats till utländsk dödsboförvaltning och genom dess försorg är föremål för utredning, bodelning eller arvskifte.

text: Bodelning i anledning av makes död eller arvskifte, som ej enligt vad förut i detta kapitel stadgas, skolat förrättas enligt svensk lag, skall äga giltighet i avseende å formen, om vid förrättningen förfarits enligt lagen å den ort där den ägt rum eller enligt lagen i det land i vilket den avlidne var medborgare.

text: Har å utländsk ort bodelning i anledning av makes död eller arvskifte förrättats av myndighet eller av särskilt förordnad skiftesman eller tvist om sådan bodelning eller om arv eller testamente blivit av utländsk domstol avgjord, vare bodelningen, skiftet eller domen här i riket gällande under villkor att

text: den avlidne vid sin död var medborgare i det land där bodelningen eller skiftet förrättades eller domen meddelades eller ock där hade hemvist;

text: bodelningen, skiftet eller domen ej avser egendom som här i riket var föremål för dödsbobehandling eller här skolat undergå bodelning eller skifte;

text: bodelningen, skiftet eller domen vunnit laga kraft;

text: det genom bodelningen, skiftet eller domen träffade avgörandet, såvitt fråga är om egendom som vid dödsfallet fanns här i riket, ej grundats på lag vars bestämmelser i ämnet äro stridande mot den lag som skolat vinna tillämpning enligt vad i

text: 1 kap.

text: stadgas;

text: avgörandet icke är uppenbart oförenligt med grunderna för rättsordningen här i riket; samt

text: då fråga är om tredskodom, part som uteblivit antingen personligen eller genom befullmäktigat ombud i tid fått del av stämningen i målet.

text: En ansökan om att en dom som avses i

text: 12 §

text: ska förklaras verkställbar i Sverige görs till den tingsrätt som regeringen föreskriver.

text: Om tingsrätten finner att domen uppfyller villkoren för erkännande enligt

text: 12 §

text: , ska den förklara att domen är verkställbar. Domen verkställs på samma sätt som en svensk dom som har fått laga kraft.

text: Vid handläggning i domstol av ett ärende om verkställbarhetsförklaring tillämpas lagen (

text: ) om domstolsärenden.

text: Lag (2014:915).

text: Har genom utrikesdepartementets försorg till riket överförts egendom som vid bodelning eller arvskifte utom riket tillagts någon som här vistas, får egendomen ej tagas i mät eller därå läggas kvarstad, medan den finnes i förvar hos departementet eller myndighet genom vars försorg den skall tillställas den enligt bodelningen eller skiftet berättigade.

text: Lag (1981:783).

text: Boutredningsman må för utlämnande av egendom till utländsk dödsboförvaltning, för införskaffande av utredning som i

text: 9 §

text: sägs och för annat liknande ändamål anlita utrikesdepartementets förmedling. Där det av departementet äskas, vare han pliktig att nedsätta det belopp vartill kostnaden för åtgärden skäligen kan beräknas uppgå eller att för kostnaden ställa säkerhet som av departementet godkännes.

text: Vad i detta kapitel sägs om svensk medborgare såsom dödsbo delägare, borgenär eller eljest rättsägare i dödsbo skall även gälla staten samt kommun, bolag, förening, annan samfällighet eller stiftelse här i riket.

text: Om konsuls befattning med egendom som svensk medborgare efterlämnat utrikes förordnar Konungen.

text: 3 kap.

text: Särskilda bestämmelser

text: Skall lagen i främmande stat tillämpas på grund av att någon äger medborgarskap där och finnes i den staten flera gällande rättssystem, bestämmes tillämpligt rättssystem enligt de regler som gälla i samma stat. I avsaknad av sådana regler tillämpas det rättssystem till vilket han har den närmaste anknytningen.

text: Lag (1973:1194).

text: Skall enligt vad i denna lag sägs utländsk lag lända till efterrättelse och är ej innehållet av den utländska lagen för rätten känt, äge rätten förelägga part att i sådant hänseende förebringa utredning.

text: Har Konungen förordnat huru underrättelse om innehållet av utländsk lag må av rätten sökas, vare rätten, då ej lagens innehåll förut är för rätten känt, pliktig att i sådan ordning därom söka underrättelse.

text: Vid tillämpning av denna lag skall fordran å penningar som äro insatta i svensk bank så ock fordran hos försäkringsanstalt på grund av försäkringsavtal som tillhör anstaltens rörelse här i riket anses såsom här befintlig egendom. Lag samma vare om annan fordran hos gäldenär här i riket, där ej fordringen grundas å handling vars företeende utgör villkor för dess utkrävande och handlingen finnes utom riket.

text: Om dödsbo efter dansk, finsk, isländsk eller norsk medborgare som hade hemvist här i riket, om kvarlåtenskap efter den som hade hemvist i Danmark, Finland, Island eller Norge samt om tillsyn i vissa fall å oskiftat dödsbo efter medborgare i Danmark, Finland, Island eller Norge gäller vad särskilt är stadgat.

text: Efter avtal med annan stat än nu är sagt äger Konungen i avseende å dödsbo efter den som var medborgare i fördragsslutande stat eller där hade hemvist stadga avvikelser från de i

text: 2 kap.

text: meddelade bestämmelserna.


rpubl:andrar: ändr. 1 §

dcterms:title: Kungörelse (1937:810) angåendeersättning åt ortsombud för yttranden över ansökningar om statliga bosättningslån

rdfs:label: Socialdepartementet


dcterms:title: Kungörelse (1937:882) angående stadfästande av ny svensk psalmbok

rdfs:label: Civildepartementet


dcterms:title: Cirkulär (1937:977) till länsstyrelserna angående bevarande av deklarationer jämte tillhörande uppgifter för 1928 års allmänna fastighetstaxering

rdfs:label: Finansdepartementet S2

text: Kungl. Maj:t har funnit gott förordna, att vad i

text: 6 §

text: kungörelsen den 28 september 1928 (382) med vissa föreskrifter rörande taxeringsförfarandet finnes stadgat angående förstörande av fastighetsdeklaration jämte tillhörande uppgifter icke skall äga tillämpning beträffande de ännu bevarade deklarationer och uppgifter, vilka avgivits till ledning vid 1928 års allmänna fastighetstaxering; skolande dess handlingar för framtiden bevaras.

text: Detta meddelas länsstyrelserna till kännedom och efterrättelse.


dcterms:title: Lag (1938:107) om den 1 majs likställande i vissa hänseenden med allmän helgdag

rdfs:label: Justitiedepartementet L6

text: Vid tillämpning av lag eller särskild författning skall den 1 maj, då denna dag icke infaller å sön- eller helgdag, vara likställd med allmän helgdag.

text: Vad sålunda stadgats gälle dock ej med avseende å de föreskrifter, som i kyrkligt avseende äro meddelade för sön- eller helgdag, ej heller i fråga om bestämmelserna i 7 kap. 3 och 4 §§ samt 14 kap. 45 § strafflagen.


rpubl:andrar: ändr. 9 §; ny 11 §

rpubl:andrar: ändr. 4 §

rpubl:andrar: ändr. 7 §

rpubl:andrar: ikrafttr. av 1957:298

rpubl:andrar: ändr. 9 §

rpubl:andrar: ändr. 11 §

rpubl:andrar: ändr. 4, 10 §§

text: Denna lag träder i kraft den 1 januari 1986. I fråga om överklagande av beslut som länsstyrelser har meddelat före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.

rpubl:andrar: ny 9 a §

text: Denna lag träder i kraft den 1 januari 2008.

text: Äldre bestämmelser gäller för hundar som anmälts som upphittade hos polismyndigheten före den 1 januari 2008.

rpubl:andrar: ny 4 a §

text: Denna lag träder i kraft den 1 januari 2015.

text: Äldre föreskrifter gäller för överklagande av beslut som har meddelats före ikraftträdandet.

dcterms:title: Lag (1938:121) om hittegods

text: Den som hittar något ska utan oskäligt dröjsmål anmäla fyndet till Polismyndigheten. Är ägaren till godset känd, får upphittaren i stället underrätta honom eller henne om fyndet.

text: När anmälan om hittegods har gjorts ska Polismyndigheten underrätta ägaren till godset, om han eller hon är känd.

text: Lag (2014:605).

text: Hittegods ska vårdas väl. Upphittaren får överlämna godset till Polismyndigheten. Polismyndigheten får även i annat fall, om det behövs, omhänderta godset.

text: godset inte kan vårdas utan fara för försämring,

text: vården är förenad med alltför stora kostnader, eller

text: det annars finns särskilda skäl för försäljning.

text: Lag (2014:605).

text: Polismyndigheten får låta sälja hittegodset, om

text: Ägaren har rätt att återta hittegodset om han eller hon betalar Polismyndighetens och upphittarens skäliga kostnader i anledning av fyndet och skälig hittelön.

text: Uppkommer tvist om lösesummans belopp, ska frågan avgöras av allmän domstol. Om godset finns i Polismyndighetens vård, får dock myndigheten lämna ut det till ägaren mot lösen som Polismyndigheten finner skälig.

text: Lag (2014:605).

text: Om ägaren till hittegods inte blir känd inom tre månader från det att fyndet anmäldes till Polismyndigheten, tillfaller godset upphittaren. Detsamma gäller om ägaren inte hämtar ut godset inom en månad från det att han eller hon underrättats om fyndet av Polismyndigheten, eller om ägaren i annat fall kan anses ha avstått sin rätt till godset. Upphittaren är dock skyldig att betala Polismyndighetens kostnader i anledning av fyndet. Om godset är i Polismyndighetens vård och upphittaren inte inom en månad efter uppmaning betalar myndighetens kostnader, eller om han eller hon annars kan anses ha avstått sin rätt till godset, tillfaller godset staten.

text: Lag (2014:605).

beteckning: 4 a §

text: I stället för vad som sägs i

text: 4 §

text: gäller i fråga om en hund att hunden tillfaller staten, om ägaren inte återtar hunden inom fem dagar från det att han eller hon underrättades om fyndet eller, om ägaren inte är känd, inom tio dagar från det att fyndet anmäldes till Polismyndigheten.

text: Lag (2014:605).

ordinal: 4 a

text: Fullgör upphittaren ej vad i

text: 1 §

text: är stadgat, straffes efter allmän lag och have förverkat all rätt på grund av fyndet.

text: Tillvaratager någon hos honom kvarglömd sak, skall vad ovan stadgas om hittegods äga motsvarande tillämpning; dock skall hittelön ej utgå.

text: Beträffande fynd som har samband med olycka eller händelse som avses i lagen (

text: ) om undersökning av olyckor skall iakttas vad som föreskrivs i 12 § nämnda lag.

text: I den mån i särskilda författningar meddelats föreskrifter angående sådant som tillvaratages å fortskaffningsmedel i allmän trafik eller inom område som hör till företag för sådan trafik, skall vad sålunda stadgats lända till efterrättelse.

text: Lag (1990:715).

text: Hittar någon hemdjur, skall vad i

text: 57 §§

text: lagen om ägofred stadgas i tillämpliga delar lända till efterrättelse, ändå att fall som där avses ej är för handen.

text: Påträffas föremål, vartill ägare ej finnes, inmurat eller intimrat i hus nedgrävt i marken eller dolt på annat dylikt sätt, tillkomme fyndet upphittaren och husets eller markens ägare till hälften vardera, där det ej är fornfynd.

text: Underlåter upphittaren att tillkännagiva fyndet, dömes till ansvar enligt vad i

text: 10 kap 8 § brottsbalken

text: stadgas.

text: Lag (1964:193).

beteckning: 9 a §

text: Polismyndighetens beslut i frågor som avses i denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

text: Lag (2014:605).

ordinal: 9 a

text: Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Polismyndigheten får meddela föreskrifter om tillämpningen av denna lag.

text: Lag (2014:605).

text: Om fartygslämningar och fornfynd, om sjöfynd samt om virke som sjunkit i allmän flottled eller flutit i land vid en sådan flottled finns det särskilda bestämmelser.

text: Lag (2014:605).


text: Denna lag träder i kraft den 1 juli 1968, då anteckning som gjorts i vederbörlig fastighetsbok enligt äldre lag förfaller.

rpubl:andrar: upph. 7 §

dcterms:identifier: SFS 1938:159 i lydelse enligt SFS 1977:664

dcterms:title: Lag (1938:159) om avlösning av avgälder från de till skatte försålda så kallade halländska kyrkohemmanen

rdfs:label: Justitiedepartementet L1

text: Landgille och ränta i följd av skatteköp, vilka åvilar hemman som blivit till skatte löst enligt bestämmelserna i kungörelsen den 11 september 1863 angående försäljning till skatte av de s.k. halländska kyrkohemmanen, skola i enlighet med vad nedan sägs avlösas mot ersättning i penningar då det påkallas av kronan.

text: Ersättningen skall uppgå till tjugu gånger avgälden, varvid till grund för beräknande av ersättningen för räntan ävensom för landgillet, där detsamma utgår i smör, skall läggas senast fastställda tioåriga medelmarkegångspris. Ersättningen skall förskjutas av statsmedel.

text: Såsom avbetalning å förskjuten ersättning skall fastighetens ägare årligen erlägga ett för varje år lika belopp, så bestämt, att det förskjutna beloppet är tjugotvå år från förskottets utgivande till fullo betalt till statsverket.

text: Ärende angående avlösning av avgäld, varom i

text: 1 §

text: sägs, upptages av Konungens befallningshavande. Kronan företrädes av kammaradvokatfiskalsämbetet, som det åligger att påkalla avlösning.

text: Har framställning om avlösning inkommit, give Konungens befallningshavande avgäldstagaren och ägaren av fastigheten tillfälle att yttra sig över ansökningen. Har fastigheten blivit av en till annan överlåten, må ansökningen, innan nye ägaren sökt lagfart, med laga verkan delgivas förre ägaren.

text: Är ägare av fastigheten å okänd ort eller fjärran och kan han förty ej bevaka sin rätt, förordne, på anmälan av Konungens befallningshavande, rätten i den ort där fastigheten är belägen god man som avses i lagen om förmyndarskap att i fråga om avlösningen företräda den bortovarande.

text: Konungens befallningshavande skall fastställa ersättningen och föreskriva från och med vilket kalenderår avgälden skall upphöra att utgå; skolande, där ej förhållandena till annat föranleda, tiden för avgäldens upphörande bestämmas till ingången av kalenderåret närmast efter det beslutet vunnit laga kraft. Konungens befallningshavande give ock tillkänna, vad fastighetsägaren har att iakttaga i fråga om erläggande av avbetalning å det belopp, statsverket förskjuter.

text: Beslutet varde genom Konungens befallningshavandes försorg delgivet avgäldstagare och avgäldsgivare samt kammaradvokatfiskalsämbetet.

text: Besvär över Konungens befallningshavandes beslut må anföras hos kammarkollegiet.

text: För de årliga avbetalningsbelopp, som jämlikt

text: 5 §

text: bestämts, åtnjute statsverket lika rätt i den fastighet, från vilken avgälden utgått, som för avgäld av fast egendom varom i

text: 17 kap. 6 § handelsbalken

text: sägs.

text: 7 § har upphävts genom lag (1977:664).

type: upphavd

text: Konungens befallningshavande utbetale vid början av det kalenderår, från och med vilket avgälden skall upphöra att utgå, ersättningen till vederbörande kyrkoråd.

text: Ersättningsbeloppet skall, där Konungens ej annorlunda förordnar, fonderas och fondens avkastning användas till det ändamål, vartill avgälden varit anslagen.

text: Sedan avlösning skett, skall anteckning om förhållandet göras i jordeboken.

text: Fastighetens ägare vare berättigad att när som helst, sex månader efter uppsägning, inbetala hela det å förskottet återstående beloppet.


dcterms:title: Kungl. Maj:ts Kungörelse (1938:189) angående stapelstads- samt tullnederlags- och transitupplagsrätt för staden Köping

rdfs:label: Finansdepartementet S3

text: Kungl. Maj:t har, med anledning av ansökning av stadsfullmäktige i Köping samt efter vederbörandes hörande, funnit gott att för en tid av tio år, räknat från och med den 1 juli 1938, bevilja staden Köping stapelstads- samt tullnederlags- och transitupplagsrätt mot villkor, att staden åt tullverket anskaffar och underhåller godkända, för tullförvaltningen erforderliga lägenheter jämte behövliga inventarier och möbler samt till förvaring av tullnederlags- och transitupplagsgods lämpliga och författningsenligt inrättade magasin, ävensom att staden skall jämväl i andra avseenden vara underkastad de skyldigheter, som åligga rikets övriga stapelstäder.


text: Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1956 men äger icke tillämpning å ersättning, som belöper å tid dessförinnan.

text: Denna förordning träder i kraft den 1 januari 1963 men äger icke tillämpning å ersättning, som belöper å tid dessförinnan.

rpubl:andrar: ändr. 1, 3, 4 §§

dcterms:title: Förordning (1938:216) om livräntetillägg av statsmedel åt vissa livräntetagare enligt lagen den 5 juli 1901 angående ersättning för skada till följd av olycksfall i arbete

text: Den som enligt lagen den 5 juli 1901 angående ersättning för skada till följd av olycksfall i arbete äger rätt till livränta skall, såframt livränta ej grundas på försäkring enligt

text: 24 §

text: i lagen, erhålla tillägg därå i enlighet med vad nedan sägs.

text: Tillägget skall bestämmas så, att detsamma jämte livräntan motsvarar vad som vid tillämpning av förordningen den 17 juni 1955 (nr 470) angående omreglering av vissa ersättningar av statsmedel i anledning av olycksfall i arbete m.m. samt förordningen den 6 juni 1962 (nr 304) om förhöjning av vissa ersättningar av statsmedel i anledning av yrkesskada m.m. skolat utgå i livränta, därest olycksfallet inträffat år 1918 och den skadades årliga arbetsförtjänst utgjort 1 600 kronor; dock skall, såvitt angår livränta till änka för tid efter den månad varunder hon fyllt 67 år, tillägget utgå med 170 procent av livräntans belopp.

text: Livräntetilläggen bestridas av statsmedel samt bestämmas och utgivas av riksförsäkringsverket.

text: Förordning (1962:306).

text: Rätt till livräntetillägg kan icke överlåtas och må förty ej för gäld tagas i mät.

text: De närmare föreskrifter, som, utöver vad denna förordning innehåller, finnas erforderliga för förordningens tillämpning, meddelas av Konungen eller, efter Konungens bemyndigande, av försäkringsrådet eller riksförsäkringsverket.

text: Förordning (1962:306).

text: Över beslut av riksförsäkringsverket rörande livräntetillägg eller tillämpning av någon med stöd av denna förordning given bestämmelse må klagan föras hos försäkringsrådet genom besvär, som skola hava inkommit till försäkringsrådet senast inom en månad efter det klaganden erhållit kännedom om beslutet.

text: Över försäkringsrådets beslut må klagan föras hos försäkringsdomstolen genom besvär. Besvären skola hava inkommit till försäkringsrådet inom tre veckor från det klaganden erhållit kännedom om beslutet; dock skall besvärstiden för menighet vara fem veckor. Den omständigheten, att besvären ingivits eller insänts direkt till försäkringsdomstolen, utgör ej hinder för besvärens upptagande till prövning, därest de inkommit till domstolen före besvärstidens utgång.

text: Försäkringsrådets beslut länder till efterrättelse utan hinder av förd klagan, såframt ej rådet annorlunda förordnar.

text: Förordning (1962:306).

text: Denna förordning äger ej tillämpning i fråga om livräntor, som utgå till i statens tjänst skadade arbetare eller deras efterlevande, utan gäller härutinnan vad särskilt är stadgat.


rpubl:andrar: ändr. 31 § 2 mom

rpubl:andrar: ändr. 26 § 2 mom

rpubl:andrar: ändr. 29 § 2 mom

rpubl:andrar: ändr. 2 §

rpubl:andrar: ändr. 26 § 1 mom, 31 § 1 mom

rpubl:andrar: upph. 11 § 3 mom; ändr. 13 § 4 mom; ny 27 §

rpubl:andrar: ändr. 18 § 1 mom, 30, 32 §§, 36 § 2 mom

rpubl:andrar: ändr. 18 § 1 mom, 30, 31 §§

rpubl:andrar: upph. 3 §; ändr. 4 §

rpubl:andrar: ändr. 22 §

rpubl:andrar: ändr. 27 §

rpubl:andrar: ändr. 26 § 3 mom, 26 a §

rpubl:andrar: nuvarande 39 § betecknas 40 §; ändr. 26 § 1 mom, 31 §; ny 39 §

text: För ett jaktvårdsområde som består vid ikraftträdandet skall äldre bestämmelser fortfarande gälla. Dock skall, i stället för

text: 13 § 3 mom.

text: andra stycket

text: lagen (

text: ) om rätt till jakt,

text: 10 § lagen (1980:894)

text: om jaktvårdsområden gälla även för jaktvårdsområden bildade enligt äldre lag, varvid med jaktvårdsområdesföreningen skall avses förening som förvaltar jaktvårdsområdets angelägenheter.

text: Ett jaktvårdsområde som har bildats enligt äldre bestämmelser får ombildas till ett jaktvårdsområde enligt lagen (

text: ) om jaktvårdsområden vid sammanträde med fastighetsägarna.

text: I fråga om kallelse till och omröstning vid sådant sammanträde skall

text: 10 § 5 mom. lagen (1938:274)

text: om rätt till jakt tillämpas. Ett beslut om sådan ombildning skall fastställas av länsstyrelsen. För länsstyrelsens fastställelseprövning gäller i övrigt vad i lagen (

text: ) om jaktvårdsområden föreskrivs i fråga om beslut om bildande av jaktvårdsområde.

text: Lag (1984:378).

rpubl:andrar: ändr. 24 § 3 mom

text: Denna lag träder i kraft två veckor efter den dag, då lagen enligt uppgift på den utkommit från trycket i Svensk författningssamling. Bestämmelsen att

text: 10 § lagen (1980:894)

text: om jaktvårdsområden skall tillämpas gäller inte när en upplåtelse eller överlåtelse av jakträtt har skett genom ett avtal som har ingåtts senast den 1 april 1984 och ansökan om tillstånd till den avtalade upplåtelsen eller överlåtelsen senast den dagen inkommit till den förening som förvaltar jaktvårdsområdets angelägenheter.

rpubl:andrar: ändr. 3 p övergångsbest. till 1980:895

dcterms:title: Lag (1938:274) om rätt till jakt

rdfs:label: Jordbruksdepartementet

text: Den som har rätt till jakt äger att, med de undantag och inskränkningar som äro stadgade i denna lag eller annan författning, å det område jakträtten omfattar utan intrång av annan jaga samt döda eller fånga vilda däggdjur och fåglar samt deras ungar ävensom tillägna sig sådana fåglars bon och ägg.

text: Jakrättsinnehavaren bör genom ändamålsenlig och efter tillgången på villebråd lämpad jakt ävensom, där så lämpligen kan ske, genom åtgärder för villebrådets skydd och förkovran sörja för bevarandet av ett artrikt och livskraftigt villebrådsbestånd (

text: jaktvård

text: Jaktvården skall städse bedrivas under hänsynstagande till jordbrukets och skogsskötselns ävensom andra näringars intressen.

text: 1 mom. Jakträtt tillkomme, där ej annorledes stadgas i denna lag, en var jordägare å honom tillhörigt område.

text: Lag (1950:598).

text: 2 mom. Finnes enligt lagen om gräns mot allmänt vattenområde allmänt vatten vid stranden av ö som utgör fastighet eller del därav, have strandens ägare jakträtt jämväl å det allmänna vattnet intill etthundra meter från strandlinjen, bestämd på sätt i nämnda lag sägs.

text: Skulle med tillämpning av vad sålunda stadgats flera strandägare erhålla jakträtt å samma allmänna vattenområde, skall en var av dem hava jakträtt å den del av området som är hans strand närmast.

text: Lag (1950:598).

text: 3 mom. Å allmänt vatten annorstädes än i 2 mom. avses ävensom på holmar, klippor och skär som ej höra till visst hemman må, där ej regeringen för visst område annat förordnat, jakt icke idkas utan tillstånd av länsstyrelsen.

text: Lag (1974:1069).

text: 3 § har upphävts genom lag (1973:1154).

text: Å samfällighet må delägarna, där de ej annorledes åsämjas, allenast för egna behov utöva jakträtt.

text: Äro särskilda föreskrifter gällande om samfällighetens förvaltning, äga delägarna i enlighet därmed fatta beslut om jakträttens tillgodogörande för gemensam räkning. I annat fall må bestämmelse om jakträtten träffas efter ty är stadgat i lagen (

text: ) om förvaltning av samfälligheter.

text: Avgärda by have jakträtt allenast å sina ägor inom hank och stör.

text: Lag (1973:1154).

text: 1 mom. Den som äger väg have icke jakträtt därå, med mindre han äger mark därtill.

text: Den som äger marken å bägge sidor av väg have, ändock han icke äger vägen, jakträtt därå.

text: Går väg i gränsen mellan skilda ägares mark och äger ingen av dem vägen, have var och en av dem jakträtt å vägen.

text: 2 mom. Å område, hörande till järnväg, spårväg eller kanalverk, må ej idkas jakt, med mindre fråga är om åtgärder, som erfordras för trafikanläggningens skyddande mot skada av villebråd.

text: Utan hinder av vad i

text: första stycket

text: stadgas må dock rätt att jaga å där avsett område av anläggningens ägare upplåtas till innehavare av jakträtt å angränsande mark.

text: Lag (1951:290).

text: Å mark vilken såsom tvistig blivit ställd under förbud må icke någon av de tvistande utan överenskommelse jaga.

text: Boställshavare, kronohemmans åbo och, inom de sex nordligaste länen, innehavare av kronotorp, skogstorp eller odlingslägenhet å kronomark samt den som med nyttjanderätt innehar å sådan mark upplåtet kolonat ävensom innehavare av fjällägenhet ovan odlingsgränsen inom Norrbottens och Västerbottens län äge jakträtt å fastighetens ägor; dock skall den innehavare av kronotorp, skogstorp, odlingslägenhet, kolonat eller fjällägenhet sålunda medgivna jakträtten icke innefatta rätt till jakt efter älg.

text: Är eljest mark för jordbruk genom arrendeavtal eller annorledes åt någon upplåten, äge brukaren, där ej annat avtalats, nyttja den jakt som hör till marken.

text: Lag (1980:895).

text: Är genom urminnes hävd eller genom särskilt stadgande, avtal, dom eller skattläggning eller på annat lagligt sätt än här ovan sägs bestämt om någons rätt till jakt vare det gällande.

text: Servitut, som innefattar jakträtten å viss fastighet, må dock, sedan femtio år förflutit från servitutets tillkomst, ändå att sådana omständigheter icke visas föreligga som avses i

text: 7 § första stycket

text: lagen om servitut, på yrkande av ägaren till den fastighet som besväras av servitutet av domstol förklaras förfallet, såvida ej ägaren till den fstighet till vars förmån det gäller bestrider yrkandet och servitutet finnes böra i jaktvårdens intresse bestå. Har yrkande som nyss sagts avslagits, må förnyad prövning av frågan påkallas, sedan tio år förflutit efter utgången av förstnämnda tid, och sedermera efter utgången av varje ny tid av tio år.

text: Jakträtt, som åt någon upplåtes annorledes än i sambad med markens upplåtande till brukande, må icke utan upplåtarens eller hans rättsinnehavares samtycke överlåtas å annan.

text: 10 § har upphävts genom lag (1980:895).

text: 11 § har upphävts genom lag (1980:895).

text: 12 § har upphävts genom lag (1980:895).

text: 13 § har upphävts genom lag (1980:895).

text: 1 mom. Uppehåller sig björn, varg, järv eller lo bevisligen i trakten, får jakt efter sådant djur företagas på annans jaktområde, i den mån regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, tillåter det.

text: Lag (1974:1069).

text: 2 mom. Den som vid yrkesfiske tillfälligtvis påträffar säl, får döda och behålla djuret oberoende av vem jakträtten tillkommer, om ej regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, förordnar annat.

text: Lag (1974:1069).

text: 1 mom. Den som tillfälligtvis påträffar djur tillhörande någon av arterna mullvadar, sorkar (

text: utom bisamråtta

text: ), lämlar, råttor, skogsmöss och husmöss får döda och behålla djuret, även om jakträtten tillkommer annan.

text: Inkommer räv, grävling, iller, mink, hermelin, vessla, ekorre, vildkanin, igelkott, fladdermus, duvhök, sparvhök, kråka, råka, kaja, skata, björktrast (

text: snöskata

text: ), nötskrika, pilfink eller gråsparv i gård eller trädgård, har den som bor där eller innehar trädgården samt dennes folk rätt att döda och behålla djuret, även om jakträtten tillkommer annan. Likaledes får björn, varg, järv eller lo som inkommer i gård eller trädgård av nämnda personer dödas.

text: Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer äger förordna om undantag från första eller

text: andra stycket

text: eller om tillämpning av något av dessa stycken på annan djurart än som anges där.

text: Lag (1974:1069).

text: 2 mom. Har jämlikt särskilda bestämmelser rätt tillagts jakträttsinnehavaren att utan hinder av stadgat förbud döda vissa eljest fridlysta fåglar, då sådant erfordras till förekommande av avsevärd skada i trädgård, eller att, oberoende avv stadgad fridlysning, avlägsna eller förstöra sådana fågelbon, som blivit byggda i eller på byggnad eller i gård och därigenom förorsaka olägenhet eller skada, ävensom i dylika bon varande ägg, skall enahanda rätt tillkomma jämväl de i 1 mom. omförmälda personerna i fråga om där avsedd gård eller trädgård.

text: Innehavare av trädgård, anläggning för fruktodling eller plantskola skall, ändock att han där icke äger jakträtt, hava samma rätt att inom anläggningen fälla eljest fridlyst hare, som enligt vad därom må vara stadgat är jakträttsinnehavaren medgiven. Sålunda fälld hare tillkommer jakträttsinnehavaren.

text: Har någon vid olovlig jakt sårat älg, hjort eller rådjur och har djuret tagit sin tillflykt till annans jaktområde, vare den jagande pliktig att därom skyndsamt underrätta jakträttsinnehavaren eller den som innehar marken eller någon av deras folk.

text: Lag (1963:606).

text: Utan särskilt tillstånd av den som innehar marken må jakträttsinnehavaren icke söka efter vilt eller eljest idka jakt i gård eller trädgård.

text: Vad i

text: första stycket

text: stadgas skall ock, så vitt avser tiden från och med den 1 maj till dess grödan är avmejad, äga tillämpning beträffande åker som är besådd med säd eller gräs; dock att jakt som äger rum efter föreläggande eller förordnande enligt

text: 24 § 1 mom.

text: må företagas jämväl å dylik åker, då länsstyrelsen finner sådant nödvändigt för det med jakten avsedda ändamålet.

text: 1 mom. Björn, varg, järv, lo, fjällräv, utter, svarthalsad dopping, rördrom, salskrake, bivråk, fiskgjuse, trana, skärfläcka, lunnefågel, gråspett, vitryggig hackspett, mellanspett, kungsfiskare, biätare, blåkråka, härfågel, sommargylling eller djur tillhörande någon av grupperna valar, storkar, trappar, örnar, glador, falkar, kärrhökar och ugglor, utom kattuggla, som dödas, fångas eller anträffas som fallvilt, tillfaller kronan oberoende av vem jakträtten tillkommer, om ej regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, förordnar annat.

text: Lag (1974:1069).

text: 2 mom. Älg, hjort eller rådjur som dödas eller anträffas som fallvilt när sådant djur är fridlyst tillfaller kronan, om ej regeringen eller myndighet, som regeringen bestämmer, förordnar annat.

text: Lag (1974:1069).

text: Ej må någon utan lov skrämma eller mota, ej heller genom anstalter för utfordring eller annoledes locka villebråd från annans jaktområde; dock vare ej hinder för den som innehar marken att därifrån bortskrämma eller bortdriva villebråd, i den mån sådant erfordras för avvärjande av skada eller olägenhet.

text: Bulvan för fågelskytte ävensom redskap för fångst av levande nyttigt vilt må ej utan lov uppsättas närmare annans jaktområde än två hundra meter.

text: Idkas jakt med rivande hund å område som är av sådan beskaffenhet, att drevet måste antagas komma att huvudsakligen framgå över annans jaktområde, och framgår av omständigheterna uppenbarligen, att syftet är att åtkomma villebråd från sistsagda område, vare ansett som om olovlig jakt ägt rum.

text: Med skjutvapen eller fångstredskap må icke någon utan tillstånd av jakträttsinnehavaren färdas å annans jakområde annorstädes än å väg som är upplåten till allmänt begagnande, med mindre av omständigheterna framgår att det sker i olovliga ärenden och hund, om sådan medföres, hålles kopplad.

text: Lös hund må ej medtagas eller insläppas i annans hägnade jaktpark eller djurgård; sker det, får jakträttsinnehavaren taga och behålla hunden.

text: Lag (1970:192).

text: Löper hund lös i mark där villebråd finnes, äger jakträttsinnehavaren eller hans folk rätt att upptaga hund. Det åligger den som sålunda upptagit hund att därom ofördröjligen underrätta hundens ägare eller innehavare eller, om denne är okänd eller icke kan träffas, polismyndigheten i orten. Den som vill återfå upptagen hund skall lösa den med femtio kronor, om hunden upptagits under tiden den 1 mars - den 20 augusti, och med tjugofem kronor i annat fall samt utgiva ersättning för hundens föda och övriga kostnader. Har ej ägaren eller innehavaren löst hunden inom en vecka efter det han underrättades om upptagandet eller inom två veckor efter det polismyndigheten underrättades, får jakträttsinnehavaren behålla hunden. Väcker han inom en måndad efter utgången av nu angiven tid talan om att i stället erhålla lösen, är hundens ägare eller innehavare skyldig att utgiva sådan enligt förut angivna grunder.

text: Jagar eller ofredar hund, som löper lös, villebråd, vare hundens ägare eller innehavare skyldig ersätta jakträttsinnehavaren skada som därigenom må anses hava skett å villebrådsbeståndet.

text: Låter hund, som löper lös och jagar eller ofredar villebråd, sig icke upptagas får polismyndigheten låta döda hunden, om det är angeläget från viltvårdssynpunkt och försvarligt även med hänsyn till övriga omständigheter. Polismyndigheten kan uppdraga åt jakträttsinnehavaren eller hans folk att döda hunden.

text: Lag (1974:347).

text: Katt, som anträffas utanför gård eller trädgård där den hör hemma, må av jakträttsinnehavaren eller hans folk saklöst dödas. Inom tätbebyggt område erfordras dock tillstånd av polismyndigheten.

text: Lag (1963:606).

text: 1 mom. Orsakas till följd av viss villebrådsarts utveckling avsevärd skada på gröda, skog eller plantering och kan sådan skadegörelse icke förebyggas genom rimliga åtgärder av den skadelidande, äger länsstyrelsen förelägga den som har jakträtt på mark, där det skadegörande villebrådet har sitt huvudsakliga tillhåll, att vidtaga skadeförebyggande åtgärder. Föreläggande får dock ej meddelas, om det kan antagas att skadan blir i huvudsak gottgjord. Underlåter jakträttsinnehavare att ställa sig föreläggande till efterrättelse, äger länsstyrelsen förordna om jakt på hans område av därtill särskilt utsedda jägare för att åstadkomma nödvändig minskning av villebrådsstammen.

text: Villebråd som efter föreläggande varom sägs i

text: första stycket

text: fälles eller fångas genom jakträttsinnehavarens försorg tillfalle honom. Villebråd som fälles eller fångas vid jakt, företagen efter i samma stycke omförmält förordnande och å tid då jakt efter sådant villebråd är i allmänhet tillåten, tillfalle även jakträttsinnehavaren, därest han gäldar av saken föranledda kostnader. Vill han det ej eller skedde jakten under stadgad fridlysningstid, skall med villebrådet förfaras på sätt regeringen förordnar. Regeringen bestämme ock angående ordningen för meddelande av föreläggande och förordnande, som avses i

text: första stycket

text: Föreligger påtaglig fara för att sammanstötning mellan motorfordon och älg kan inträffa, äger länsstyrelsen på begäran av polismyndighet eller vägförvaltning vitaga åtgärd för att söka undanröja faran genom jakt efter älg. För sådan åtgärd gälla i tillämpliga delar bestämmelserna i första och

text: andra styckena

text: om föreläggande eller förordnande.

text: Lag (1974:1069).

text: 2 mom. Markinnehavare äger, ändå att jakträtten å marken tillkommer annan, låta där anställd fångst av vildkanin. Vid sådan fångst må icke medföras skjutvapen eller hund. Fångad vildkanin tillfalle markinnehavaren.

text: Orsakas avsevärd skada av vildkaniner, må regeringen beträffande visst område förordna att det står envar fritt att där fånga vildkanin och behålla fångat djur. Vad i

text: och

text: 25 §§

text: är stadgat om jakträttsinnehavare skall i tillämpliga delar gälla den som idkar sådan fångst.

text: Lag (1974:1069).

text: 3 mom. Beträffande områden, där det finns stammar av vildkanin, vildmink eller vildsvin, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta om jakt efter djuren för att söka utrota eller minska stammarna. Om det fattas beslut om sådan jakt, får myndigheten besluta om de undantag från bestämmelserna i denna lag som behövs för jaktens ändamålsenliga bedrivande. Myndigheten bestämmer om jakten efter åtagande av jakträttsinnehavaren skall bedrivas genom hans försorg eller av särskilt utsedda jägare. Myndigheten bestämmer även hur det skall förfaras med djur som dödas eller fångas vid jakten.

text: Lag (1981:174).

text: Vid jakt å område som innehaves av annan vare jakträttsinnehavaren skyldig ersätta all skada, som å mark, hägnad eller annan egendom förorsakas vare sig av honom själv eller av annan, vilken han givit lov att jaga, eller av de vid jakten använda biträden eller hundar.

text: 1 mom. Den som vill utöva jakt vare pliktig erlägga jaktvårdsavgift.

text: Till bevis om att den jagande fullgjort vad honom enligt

text: första stycket

text: åligger skall han vid jakten medföra ett för honom gällande jaktkort; och vare han pliktig att vid anfordran uppvisa kortet för polisman, av länsstyrelsen förordnad jakttillsynsman, befattningshavare vid domänverket, vid tullverkets kust- eller gränsbevakning eller vid lantbruksnämnds rennäringsavdelning, stiftsjägmästare eller dennes biträden ävensom för den som äger, innehar eller vårdar marken eller den eljest där äger jakträtt; skolande den befattningshavare vid domänverket, lantbruksnämnds rennäringsavdelning och stiftsnämnd sålunda tillkommande befogenheten att påfordra uppvisande av jaktkort hava avseende allenast på mark som står under hans förvaltning eller uppsikt.

text: Lag (1980:583).

text: 2 mom. Från skyldighet att erlägga jaktvårdsavgift äro befriade: Konungen och medlemmar av det kungliga huset; samt

text: svensk eller norsk same vid utövning av den rättighet att jaga, som enligt särskilda bestämmelser tillkommer honom i vissa delar av riket.

text: Bestämmelserna om jaktvårdsavgift äga icke tillämplighet i fråga om rätten att döda djur enligt

text: 14 § 2 mom.

text: eller

text: 15 §

text: och ej heller i fråga om fångst av vildkanin enligt

text: 24 § 2 mom.

text: Lag (1975:175).

text: 3 mom. Av influtna jaktvårdsavgifter skall bildas en fond (

text: jaktvårdsfonden

text: ), vilken efter regeringens bestämmande skall användas för attfrämja jaktvården inom riket och för andra ändamål som har samband med jaktvården. För sådana ändamål skall också användas de övriga medel som enligt särskilda föreskrifter skall tillföras fonden.

text: Lag (1980:404).

text: 4 mom. Regeringen äger bestämma jaktvårdsavgifts belopp samt ordningen för uppbörd, redovisning och fördelning av dylika avgifter ävensom för utfärdande av jaktkort.

text: Lag (1974:1069).

text: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om fridlysning, jakttider och jaktmedel samt de föreskrifter i övrigt som behövs för att jakt och viltskydd skall kunna bedrivas på ett sätt som tillgodoser såväl allmänna som enskilda intressen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyndigas också att besluta föreskrifter om avgifter för älg, kronvilt eller dovvilt som fälls.

text: Lag (1980:404).

text: Talan mot polismyndighets beslut enligt

text: 23 §

text: föres hos länsstyrelsen genom besvär. Mot länsstyrelsens beslut må talan ej föras.

text: Mot länsstyrelses beslut rörande föreläggande eller förordnande med stöd av

text: 24 § 1 mom.

text: första stycket

text: föres talan hos kammarrätten genom besvär.

text: Talan mot annat beslut av länsstyrelse enligt denna lag eller mot beslut enligt

text: 24 § 3 mom.

text: av annan myndighet än regeringen föres hos regeringen genom besvär.

text: Lag (1980:895).

text: Den som olovligen jagar på annans jaktområde, dömes för olovlig jakt till dagsböter eller fängelse i högst sex månader.

text: Är brottet att anse som grovt, dömes till fängelse i högst ett år.

text: Vid bedömande huruvida brottet är grovt skall särskilt beaktas, om jakten avsett sällsynt eller värdefullt villebråd eller om den bedrivits vanemässigt eller i större omfattning eller skett med otillåten hjälp av motorfordon eller annat motordrivet fortskaffningsmedel.

text: Lag (1967:616).

text: 1 mom. Såsom olovlig jakt å annans jaktområde skall anses om någon överträder det i

text: 5 § 2 mom.

text: stadgade förbudet, så ock om någon olovligt utövar jakt efter älg varom sägs i

text: 7 §

text: Har någon å annans jaktområde eller eljest olovligt tillvaratagit fallvilt eller, där djur som avses i

text: 18 § 1 mom.

text: dödats eller fångats, olovligt tillägnat sig djuret, straffes såsom för olovlig jakt enligt vad i

text: 28 § första stycket

text: sägs.

text: Lag (1963:606).

text: 2 mom. Utövar delägare i allmänning eller annan samfällighet, varom sägs i

text: 4 §

text: , å området jakt, som strider mot vad enligt

text: första stycket

text: av nämnda paragraf är tillåtet eller mot beslut som avses i

text: andra stycket första punkten

text: av samma paragraf, straffes med dagsböter.

text: Lag (1980:895).

text: Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot föreskrift som meddelats med stöd av

text: 26 a §

text: dömes, i de fall som särskilt angivas i sålunda meddelad föreskrift, till böter eller fängelse i högst sex månader.

text: Är brott som avses i

text: första stycket

text: att anse som grovt, dömes till fängelse i högst ett år, i de fall som ärskilt angivas i sålunda meddelad föreskrift.

text: Begår barn under femton år förseelse mot föreskrift som meddelats med stöd av

text: 26 a §

text: svarar i de fall som särskilt angivas i sålunda meddelad föreskrift, den som har vårdnaden om barnet för förseelsen, om det ej kan visas, att den skett utan hans vetskap eller att han gjort vad på honom ankommit för att hindra densamma.

text: Lag (1975:175).

text: Begår någon brott som avses i 28 eller

text: 29 §

text: skall villebråd som han olovligt dödat, fångat eller tillägnat sig eller fallvilt som han tillvaratagit, i den mån sådant byte ej fråntagits honom enligt

text: 31 § första stycket

text: , förklaras förverkat, om det ej är uppenbart obilligt.

text: I stället för villebrådet eller fallviltet kan dess värde förklaras förverkat.

text: Är det fråga om annat villebråd än som avses i

text: 18 § 1 mom.

text: och har jakten skett på annat område än som anges i

text: 5 § 2 mom.

text: , tillfaller förverkat villebråd jakträttsinnehavaren eller, i fall som avses i

text: 29 § 2 mom.

text: , övriga delägare i allmänningen eller samfälligheten, om jakten skett med tillåtet jakt- eller fångstredskap och under tid då jakt efter villebrådet är tillåten. Vad nu sagts om jakträttsinnehavares och delägares rätt till förverkat villebråd gäller också sådant fallvilt som tillkommer jakträttsinnehavaren.

text: Med förverkat villebråd, som avses i

text: 18 § 1 mom.

text: eller som dödats eller fångats medelst annat jakt- eller fångstredskap eller under annan tid än i

text: tredje stycket

text: sägs, ävensom med annat än där omförmält förverkat fallvilt förfares på sätt stadgas i

text: 36 §

text: . Lag samma vare beträffande förverkat villebråd, som dödats eller fångats å område som sägs i

text: 5 § 2 mom.

text: Vapen, ammunition, annat jaktredskap, hund, motorfordon, annat motordrivet fortskaffningsmedel och släpfordon som använts eller medförts som hjälpmedel vid brott som avses i

text: 28 §

text: eller

text: 29 § 1 mom.

text: få förklaras förverkade, om det är påkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreligga.

text: I stället för hjälpmedel kan dess värde förklaras förverkat.

text: Lag (1980:895).

text: Djur, skinn, bo eller ägg som någon har erhållit genom brott mot föreskrift som meddelats med stöd av

text: 26 a §

text: skall, i de fall som särskilt angivas i sålunda meddelad föreskrift, förklaras förverkat, om det ej är uppenbart obilligt.

text: Fångstredskap och andra i

text: 30 § femte stycket

text: avsedda hjälpmedel som använts eller medförts vid brott mot föreskrift som meddelats med stöd av

text: 26 a §

text: få, i de fall som särskilt angivas i sålunda meddelad föreskrift, förklaras förverkade, om det är påkallat till förebyggande av brott eller eljest särskilda skäl föreligga.

text: I stället för egendom som avses i första eller

text: andra stycket

text: kan dess värde förklaras förverkat.

text: Lag (1975:175).

text: Anträffas å bar gärning någon som olovligt jagar å annans jaktområde, må jakträttsinnehavaren eller den som äger, innehar eller vårdar marken så ock deras folk i fall som avses i

text: 30 § tredje stycket

text: fråntaga den jagande jaktbytet och eljest taga detta i beslag ävensom beslagtaga vapen, ammunition, annat jaktredskap, hund, motorfordon, annat motordrivet fortskaffningsmedel och släpfordon.

text: Å område där jakträtt tillkommer kronan liksom å sådan kronomark ovanför odlingsgränsen som står under statens omedelbara disposition och å renbetesfjällen tillkommer rätt att taga jaktbyte och annan i

text: första stycket

text: avsedd egendom i beslag polisman och av länsstyrelsen förordnad jakttillsynsman ävensom personal vid domänverket, vid tullverkets kust- eller gränsbevakning samt vid lantbruksnämnds rennäringsavdelning.

text: Vad i första och

text: andra styckena

text: är stadgat om den som olovligt jagar å annans jaktområde gäller ock i fråga om den som å bar gärning beträdes med jakt, som enligt

text: 29 § 1 mom.

text: första stycket

text: är att anse såsom olovlig, eller med sådant tillvaratagande eller tillägnande, för vilket han enligt

text: 29 § 1 mom.

text: andra stycket

text: skall straffas såsom för olovlig jakt; och skola, där fråga är om djur som jämlikt bestämmelserna i

text: 18 §

text: tillkommer kronan, de i

text: andra stycket

text: här ovan omförmälda personerna äga att utöva där avsedd rätt jämväl å område, där jakträtten tillkommer annan än kronan.

text: Har egendom tagits i beslag, skall anmälan därom göras till vederbörande polis- eller åklagarmyndighet. Den som erhållit sådan anmälan har att förfara som om han själv gjort beslaget.

text: Lag (1980:583).

text: Idkar någon, som är skyldig att erlägga jaktvårdsavgift, jakt utan att hava fullgjort vad sålunda åligger honom, straffes med dagsböter och vare dessutom pliktig att till jaktvårdsfonden utgiva den jaktvårdsavgift som undandragits fonden.

text: Den som underlåter att vid jakt medföra gällande jaktkort eller vägrar att på anmodan av den det vederbör framvisa detsamma, dömes till böter, högst femhundra kronor.

text: Visar den som blivit angiven för underlåtenhet, varom sägs i nästförgående stycke, sist under tredje dagen från det angivelsen blev honom kunnig hos polismyndigheten, att han vid tiden för förseelsen innehade gällande jaktkort, och giva omständigheterna vid handen, att förseelsen haft sig grund i förbiseende, vare fri från ansvar.

text: Lag (1972:232).

text: Uraktlåter någon i fall som avses i

text: 16 §

text: att fullgöra där stadgad underrättelseplikt, dömes till dagsböter.

text: Den som bryter mot

text: 17 §

text: , dömes till böter, högst femhundra kronor.

text: Den som bryter mot

text: 19 § första

text: eller

text: andra stycket

text: eller

text: 20 §

text: , dömes, om gärningen ej är att anse såsom olovlig jakt, till böter, högst femhundra kronor.

text: Den som bryter mot föreskrift, som meddelats med stöd av

text: 24 § 3 mom.

text: Lag (1967:616).

text: Allmän åklagare äge föra talan i fråga om olovlig jakt å område som avses i

text: 5 § 2 mom.

text: så ock å brott varom förmäles i

text: 33 § fjärde stycket

text: denna lag.

text: Sker intrång i kronans, menighets eller allmän inrättnings rätt eller överträdelse av de angående jaktkort meddelade föreskrifterna, äge allmän åklagare att föra talan därom; och skall i fråga om mark som står under domänverkets förvaltning rätt att föra tala om sådant intrång tillkomma jämväl revirförvaltare vid detta verk.

text: I övrigt får brott mot denna lag åtalas av allmän åklagare endast om målsägande angiver brottet till åtal eller åtal finnes påkallat ur allmän synpunkt.

text: Såsom målsägande enligt denna lag skall jämväl anses ägaren av marken eller innehavare som avses i

text: 7 §

text: eller brukare vilken enligt samma lagrum äger jakträtt, ändå att jakträtten av honom upplåtits åt annan, så ock, i fråga om allmänning eller samfällighet, varom förmäles i

text: 4 §

text: , delägare i allmänningen eller samfälligheten samt beträffande jaktvårdsområde, ägare av i området ingående mark eller å området eljest jaktberättigad person.

text: Innefatta föreskrifter rörande förvaltningen av allmänning, samfällighet eller jaktvårdsområde tillika bestämmelse enligt vilken rätten att beivra intrång i jakträtten eller överträdelser i fråga om jaktutövningen skall tillkomma viss person, vare sådan bestämmelse gällande.

text: Lag (1980:895).

text: Vad i

text: 17 kap. 11 § rättegångsbalken

text: förordnas om dem som gå rättens eller Konungens befallningshavandes bud och ärende, gälle ock om befattningshavare, som har att öva tillsyn å efterlevnaden av denna lag.

text: 1 mom. Av böter som ådömas enligt denna lag ävensom av behållna försäljningssumman av förverkat villebråd eller fallvilt, varom sägs i

text: 30 § fjärde stycket

text: , och av hjälpmedel, varom sägs i

text: 30 § femte stycket

text: , eller av belopp som må ha förklarats förverkat i stället för dylik egendom tillfalle hälften jakvårdsfonden och återstoden kronan.

text: Lag (1970:192).

text: 2 mom. Där i beslag taget djur som avses i denna paragraf är underkastat förskämning må det, sedan syn och värdering hållits av två ojäviga män, av beslagaren försäljas på lämpligt sätt.

text: Annan förverkad egendom som avses i denna paragraf skall försäljas i den ordning som i allmänhet gäller för försäljning av förverkad lös egendom; dock att, där förverkat redskap utgöres av skjutvapen eller är sådant som icke må användas till jakt eller fångst, med detsamma skall förfaras på sätt regeringen bestämmer.

text: Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer äger förordna om undantag från

text: andra stycket

text: i fråga om djur eller del av djur som behövs för forskningsändamål eller av annat särskilt skäl icke bör försäljas i den ordning som i allmänhet gäller för försäljning av förverkad lös egendom.

text: Lag (1974:1069).

text: Vad enligt bestämmelserna i

text: och

text: 36 §§

text: gäller om fågel som sägs i

text: 18 § 1 mom.

text: skall i tillämpliga delar avse jämväl olovlig tillägnelse eller förstörelse av sådan fågels ägg eller bo.

text: Lag (1963:606).

text: Om jakt på område som är avsatt till nationalpark samt beträffande svenska och norska samers rätt att jaga i vissa delar av riket gälla särskilda bestämmelser.

text: Lag (1975:175).

text: Den som kan anses lämplig att utöva jakttillsyn får förordnas till jakttillsynsman.

text: En jakttillsynsman förordnas av länsstyrelsen i det län där han har sitt hemvist.

text: Förordnandet får omfatta ett eller flera län och får återkallas när det finns skäl för det.

text: Lag (1980:583).

text: Denna lag träder i kraft den 1 juli 1938, dock att,

text: dels vad i

text: 8 §

text: andra styccket stadgas skall tillämpas jämväl å servitut, som uppkommit före den dag lagen trätt i kraft; skolande i nämnda lagrum föreskrivna tid av femtio år räknas från sagda dag,

text: dels vad lagen innehåller om skyldighet att för rätten att utöva jakt hava erlagt jakvårdsavgift ej skall tillämpas förrän från och med den 1 maj 1939,

text: dels ock under tiden till och med den 31 mars 1939 vid bekämpande av vildkanin må tillämpas lagen den 15 juni 1935 om rätt i vissa fall till jakt å vildkanin; skolande sistnämnda lag upphöra att gälla från och med den 1 april 1939.

text: Genom denna lag upphävas i övrigt

text: lagen den 8 november 1912 om rätt till jakt,

text: 24 kap. 12 och 13 §§ strafflagen så ock vad samma kapitel i övrigt innehåller med avseende å olovligt jagande.